донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

21.01.2014 р. справа №905/6674/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: ссуддівШевкової Т.А.
Бойченка К.І., Чернота Л.Ф.

За участю представників сторін:

від позивача:Ігнатова Н.О. дов. № Н-01/1513
від 12.06.2013 рокувід відповідача:Чайкіна
К.О. дов. № 09-18/3575 від 26.12.2013 року
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Донецька
залізниця", м. Донецьк на
рішення господарського суду Донецької
області від03.12.2013 рокуу справі№ 905/6674/13
(суддя Сажнева М.В.)за
позовом:Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк
до відповідача:Публічного
акціонерного товариства
"Металургійний комбінат "Азовсталь", м.
Маріуполь Донецька область
про:стягнення 4 447грн. 20коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Донецька
залізниця", м. Донецьк звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
"Металургійний комбінат "Азовсталь", м.
Маріуполь, Донецька область плати за
користування вагонами у сумі 4 447грн.
20коп., нарахованої за період з 06.06.2013
року по 13.06.2013 року за підвищеним
коефіцієнтом 1,293, (який встановлений
наказом Міністерства інфраструктури
України № 310 від 21.05.2013 року) та є
різницею між сумою, яка підлягала
сплаті з урахуванням нового
коефіцієнту та сумою визнаною і
сплаченою відповідачем з урахуванням
попереднього коефіцієнту.

Господарський суд Донецької області
рішенням від 03.12.2013 року у справі №
905/6674/13 у задоволенні позовних вимог
відмовив, зважаючи на те, що
застосування підвищеного коефіцієнту
1,293 повинно здійснюватись ДП "Донецька
залізниця" починаючи з 14.06.2013, тобто з
дати опублікування в Офіційному
віснику України (№ 42), у зв'язку з чим
нарахування відповідачу з 06.06.2013 по
13.06.2013 плати за користування вагонами
за підвищеним коефіцієнтом 1,293 є
необґрунтованим.

Державне підприємство "Донецька
залізниця", м. Донецьк, не погоджуючись
із рішенням господарського суду,
подало апеляційну скаргу, в якій
просить рішення від 03.12.2013 року у справі
№ 905/6674/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Заявник скарги вважає рішення
господарського суду прийнятим при
неправильному застосуванні норм
матеріального права - п.3 Наказу
Міністерства інфраструктури України
від 21.05.2013 року № 310, п.6 Указу
Президента України від 10.06.1997 року № 503,
згідно якого якщо інший
нормативно-правовий акт опубліковано в
«Офіційному віснику Президента
України» чи в газеті «Урядовий кур'єр»
до його опублікування в «Офіційному
віснику», він набирає чинності після
опублікування в тому із вказаних
офіційних друкованих видань, де його
опубліковано раніше.

Заявник скарги вважає, що наказ
Міністерства інфраструктури України
№ 310 від 21.05.2013 року "Про внесення
змін до Коефіцієнтів, що
застосовуються до тарифів Збірника
тарифів на перевезення вантажів
залізничним транспортом у межах
України та пов'язані з ними послуги"
набрав чинності згідно п.3 цього наказу
з дня офіційного опублікування, тобто з
дня його опублікування в газеті
«Урядовий кур'єр» 06.06.2013 року, де його
опубліковано раніше, ніж в Офіційному
віснику України, і тому заявник скарги
вважає, що з цієї дати нарахування
плати за користування вагонами повинно
здійснюватись із застосуванням
підвищених коефіцієнтів, встановлених
наказом Міністерства інфраструктури
України № 310 від 21.05.2013 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційної інстанції
просив рішення господарського суду
Донецької області від 03.12.2013 року у
справі № 905/6674/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення,
оскільки вважає дане рішення законним
та обґрунтованим.

Відповідно до статей 4-4, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України здійснено фіксацію судового
процесу технічними засобами та
складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне.

14.06.1999 між Дорожнім центром управління
перевезеннями Донецької залізниці та
Відкритим акціонерним товариством
"Металургійний комбінат "Азовсталь",
яке перейменовано в Публічне
акціонерне товариство "Металургійний
комбінат "Азовсталь" (власник під'їзної
колії) укладено договір № 1/27 на
експлуатацію під'їзного шляху по
станції Сартана Донецької залізниці.

Як вбачається з матеріалів справи на
станцію Сартана ДП «Донецька
залізниця» на адресу відповідача
надходили вантажі у вагонах державних
вагонних компаній, які відповідно до
умов вищевказаного договору
передавались відповідачеві на під'їзну
колію під вивантаження.

У період з 02.06.2013 року по 17.06.2013 року
облік часу знаходження вагонів на
під'їзній колії відповідача
здійснювався станцією Сартана
Донецької залізниці за відомостями
плати за користування вагонами
№№13063450, 14063452, 14063454, 14063456, 14063461, 14063464,
14063466, 14063467, 14063470, 14063471, 15063491, 15063493, 15063494,
15063478, 16063498, 16063500, 16063502, 16063507, 17063509, 17063512,
17063515,17063522, які підписані відповідачем
із запереченнями, із загальної
нарахованої плати сума 4 447грн. 20коп.
відповідачем не визнана та до цього
часу залізниці не оплачена.

Позивач, вважаючи помилковою позицію
відповідача щодо застосування
коефіцієнту 1,293 з 14.06.2013року звернувся
до господарського суду з позовом про
стягнення 4 447грн. 20коп. суми плати за
користування вагонами, яка є різницею
між сумою, яка підлягала сплаті з
урахуванням нового коефіцієнту та
сумою визнаною і сплаченою
відповідачем з урахуванням
попереднього коефіцієнту, нарахованої
за період з 06.06.2013 року по 13.06.2013 року за
підвищеним коефіцієнтом 1,293, (який
встановлений наказом Міністерства
інфраструктури України № 310 від 21.05.2013
року).

