ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

09 січня 2014 року
Справа № 913/3050/13

Провадження №4/913/3050/13

За позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія", Автономна Республіка Крим,
Сімферопольський район, с. Мазанка

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, м. Алчевськ,
Луганська область

про стягнення 6770 грн. 41 коп.

Суддя Старкова Г.М

Секретар судового засідання Макаренко
В.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Найдьонов А.О.,
довіреність № б/н від 08.01.2014;

від відповідача - не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
заборгованості за поставлену
продукцію за договором поставки №1757
від 12.04.2011 в сумі 5278 грн. 08 коп., пені в
сумі 358 грн. 62 коп., штрафу в сумі 1055 грн.
62 коп., 3% річних у сумі 78 грн. 09 коп.,
всього 6770 грн. 41 коп.

Відповідач витребувані судом
документи не представив, участь свого
представника у судовому засіданні не
забезпечив, хоча про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином: ухвали суду
направлялись за адресою, яка є
офіційним місцезнаходженням
підприємства та підтверджена довідкою
державного реєстратора у виконавчому
комітеті.

Отримання ухвал відповідачем
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002 N
75 (з подальшими змінами),
перший, належним чином підписаний,
примірник процесуального документа
(ухвали, рішення, постанови)
залишається у справі; на звороті у
лівому нижньому куті цього примірника
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправку документа, що
містить: вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки,
підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас, до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому, відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Про це Вищим господарським судом
України зазначалося і в інформаційних
листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N
01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N
01-8/164 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(пункт 23).

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Представник позивача подав суду 09.01.2014
клопотання, яким просить суд долучити
до матеріалів справи копії наступних
документів: статуту ТОВ «Кримська
водочна компанія», акт звірення
взаємних розрахунків від 01.10.2013,
укладеного між позивачем та
відповідачем, довідку про стан
заборгованості відповідача перед
позивачем. Дане клопотання судом
розглянуте, задоволене та долучене до
матеріалів справи з наданими до нього
документами.

Представник позивача подав суду 09.01.2014
клопотання від 08.01.2014 № 553, яким просить
суд долучити до матеріалів справи коп.
довідки про стан заборгованості
відповідача, яке судом розглянуте,
задоволене та долучене до матеріалів
справи з наданими документами.

Представник позивача у судовому
засіданні 09.01.2014 надав заяву, в порядку
ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України, про відмову від позову
в частині стягнення з відповідача пені
в сумі 358,62 грн., 3% річних в сумі 78,09 грн.
та просить стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
поставлений товар в сумі 5278,08 грн.,
штраф у розмірі 1055,62 грн. Також,
представник позивача повідомив проте,
що з правовими наслідками цієї
процесуальної дії представник
позивача ознайомлений, про що
зазначено у заяві. Вказана заява судом
розглянута, задоволена та долучається
до матеріалів справи.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, надавши
правову кваліфікацію відносинам
сторін і виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду справи
та правової норми, яка підлягає
застосуванню, приймаючи до уваги
доводи представників позивача, суд

в с т а н о в и в :

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Кримська
водочна компанія" (надалі-
Постачальник, позивач) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_3 (надалі-
Покупець, відповідач) був укладений
договір поставки № 1757 від 12.04.2011 (надалі
- Договір), згідно якого Постачальник
зобов'язаний передати у власність
Покупцю, а Покупець зобов'язаний
прийняти і оплатити алкогольні і
безалкогольні напої (далі-продукція), в
асортименті, партіями згідно
накладних, на умовах цього договору
(п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.8 Договору Покупець
зобов'язаний сплатити кожну придбану
за цим договором партію продукції, не
пізніше 7 календарних днів з моменту її
передачі.

Позивач, відповідно до умов п. 2.2
Договору, поставив відповідачу
продукцію, а відповідач отримав
продукцію за видатковою накладною:
№РН-22-016691 від 25.04.2013 на загальну суму
5780,22 грн. Відповідач отримав продукцію,
що підтверджено підписом відповідача
на вказаної видаткової накладної.

Відповідач свої зобов'язання за
Договором у повному обсязі не виконав,
провів часткову оплату за отриману
продукцію на суму 502,14 грн., тому залишок
заборгованості відповідача перед
позивачем за отриману продукцію
складає 5278,08 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору у випадку
нездійснення строків оплати продукції,
вказаної у п. 2.9 Договору, Покупець
сплачує на користь Постачальника пеню
у розмірі 0,1% від вартості неоплаченої
продукції за кожен день прострочення. У
випадку якщо про строчка оплати
складає більш 30 календарних днів
Покупець, крім того, зобов'язаний
виплатити Постачальнику штраф у
розмірі 20% від вартості партії
продукції, оплата якої нездійснена.

Позивач, відповідно до умов п. 4.1
Договору, нарахував відповідачу пеню в
сумі 358,62 грн. за період з 03.05.2013 по 29.10.2013
та штраф у розмірі 1055,62 грн.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений законом або
договором, що становить 3% річних в сумі
78,09 грн. за період з 03.05.2013 по 29.10.2013.

