м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/23404/13 22.01.14

За заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи"

про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 16.07.2013
р. у третейській справі № 574/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Український професійний
банк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи"

про стягнення заборгованості

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача (заявника): Глоба М.М.,
за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду
міста Києва була передана заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 16.07.2013
р. у третейській справі № 574/13 за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Український професійний
банк" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" про стягнення заборгованості.
Разом із заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 16.07.2013
р. у третейській справі № 574/13
заявником була подана заява про
поновлення пропущеного строку для
звернення до суду із заявою про
скасування рішення третейського суду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 р. заява Товариства з
обмеженою відповідальністю "Львівські
автобусні заводи" про поновлення
строку для звернення до суду з заявою
про скасування рішення третейського
суду задоволена, поновлено Товариству
з обмеженою відповідальністю
"Львівські автобусні заводи" строк для
звернення до суду з заявою про
скасування рішення третейського суду,
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 16.07.2013
р. прийнята до розгляду, судове
засідання призначено на 25.12.2013 р.

19.12.2013 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником Публічного акціонерного
товариства "Український професійний
банк" було подано клопотання.

23.12.2013 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" було подано клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

24.12.2013 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником Публічного акціонерного
товариства "Український професійний
банк" було подано клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

24.12.2013 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків були подані
письмові пояснення.

25.12.2013 р. судове засідання не відбулось.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 25.12.2013 р., у зв'язку з
перебуванням судді Нечая О.В. у
відпустці, справу № 910/23404/13 було
передано для розгляду судді
Гавриловській І.О.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.12.2013 р. справа № 910/23404/13 була
прийнята до провадження суддею
Гавриловською І.О. та призначена до
розгляду на 22.01.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
13.01.2014 р., у зв'язку з поверненням судді
Нечая О.В. з відпустки, справу № 910/23404/13
було передано для розгляду судді Нечаю
О.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 р. справу № 910/23404/13 було
прийнято суддею Нечаєм О.В. до свого
провадження, розгляд заяви призначено
на 22.01.2014 р.

У судове засідання 22.01.2014 р. представник
позивача не з'явився.

Представник відповідача (заявника) у
судове засідання 22.01.2014 р. з'явився,
надав свої пояснення по суті заяви,
вимоги, викладені у заяві про
скасування рішення третейського суду,
підтримав в повному обсязі.

Дослідивши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Львівські
автобусні заводи» про скасування
рішення третейського суду та матеріали
третейської справи №574/13, суд дійшов
висновку про наявність підстав для її
задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 122-1 ГПК
України сторони, треті особи, а також
особи, які не брали участь у справі, у
разі якщо третейський суд вирішив
питання про їх права і обов'язки, мають
право звернутися до господарського
суду із заявою про скасування рішення
третейського суду. Заява про
скасування рішення третейського суду
подається до господарського суду за
місцем розгляду справи третейським
судом сторонами, третіми особами
протягом трьох місяців з дня прийняття
рішення третейським судом, а особами,
які не брали участь у справі, у разі
якщо третейський суд вирішив питання
про їх права і обов'язки, - протягом
трьох місяців з дня, коли вони
дізналися або повинні були дізнатися
про прийняття рішення третейського
суду.

Судом встановлено, що рішенням
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків позов
Публічного акціонерного товариства
«Український професійний банк»
задоволено в повному обсязі, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» заборгованість по Договору про
відкриття кредитної лінії №72 від 31
жовтня 2008 року у сумі 34 563 689 (тридцять
чотири мільйони п'ятсот шістдесят три
тисячі шістсот вісімдесят дев'ять)
гривень 39 копійок, у тому числі: -
заборгованість по строковому кредиту у
сумі 29 200 000,00 гривень; - заборгованість
по простроченому кредиту у сумі 50 000,00
гривень; - заборгованість по строкових
процентах у сумі 432 739,72 гривень; -
заборгованість по прострочених
процентах у сумі 4 095 183,94 гривень; - пеня
у сумі 785 765,73 гривень, з першочерговим
зверненням стягнення на предмет
іпотеки, згідно з Іпотечним договором
від 21.11.2008 p., посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Грек A.B.,
реєстраційний номер 3877, а саме: об'єкти
нерухомого майна, що належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» на праві власності на підставі
Рішення постійно діючого третейського
суду при Львівській Асоціації
учасників ринку нерухомості від 04.05.2006
р. по справі № 3/10-6/4, зареєстрованого в
Обласному комунальному підприємстві
Львівської обласної ради «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» 26.05.2008 р. за № 14892229,
якими є (будівлі загальною площею 12 659,4
кв.м.), що знаходяться за адресою:
Львівська область, м. Львів, вул.
Стрийська, буд. 45, у тому числі:

