КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р. Справа№ 911/3516/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Псалом М.В.,

від відповідача -Куприянський Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Калитянський експериментальний завод
комбікормів та префіксів" від 13.11.2013

на рішення господарського суду
Київської області від 08.11.2013

у справі №911/3516/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮГЕРС АГРО", м.
Запоріжжя

до публічного акціонерного товариства
"Калитянський експериментальний завод
комбікормів та префіксів", смт. Калита,
Київської області

про стягнення 299330грн.40коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 08.11.2013
(Горбасенко П.В.) задоволено позов ТОВ
"Югерс Агро" та стягнуто з ПАТ
"Калитянський експериментальний завод
комбікормів і префіксів" 299330грн.40коп.
заборгованості за поставлений
позивачем товар (макуха соєва) на
підставі видаткових накладних №185 від
19.07.2013 та №195 від 26.07.2013 згідно договору
№13/02/11-3 від 11.02.2013. Суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог,
оскільки відповідач, не розрахувався з
позивачем за отриманий товар. При цьому
судом зазначено про безпідставність
доводів відповідача про неотримання
товару, оскільки матеріалами справи
підтверджено факт отримання товару
відповідачем та про безпідставність
доводів щодо невинекнення обов'язку з
оплати товару в зв'язку з неотриманням
повного комплекту супровідних
документів на товар, оскільки
договором передбачено обов'язок з його
оплати з моменту отримання товару.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач просив його скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт зазначає, що у нього не виникло
обов'язку з оплати вартості товару
через невиконання своїх зобов'язань
позивачем у повному обсязі, а саме:
ненадання останнім обов'язкового
документу на товар (ветеринарного
свідоцтва).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
просив залишити рішення
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Позивач зазначив, що відсутність
необхідних товаросупровідних
документів підлягає фіксації при
прийнятті товару шляхом складання
відповідного засвідчу вального
документу (акту). При цьому прийнявши
товар відповідач не зазначив про
відсутність товаросупровідних
документів відповідно до вимог
Інструкцій П-7 та П-6. Також відповідачем
не надано жодних повідомлень
(претензій, заперечень) щодо
неналежного виконання позивачем
зобов'язання про передачу документів
на товар відповідно до положень
договору, вказаних Інструкцій, вимог
ст. 688 ЦК України. Крім того, в разі
наявності порушень зобов'язання з боку
позивача, в порядку ст. 666 ЦК України
відповідач мав право відмовитися від
договору та повернути отриманий товар.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

11.02.2013р. між ТОВ "ЮГЕРС АГРО"
(постачальник) та ПАТ "Калитянський
експериментальний завод комбікормів і
преміксів" (покупець) укладено договір
поставки № 13/02/11-3, згідно якого
постачальник зобов'язався поставити в
обумовлений договором термін предмет
поставки (товар) у власність покупця, а
покупець - прийняти та сплатити за
нього горошову суму, перебачену
умовами договору.

Поставка товарів здійснюється
партіями. Під партією слід розуміти ту
кількість товарів, що вказана у
Специфікації, що надсилається покупцем
на адресу постачальника чи передається
по електронному або факсимільному
зв'язку. Оплата товару здійснюється
покупцем на розрахунковий рахунок
продавця протягом 14 календарних днів з
моменту отримання товару, якщо сторони
не домовляються про інше, що вказується
в специфікації (п.п. 2.1., 2.3. договору).

Згідно п. 3.7. договору моментом
придбання покупцем права власності на
товар є момент передачі товару у місці
вказаному у п. 2.4. договору та
підписання видаткових накладних.

Згідно п. 8.1. договір набирає сили з
моменту його підписання і діє протягом
одного року.

Специфікацією № 6 від 17.07.2013р. сторонами
погоджено поставку постачальником
покупцеві товару загальною вартість
200400грн., термін поставки: до 19.07.2013р.,
термін оплати: через 3 календарних дні з
моменту поставки та надання необхідних
документів.

Специфікацією № 7 від 24.07.2013р. сторонами
погоджено поставку постачальником
покупцеві товару загальною вартість 200
400грн., термін поставки: до 26.07.2013р.,
термін оплати: через 3 календарних дні з
моменту поставки та надання необхідних
документів.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 399330грн.40коп., що підтверджується
видатковими накладними № 185 від 19.07.2013р.
на суму 199798грн.20коп. та № 195 від 26.07.2013р.
на суму 199531грн.60коп. (а.с. 13-14),
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору.

