номер провадження справи 15/107/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014
Справа № 908/3939/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноніколь-Центр",
юридична адреса: 01103, м. Київ, вул.
Професора Підвисоцького/Драгомирова,
буд. 10/10, кім. 60-61; фактична адреса: 08131,
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Софіївська Борщагівка, вул.
Мала Кільцева, 4а

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фалькор", 69095, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 146, кв. 78

про стягнення коштів

Суддя Горохов І.С.

представники:

від позивача: Таран Є.Ю., представник за
довіреністю № 51 від 03.10.2013р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Розглянуто позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техноніколь-Центр" до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фалькор" про
стягнення коштів.

Ухвалою господарського суду від
03.12.2013р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 18.12.2013р.
Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 15.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Позовні вимоги заявлені з наступних
підстав: на виконання умов договору
відповідачеві поставлено товар.
Відповідач свої зобов'язання по
договору виконав неналежним чином та
не оплатив товар. У зв'язку з чим
утворилась заборгованість в розмірі 124
500,00 грн., яку позивач просить стягнути з
відповідача. За несвоєчасне виконання
зобов'язання щодо оплати товару
позивачем нараховано пеню у розмірі 4
840,71 грн. та 3% річних в розмірі 1 135,36 грн.

18.12.2013р. від позивача надійшла заява про
зменшення розміру позовних вимог, у
якій зазначає, що відповідачем 04.12.2013р.
було здійснено часткову оплату в
розмірі 10 000,00 грн., а 11.12.2013р. - у розмірі
94 500,00 грн. Просить суд стягнути з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 20 000,00 грн., пеню в розмірі 4 840,71
грн., 3% річних в розмірі 1 135,36 грн.

Заява не суперечить ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, судом приймається,
розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач не з'явився в судовому
засіданні, надіслав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із відрядженням юриста який
представляє інтереси Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фалькор".

В минуле судове засідання представник
відповідача також не зявився
надіславши клопотання про відкладення
вирішення спору для надання можливості
ознайомитись з матеріалами справи.
Представник відповідача 23.12.2013р.
знайомився з матеріалами справи.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи судом
відхилено як безпідставне.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Розглядаються позовні вимоги про
стягнення з відповідача 20 000, 00 грн.
основного боргу та пені в розмірі 4 840,71
грн., 3% річних в розмірі 1 135,36 грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача суд
встановив наступне.

03.01.3013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Техноніколь-Центр"
(Позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фалькор" (Відповідач)
було підписано Договір № 0301 про
постачання матеріалів будівельного
призначення на умовах відстрочення
платежу.

Відповідно до п. 1.1. Договору
Постачальник, на підставі заявки
Покупця, зобов'язується передати у
власність Покупця матеріали
будівельного призначення, а саме
матеріали, асортимент, кількість та
ціна яких визначена в видаткових
накладних, що надані Постачальником та
являють собою невід'ємну частину
Договору, а Покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його на
умовах Договору.

Відповідно до п. 3.4. Договору покупець
оплачує поставленого Товару не пізніше
14 (чотирнадцяти) календарних днів з
дати поставки, якщо інше не узгоджено
між сторонами.

Відповідно до п. 5.1. товар за договором
поставляється окремими партіями
відповідно до накладних на основі
заявок покупця, підтверджених
постачальником.

Відповідно до п. 5.2. Договору замовлення
на поставку товару має бути підписано
уповноваженою особою покупця та
скріплено печаткою покупця.

Відповідно до п. 5.3. договору конкретне
замовлення на поставку товару
вважається підтвердженими та
погодженими Сторонами з моменту
отримання Покупцем повідомлення
Постачальника про прийняття
замовлення до виконання. При
відсутності заперечення замовлення
при умові підтвердження отримання
Постачальником замовлення на протязі
двох робочих днів, замовлення
вважається підтвердженим і підлягає
виконанню Постачальником.

Відповідно до п. 5.4. Договору сторони
узгодили, що товар повинен бути наданий
Покупцеві протягом 14 робочих днів з
дати узгодження заявки Покупця
Постачальником. Датою поставки
вважається дата прийому товару
Покупцем, що зазначається у
відповідній накладній на відпуск
Товару.