- Насосна станція, загальною
площею 207,3 кв.м.;

- Будівля ЦРП, загальною площею 240,8
кв.м.;

- Градирня, загальною площею 223,6
кв.м.;

- Склад для електротранспорту
(Літера У), загальною площею 1 766,8 кв.м.;

- Локомотивне депо, загальною
площею 235,5 кв.м.;

- Дільниця ремонту транспортних
засобів, загальною площею 386.1 кв.м.;

- Залізнична вага, загальною
площею 14.7 кв.м.;

- Будівля теплопункту, загальною
площею 25,5 кв.м.;

- Споруда волочильної дільниці з
прибудовою (Літера ), загальною площею
1090,0 кв.м.;

- Будівля над скважиною 1
(майстерня), загальною площею 123,7 кв.м.;

- Будівля над скважиною 2
(конденсат.), загальною площею 91,5 кв.м.;

- Будівля гол. підстанції (адм. прим.)
(Літера ), загальною площею 216,1 кв.м.;

- Склад арочний МОЦ, загальною
площею 298,3 кв.м.;

- Склад №70, загальною площею 309,9
кв.м.;

- Склад №88, загальною площею 2 518,7
кв.м.;

- Склад №84, загальною площею 520,8
кв.м.;

- Пожежне депо, загальною площею
527,8 кв.м.;

- Будівля відділу збуту, загальною
площею 532,8 кв.м.;

- Приміщення павільйону, загальною
площею 92,6 кв.м.;

- Склад збуту (поз.44), загальною
площею 202,4 кв.м.;

- Приміщення відділу збуту
(запчастини), загальною площею 1 534,5
кв.м.;

- Станція діагностики (Літера И),
загальною площею 747,2 кв.м.;

- Дільниця перемотки
електродвигунів (Літера Т), загальною
площею 752,8 кв.м.

шляхом його продажу на публічних
торгах в межах процедури виконавчого
провадження, з початковою ціною
продажу предмету іпотеки, визначеною
незалежним оцінювачем ПП «Манускрипт»
у розмірі 13 376 048,00 гривень, без ПДВ,
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» на користь Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» третейський збір у
сумі 25 500 гривень 00 копійок.

Заявник у своїй заяві зазначив про те,
що вищезазначене третейське рішення
суду підлягає скасуванню, оскільки
третейським судом було розглянуто
справу, яка не підлягає розгляду
третейськими судами.

Суд погоджується з даною позицією
заявника, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про третейські суди» третейський суд -
недержавний незалежний орган, що
утворюється за угодою або відповідним
рішенням заінтересованих фізичних
та/або юридичних осіб у порядку,
встановленому цим Законом, для
вирішення спорів, що виникають із
цивільних та господарських
правовідносин.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про
третейські суди» завданням
третейського суду є захист майнових і
немайнових прав та охоронюваних
законом інтересів фізичних чи
юридичних осіб шляхом всебічного
розгляду та вирішення спорів
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про третейські суди» юридичні та/або
фізичні особи мають право передати на
розгляд третейського суду будь-який
спір, який виникає з цивільних чи
господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом. Спір
може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам цього Закону.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про
третейські суди» третейські суди в
порядку, передбаченому цим Законом,
можуть розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком:

1) справ у спорах про визнання
недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при
укладенні, зміні, розірванні та
виконанні господарських договорів,
пов'язаних із задоволенням державних
потреб;