У зв'язку з тим, що відповідач не провів
оплату за поставлений товар у повному
обсязі, позивач звернувся до
господарського суду з даною позовною
заявою про стягнення з відповідача
заборгованості за поставлену
продукцію за договором поставки №1757
від 12.04.2011 в сумі 5278 грн. 08 коп., пені в
сумі 358 грн. 62 коп., штрафу в сумі 1055 грн.
62 коп., 3% річних в сумі 78 грн. 09 коп.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на умови договору поставки
№1757 від 12.04.2011 та положення ст.ст.
549-552,525, 526, 530, 623-624, 625 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 229, 230-232 Господарського
кодексу України.

Оцінивши за матеріалами справи доводи
представника позивача у їх сукупності,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення
частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею 632 ЦК України передбачено,
що ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадку і на умовах, встановлених
договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено,
що Покупець( відповідач) погодився з
ціною товару, яка встановлена
договором поставки №1757 від 12.04.2011.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умовах договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 662 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі - продажу.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач свої зобов'язання виконав у
повному обсязі, але відповідач за
поставлений товар оплату провів
частково, в порушення вимог ст. 692 ЦК
України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За приписами статті 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку, а саме: виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено,
що одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу,
зокрема, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно ( товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно ( товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст. 610 порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Факт невиконання відповідачем умов
договору поставки № 9-200-12 від 25.04.2012
щодо оплати за отриманий товар
підтверджений матеріалами справи.

Як свідчать матеріали справи, Позивач,
відповідно до умов п. 2.2 Договору,
поставив відповідачу продукцію, а
відповідач отримав продукцію за
видатковою накладною: №РН-22-016691 від
25.04.2013 на загальну суму 5780,22 грн.
Відповідач отримав продукцію, що
підтверджено підписом відповідача на
вказаної видаткової накладної(а.с.11).

Відповідач свої зобов'язання за
Договором у повному обсязі не виконав,
провів часткову оплату за отриману
продукцію на суму 502,14 грн., що
підтверджено матеріалами справи
(а.с.12-14), тому залишок заборгованості
відповідача перед позивачем за
отриманий товар складає 5278,08 грн.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення
з відповідача заборгованості за
поставлену продукцію в сумі 5278,08 грн.
такими, що підлягають задоволенню
повністю, оскільки вони підтверджені
матеріалами справи, а також актом
звірення взаємних розрахунків станом
на 01.10.2013, який підписаний між сторонами
у справі Вказана заборгованість за
поставлену продукцію відповідачем не
оспорена, тому підлягає стягненню з
відповідача у повному обсязі.

Як було встановлено при розгляді
справи, станом на день її слухання,
заборгованість відповідача не
змінилась. Розмір суми боргу
відповідачем не оспорюється.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 1055,62 грн.,
нараховані, відповідно до умов п. 4.1
Договору, обґрунтовано і підлягають
стягненню з відповідача у повному
обсязі.

Позивач надав у судовому засіданні
09.01.2014 заяву, в порядку ст. 22 ГПК України,
якою відмовився від позову в частині
стягнення з відповідача пені в сумі
358,62 грн., 3% річних в сумі 78,09 грн. та
повідомляє суд, що з наслідками відмови
від позову в цій частині ознайомлений.

Таким чином, відповідно до ст. 78 ГПК
України, суд вважає за можливе прийняти
відмову позивача від даного позову в
частині стягнення з відповідача пені в
сумі 358,62 грн., 3% річних в сумі 78,09 грн.,
оскільки це право позивача,
передбачено ст. 22 ГПК України, ця
відмова не суперечить чинному
законодавству та не порушує ні чиї
права та охоронювані законом інтереси.

За таких підстав, провадження у справі
в частині стягнення з відповідача пені
в сумі 358,62 грн., 3% річних в сумі 78,09 грн.,
підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1
ст.80 ГПК України.

У судовому засіданні 09.01.2014 була
оголошена вступна та резолютивна
частини рішення.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору у сумі
1720 грн. 50 коп. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 44, 49, 75, п.4 ч.1 ст.80, ст.ст. 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія" до відповідача Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення
6770 грн. 41 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія", Автономна Республіка Крим,
Сімферопольський район, с.Мазанка, вул.
Садова,19, ,
заборгованість за поставлену
продукцію в сумі 5278 грн. 08 коп., штраф у
розмірі 1055 грн. 62 коп., витрати зі
сплати судового збору у сумі 1720 грн. 50
коп., видати на виконання наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. У решті позовних вимог щодо стягнення
пені в сумі 358 грн. 62 коп., 3% річних в сумі
78 грн. 09 коп. провадження у справі
припинити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
11.01.2014.

Суддя
Г.М. Старкова