На виконання умов Договору позивачем
поставлено товар на загальну суму 136
331,40 грн., що підтверджується видатковою
накладною № ЗН00002674 від .

Поставлений товар був отриманий
уповноваженою особою відповідача, про
що свідчать довіреності на отримання
товару (форма № М-2) за спірний період.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, факт поставки позивачем
відповідачу товару згідно умов
Договору підтверджується видатковою
накладною на поставку товару за
спірний період та довіреністю на
отримання товару. Зазначена видаткова
накладна за спірний період узгоджена
сторонами та підтверджує факт
прийняття відповідачем товару без
жодних зауважень та претензій, про що
свідчить підписи уповноважених осіб
відповідача на видатковій накладній.

Відповідачем було здійснено часткову
оплату поставленого товару шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача, а саме:
27.09.2013р. у розмірі 331,40 грн., 01.10.2013р. у
розмірі 500,00 грн., 04.10.2013р. у розмірі 500,00
грн., 22.10.2013р. у розмірі 500,00 грн., 30.10.2013р.
у розмірі 10 000,00 грн.

Також додатково після порушення
провадження у справі відповідачем було
сплачено - 04.12.2013р. -10 000,00 грн. та 11.12.2013р. -
94 500,00 грн.

11.10.2013р. позивачем на адресу
відповідача надіслано лист-вимогу вих.
№ 410 з вимогою оплатити поставлений
товар.

Станом на день розгляду справи,
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 20 000,00 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Божник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

За викладених обставин позовні вимоги
в частині стягнення суми основного
боргу в розмірі 20 000,00 грн. підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача: пеню за період з 13.08.2013р. по
22.11.2013р. у сумі 4 840,71 грн., 1 135,36 грн. 3%
річних за період з 13.08.2013р. по 15.11.2013р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами першою та четвертою ст. 231
Господарського кодексу України
встановлено, що законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого за
погодженням сторін не допускається. У
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Згідно із ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до вимог Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочу платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на період, за який
сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625. Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до умов п. 8.2. Договору при
порушенні Покупцем строків оплати
товару, останній повинен сплатити
Постачальникові пеню в розмірі 0,55 % від
вартості неоплаченого товару за кожний
день прострочення платежу, але не
більше подвійної ставки НБУ, що діє в
період, за який платиться пеня. Виплата
пені не звільняє Покупця від
зобов'язань відповідно до даного
договору.

Судом перевірено правильність
нарахування сум, та встановлено, що
стягненню підлягає сума в пені в
розмірі 4 840,39 грн. та сума 3% річних в
розмірі 1 045,38 грн.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача, оскільки спір виник
внаслідок його неправомірних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення
розміру позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем згідно
платіжного доручення № 23106 від 22.10.2013р.
було сплачено судовий збір в розмірі 2
609,52 грн. У зв'язку зі зменшенням розміру
позовних вимог поверненню підлягає
сума судового збору в розмірі 889,02 грн.

Враховуючи вище викладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст. 49, 75, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноніколь-Центр"
до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фалькор" про
стягнення коштів задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фалькор" (69095, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 146, кв. 78; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техноніколь-Центр" (юридична адреса:
01103, м. Київ, вул. Професора
Підвисоцького/Драгомирова, буд. 10/10,
кім. 60-61; фактична адреса: 08131, Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул. Мала
Кільцева, 4а; ) суму
заборгованості в розмірі 20 000 (двадцять
тисяч) грн. 00 коп., 4 840 (чотири тисячі
вісімсот сорок) грн. 39 коп. пені, 3%
річних в розмірі 1 045 (одна тисяча сорок
п'ять) грн. 38 коп., суму судового збору в
розмірі 1 714 (одна тисяча сімсот
чотирнадцять) грн. 47 коп. Видати наказ.

3. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Техноніколь-Центр" з Державного
бюджету України суму зайво сплаченого
судового збору в розмірі 889,02 грн.
сплаченого платіжним дорученням №23106
від 22.11.2013р. на суму 2 609,52 грн. про що
винести відповідну ухвалу.

Суддя
І.С. Горохов

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 20.01.2014р.