3) справ, пов'язаних з державною
таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із
сімейних правовідносин, крім справ у
спорах, що виникають із шлюбних
контрактів (договорів);

5) справ про відновлення
платоспроможності боржника чи
визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт під час
здійснення ним владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, державна установа чи
організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна,
включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що
мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з
трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, пов'язаних із
створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону
підлягають вирішенню виключно судами
загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін
спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких
виконання рішення третейського суду
потребуватиме вчинення відповідних
дій органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами та
іншими суб'єктами під час здійснення
ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав
споживачів, у тому числі споживачів
послуг банку (кредитної спілки).

Заявник зазначає, що спір, предметом
якого є стягнення заборгованості
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки не підлягає розгляду у
третейському суді, так як зазначений
спір є спором щодо нерухомого майна, що
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про третейські суди» є
виключенням з компетенції третейських
судів.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Як вбачається з Узагальнень Верховного
Суду України «Практика застосування
судами Закону України «Про третейські
суди»» згідно з п. 7 ст. 6 Закону N 1701-IV
третейські суди не можуть розглядати
справи, які відповідно до закону
підлягають вирішенню виключно судами
загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України. Таким
чином, якщо згідно з положеннями
чинного законодавства певне питання
вирішується "судом", "у судовому
порядку", "на підставі рішення суду"
тощо, слід вважати, що йдеться про
державні суди. Отже, відповідні питання
не підлягають розгляду у третейських
судах.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням 51
народного депутата України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень абзаців
сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3,
пункту 9 статті 4 та розділу VIII
"Третейське самоврядування" Закону
України "Про третейські суди" (справа
про завдання третейського суду) від 10
січня 2008 року у справі № 1-3/2008
третейський розгляд спорів сторін у
сфері цивільних і господарських
правовідносин - це вид недержавної
юрисдикційної діяльності, яку
третейські суди здійснюють на підставі
законів України шляхом застосування,
зокрема, методів арбітрування.
Здійснення третейськими судами
функції захисту, передбаченої в абзаці
сьомому статті 2, статті 3 Закону, є
здійсненням ними не правосуддя, а
третейського розгляду спорів сторін у
цивільних і господарських
правовідносинах у межах права,
визначеного частиною п'ятою статті 55
Конституції України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 124
Конституції України правосуддя в
Україні здійснюється виключно судами.
Делегування функцій судів, а також
привласнення цих функцій іншими
органами чи посадовими особами не
допускаються. Юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Судочинство
здійснюється Конституційним Судом
України та судами загальної
юрисдикції.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» систему
судів загальної юрисдикції складають:
місцеві суди, апеляційні суди, вищі
спеціалізовані суди, Верховний Суд
України.

Суди загальної юрисдикції
спеціалізуються на розгляді цивільних,
кримінальних, господарських,
адміністративних справ, а також справ
про адміністративні правопорушення (ч.
1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів»).

З огляду на вищенаведене, третейські
суди, в тому числі Постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
українських банків, не є судами
загальної юрисдикції в розумінні
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», а тому, враховуючи
приписи ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», не можуть розглядати справи
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків було розглянуто
справу, яка йому не підвідомча
відповідно до закону.

Згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 122-5 ГПК
України рішення третейського суду може
бути скасовано лише у випадках,
передбачених цією статтею. Рішення
третейського суду може бути скасовано,
зокрема, у разі якщо справа, у якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону.

Керуючись ст. ст. 49, 86, 122-1 - 122-6
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» про скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 16.07.2013
р. у третейській справі № 574/13
задовольнити.

2. Рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 16.07.2013 р. у
третейській справі № 574/13 скасувати
повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Український професійний
банк» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової,
будинок 15, ідентифікаційний код: 19019775)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» (03124, м. Київ, бульвар Івана
Лепсе, будинок 6, ідентифікаційний код:
33894928) суму сплаченого судового збору в
розмірі 2 294 (дві тисячі двісті
дев'яносто чотири) грн. 00 коп.

Суддя
О.В. Нечай