Відповідач свій обов'язок,
передбачений договором та
специфікаціями до договору, з оплати
отриманого товару, виконав частково,
сплативши позивачеві 100000грн., що
підтверджується довідкою ПАТ "КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК" № 32011/1095 від 11.09.2013р. (а.с.
40), решту боргу не сплатив. Отже, борг
відповідача перед позивачем становить
299330грн.40коп. (399330грн.40коп. - 100000грн.).

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення 299330грн.40коп. боргу за
поставлений на підставі вищевказаних
видаткових накладних товар.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
визначає, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

В силу вимог ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно п. 1 статті 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до п.1 Інформаційного листа
Вищого господарськогосуду від 17.07.2012, №
01-06/928/2012 "Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права", якщо інше не
встановлено укладеним сторонами
договором або актом цивільного
законодавства, перебіг строку
виконання грошового зобов'язання, яке
виникло на підставі договору
купівлі-продажу, починається з моменту
прийняття товару або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
і положення частини другої статті 530
названого Кодексу, в якій ідеться про
строк (термін) виконання боржником
обов'язку, що не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, до відповідних правовідносин
не застосовується.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Наявні в матеріалах справи видаткові
накладні є достатнім доказом факту
передачі позивачем та отримання
відповідачем товару. Вказані накладні
підписані відповідачем та скріплені
його печаткою. Отже, факт поставки
товару відповідачеві належним чином
доведений наявними в матеріалах справи
доказами.

Заперечення відповідача зводяться до
того, що у нього не виникло обов'язку з
оплати вартості товару через
невиконання своїх зобов'язань
позивачем у повному обсязі, а саме:
ненадання останнім обов'язкового
документу на товар - ветеринарного
свідоцтва.

Проте, апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставність таких
доводів відповідача, оскільки пунктом
3.7. договору передбачено, що моментом
придбання покупцем права власності на
товар є момент передачі товару у місці
вказаному у п. 2.4. договору та
підписання видаткових накладних, а
відповідно до пункту 2.3. договору,
оплата товару здійснюється покупцем на
розрахунковий рахунок продавця
протягом 14 календарних днів з моменту
отримання товару, якщо сторони не
домовляються про інше, що вказується в
специфікації.

Специфікаціями № 6 від 17.07.2013 та № 7 від
24.07.2013 встановлено термін оплати, а
саме: через три календарних дні з
моменту поставки та надання необхідних
документів.

Отже, умови договору не містять
положень щодо оплати вартості товару
після отримання від позивача
товаросупровідних документів, а
визначає умови оплати товару з моменту
його отримання.

При цьому, суд апеляційної інстанції
зазначає, що відсутність необхідних
товаросупровідних документів підлягає
фіксації при прийнятті товару шляхом
складання відповідного
засвідчувального документу (акту).
Прийнявши товар відповідач не зазначив
про відсутність товаросупровідних
документів відповідно до вимог пункту
12 Інструкції П-6, абзацу г) пункту 2
Інструкції П-7 (Інструкція про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
кількістю, затверджена постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
№П-6 від 15.06.1965 та Інструкція про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за
якістю, затверджена постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 25.04.1966 №П-7), приймання-передачу
товару за правилами наведених
Інструкцій передбачено пунктом 2.6
договору. Також, в матеріалах справи
відсутні жодні повідомлення
(претензії, заперечення) щодо
неналежного виконання позивачем
зобов'язання щодо передачі документів
на товар відповідно до положень
договору, вказаних Інструкцій, вимог
ст. 688 ЦК України. Крім того, в порядку
ст. 666 ЦК України відповідач мав право
відмовитися від договору та повернути
отриманий товару, в разі наявності
порушень зобов'язання з боку позивача.

Враховуючи викладене відповідач
повинен був оплатити отриманий товар,
відповідно до вимог п. 1 ст. 692 ЦК
України.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про
обґрунтовість позовних вимог щодо
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 299330грн.40коп.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги. Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на фактичних обставинах та
матеріалах справи, прийняте відповідно
до норм чинного законодавства, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Київської області від 08.11.2013 у справі
№911/3516/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства "Калитянський
експериментальний завод комбікормів
та префіксів"- без задоволення.

2. Справу №911/3516/13 повернути
господарському суду Київської області.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко