м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Гадячгаз" Полтавської
до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" м. Києва
Суддя Паламар П.І.
від позивача: Гетьман М.О.,
від відповідача Чеботарьова І.Г.
у грудні 2013 Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Гадячгаз " звернулося в
суд з указаним позовом.
Позивач зазначав, що 4 січня 2013 р. між
ним та відповідачем укладено договір
на купівлю-продажу природного газу №
За наслідками перевірки, проведеної у
квітні, жовтні 2013 року Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики його
зобов'язано привести договірні
відносини у відповідність до вимог
Типового договору на купівлю-продаж
природного газу (між власниками та
постачальниками природного газу),
затвердженого постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики № 849 від
Всупереч вимог Закону України "Про
засади функціонування ринку
природного газу", постанови
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики № 849 від 5 липня 2012 р. "Про
затвердження типового договору на
купівлю-продаж природного газу (між
власниками та постачальниками
природного газу), відповідач
безпідставно відмовився від укладення
з ним додаткової угоди № 3 до цього
договору, якою запропоновано змінити
указаний договір в частині умов
пунктів 3.4, 6.1, 6.2, 9.1, 9.2, що відповідають
змісту Типового договору на
купівлю-продаж природного газу (між
власниками та постачальниками
За таких обставин просив зобов'язати
відповідача укласти з ним додаткову
угоду № 3 до спірного договору у
запропонованій ним редакції.
У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.
Відповідач у відзиві на позовну заяву,
його представник у судовому засіданні
проти позову заперечував, посилаючись
на безпідставність заявлених вимог,
оскільки зміна спірного договору з
позивачем в силу вимог чинного
законодавства не є для нього
Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що у позові слід відмовити з
Судом встановлено, що 4 січня 2013 р. між
сторонами у справі укладено договір №
Г-П/2013-ВТВ на купівлю-продаж природного
газу, згідно з яким відповідач
зобов'язався передати позивачу
протягом 2013 року природний газ для
виробничо-технічних витрат та
нормативних втрат покупця, а останній -
прийняти та оплатити його вартість на
Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін, наявною у справі
копією вищевказаного договору.
8 жовтня 2013 р. позивач листом № 1336/766/1
запропонував відповідачу укласти
додаткову угоду № 3 до вищевказаного
договору, надіславши проект
Таким чином, між сторонами виникли
правовідносини з приводу зміни
договору купівлі-продажу природного
газу, врегульовані ст.ст. 651, 652 ЦК
Відповідно до умов ч. 2 ст. 179 ГК України
Кабінет Міністрів України,
уповноважені Президентом України
міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади можуть рекомендувати
суб'єктам господарювання орієнтовні
умови господарських договорів
(примірні договори), а у визначених
законом випадках - затверджувати
Згідно вимог ч. 4 ст. 179 ГК України при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.
Відповідно до вимог ст. 4 Закону України
"Про засади функціонування ринку
природного газу" до повноважень
національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, зокрема, належить
затвердження типових договорів на
купівлю-продаж природного газу (між
власниками та постачальниками
13 серпня 2012 р. набрала чинності
постанова Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики № 849 від 5 липня 2012 р. "Про
затвердження типового договору на
купівлю-продаж природного газу (між
власниками та постачальниками
природного газу).

Як вбачається з тексту спірного
договору зміст запропонованих до зміни
умов договору відповідає вимогам
типового договору на купівлю-продаж
природного газу (між власниками та
постачальниками природного газу).
Викладаючи умови договору в цій
частині у власній редакції, сторони у
справі лише конкретизували умови
типового договору, що відповідає
вимогам ст. 179 ГК України.

За змістом вимог ч.ч. 2, 4 ст. 652 ЦК України
якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились,
договір може бути змінений за рішенням
суду на вимогу заінтересованої сторони
за наявності визначених умов у
виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України
позивачем не надано доказів наявності
обставин, які в силу вищезгаданих вимог
закону дають підстави для зміни
договору на купівлю-продаж природного
газу.

Враховуючи, що обставини, якими сторони
керувалися при укладенні спірного
договору не змінилися за умов,
зазначених у ч. 2 ст. 652 ЦК України, то у
позові слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені
по справі господарські витрати
стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

у позові Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Гадячгаз" Полтавської
області відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва
П.І.Паламар