Відповідно до ст. 119 Статуту залізниць
України за користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата.

Пунктом 3 Правил користування вагонами
і контейнерами, які затверджено
наказом Міністерства транспорту
України № 113 від 25.02.1999 передбачено, що
облік часу користування вагонами і
контейнерами та нарахування плати за
користування ними провадиться на
станціях відправлення та призначення
за Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46 (додаток 1),
Відомістю плати за користування
контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11),
які складаються на підставі Пам'яток
про подавання/забирання вагонів форми
ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про
видачу/приймання контейнерів форми
ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про
закінчення вантажних операцій з
вагонами (додаток 12), Актів про затримку
вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів
загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Ставки плати за користування вагонами
залізниць встановлені у розділі V
«Збірника тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом у
межах України та пов'язані з ними
послуги. Тарифне керівництво №1»,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту і зв'язку України від 26.032009
року № 317, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15.04.2009
року № 340/16356.

Відповідно до п.п.4.3.5 п.п. 4.3 п.4 Положення
про Міністерство інфраструктури
України, постанови Кабінету Міністрів
України від 25.12.1996 року № 1548, наказом
Міністерства інфраструктури України
від 21.05.2013 року № 310 були внесені зміни
до встановлених раніше коефіцієнтів.

Наказ Міністерства інфраструктури
України від 21.05.2013 року № 310
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 01.06.2013 року за №
850/23382 та опубліковано в газеті
«Урядовий кур'єр» 06.06.2013 року
№ 100 та в «Офіційному віснику України»
14.06.2013 року № 42, ст.1529.

Згідно з п.3 вказаного наказу він
набирає чинності з дня офіційного
опублікування.

Відповідно до ст.1 Указу Президента
України від 10.06.1997 року № 503 «Про
порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
ними чинності» офіційними друкованими
виданнями є «Офіційний вісник
України», газета «Урядовий кур'єр».

Згідно з ст.6 вищевказаного Указу якщо
нормативно-правовий акт опубліковано в
"Офіційному віснику Президента
України" чи в газеті "Урядовий кур'єр" до
його опублікування в "Офіційному
віснику України", він набирає чинності
після опублікування в тому із вказаних
офіційних друкованих видань, де його
опубліковано раніше.

З наведеного слідує, що Наказ
Міністерства інфраструктури України
від 21.05.2013 року № 310 «Про внесення змін
до коефіцієнтів, що застосовуються до
Збірника тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом у
межах України та пов'язані з ними
послуги» набирає чинності згідно п.3
цього наказу з дня офіційного
опублікування, тобто з дня його
опублікування в газету «Урядовий
кур'єр» 06.06.2013 року, де його
опубліковано раніше, ніж в «Офіційному
віснику України».

Таким чином, відповідно з цієї дати з
06.06.2013 року нарахування плати за
користування вагонами із
застосуванням підвищених
коефіцієнтів, встановлених наказом
Міністерства інфраструктури України
від 21.05.2013 року № 310 здійснено
залізницею обґрунтовано.

Приймаючи до уваги, те, що відповідачем
не надано суду доказів внесення плати
за користування вагонами у сумі 4 447грн.
20коп., яка нарахована за відомостями
плати за користування вагонами
№№13063450, 14063452, 14063454, 14063456, 14063461, 14063464,
14063466, 14063467, 14063470, 14063471, 15063491, 15063493, 15063494,
15063478, 16063498, 16063500, 16063502, 16063507, 17063509, 17063512,
17063515,17063522, колегія суддів визнає позов
ДП "Донецька залізниця" про стягнення з
ПАТ "МК"Азовсталь" плати за
користування вагонами у сумі 4 447грн.
20коп., нарахованої за період з 06.06.2013
року по 13.06.2013 року за підвищеним
коефіцієнтом 1,293 обгрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведені вище обставини
висновок господарського суду про
відмову у задоволенні позовних вимог є
помилковим, рішення господарського
суду Донецької області від 03.12.2013 року у
справі № 905/6674/13 є таким, що не
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, що
суперечить приписам ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, тому підлягає скасуванню,
апеляційна скарга задоволенню, позовні
вимоги ДП "Донецька залізниця" про
стягнення з ПАТ "МК"Азовсталь" плати за
користування вагонами у сумі 4 447грн.
20коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Донецька залізниця",
м. Донецьк задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької
області від 03.12.2013 року у справі №
905/6674/13 скасувати.

Позов Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Металургійний комбінат
"Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька
область плати за користування вагонами
у сумі 4 447грн. 20коп. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Металургійний комбінат
"Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька
область на користь Державного
підприємства "Донецька залізниця", м.
Донецьк плату за користування вагонами
у сумі 4 447грн. 20коп., судовий збір,
сплачений при зверненні з позовом у
сумі 1720грн.50коп., судовий збір,
сплачений при зверненні з апеляційною
скаргою у сумі 860грн.25коп.

Господарському суду Донецької області,
згідно з вимогами статті 117
Господарського процесуального кодексу
України, видати наказ у відповідності
до вимог, які встановлені до
виконавчого документу Законом України
"Про виконавче провадження".

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття, направляється сторонам
по справі в триденний строк та може
бути оскаржена до Вищого
господарського суду України через
Донецький апеляційний господарський
суд у двадцятиденний строк.

Головуючий
Т.А. Шевкова

Судді К.І. Бойченко

Л.Ф. Чернота

Надруковано 5 прим:

1 - позивачу;

2 -
відповідачу;

3 - до справи;

4 - гос. суду; 5 -
ДАГС.