КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" січня 2014 р. Справа №910/18995/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Іоннікової І.А.

суддів:
Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Видавничий дім "Слай-Універсал"

на рішення господарського суду міста
Києва

від 30.10.2013 р.

у справі №910/18995/13 (суддя Блажівська О.Є.)

за позовом Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Видавничий дім
"Слай-Універсал"

про стягнення пені 1885,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 р. (повний текст якого
підписано 01.11.2013р.) у справі №910/18995/13
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Видавничий дім "Слай-Універсал" до
загального фонду Державного бюджету
України за кодом бюджетної
класифікації 21081100, отримувач: УДК у
Дарницькому районі м. Києва, пеню у
розмірі 1885,86 грн. Стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Видавничий дім "Слай-Універсал" до
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 1720 грн. 50 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, 26.12.2013 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Видавничий дім
"Слай-Універсал" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва по справі №910/18995/13 від 30.10.20.13 та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України
відмовити повністю. Також скаржник
звернувся з клопотанням, в якому
просить відновити пропущений строк для
подання апеляційної скарги.

Вказана апеляційна скарга не
приймається до розгляду та
повертається апеляційним
господарським судом з огляду на
наступне.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України
встановлено, що до скарги додаються
докази сплати судового збору і
надсилання копії скарги іншій стороні
у справі.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 3, ч.2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011 р. №3674-VI, що набрав чинності 01.11.2011
р., судовий збір справляється, зокрема,
за подання до суду апеляційної та
касаційної скарг на судові рішення, за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору становить 2% ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати; за подання до
господарського суду апеляційної
скарги на рішення суду, ставка судового
збору складає 50% ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50% ставки, обчисленої
виходячи з оспорюваної суми.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4
Закону України "Про судовий збір").

Судом встановлено, що до апеляційної
скарги відповідачем не додано доказів
на підтвердження сплати судового збору
у встановлених порядку та розмірах.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку та розмірах.

Розглянувши клопотання скаржника,
суддя доповідач встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 91 Господарського
процесуального кодексу України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Ухвали
місцевого господарського суду
оскаржуються в апеляційному порядку
окремо від рішення господарського суду
лише у випадках, передбачених статтею
106 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.93
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення суду було прийняте
30.10.2013 р. та оголошено в судовому
засіданні вступну та резолютивну
частини рішення, повний текст рішення
складено та підписано 01.11.2013 р.

Отже, останнім днем строку подання
апеляційної скарги є 11.11.2013 року.

Апеляційну скаргу подано до суду 26.12.2013
року, тобто, з пропуском встановленого
законом процесуального строку.

Статтею 53 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що за заявою сторони,
прокурора чи за своєю ініціативою
господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
процесуального строку поважною і
відновити пропущений строк, крім
випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України, поважними причинами
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій.

У відповідності до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Згідно з вимогами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З вищенаведеного слідує, що закон
встановлює рівні можливості сторін і
гарантує їм право на захист своїх
інтересів. Принцип рівності учасників
судового процесу перед законом і судом
є важливим засобом захисту їх прав і
законних інтересів, що унеможливлює
ущемлення будь-чиїх процесуальних
прав. Це дає змогу сторонам вчиняти
передбачені законодавством
процесуальні дії, реалізовувати надані
їм законом права і виконувати
покладені на них обов'язки. Особи, які
беруть участь у справі, вправі вільно
розпоряджатися своїми матеріальними і
процесуальними правами, в тому числі
подавати докази на підтвердження
обставин, на які вони посилаються.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою скаржник просив поновити
пропущений строк, обґрунтовуючи
поважність причин пропуску строку тим,
що повний текст оскаржуваного рішення
суду скаржник отримав лише 18.12.2013 р.

Проте, обставини, викладені в
клопотанні, спростовуються
матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що 14.11.2013 р.
представником скаржника було отримано
копію рішення господарського суду
міста Києва у справі №910/18995/13, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №27298641 від 06.11.2013р. (а.с. 78),
отже останній знав про прийняте
рішення 14.11.2013 р. і мав можливість
своєчасно звернутись з відповідною
скаргою.

Посилання скаржника на те, що повний
текст рішення останній отримав лише
18.12.2013р. не знаходить свого
підтвердження в наявних матеріалах
справи, а отже зазначені скаржником
доводи не є поважною причиною пропуску
строку на апеляційне оскарження.

При цьому, судом звернено увагу на те,
що апеляційну скаргу подано лише через
42 календарних днів після отримання
скаржником ухвали суду першої
інстанції. Натомість, ані в апеляційній
скарзі, ані в самому клопотанні про
відновлення строку на подання
апеляційної скарги скаржником не
обґрунтовано поважність причин, які
зумовили неможливість подання
апеляційної скарги в період з 14.11.2013 р.
до 26.12.2013 р. та не надано апеляційному
суду доказів, які б підтверджували
поважність таких причин.

Оскільки наведені в апеляційній скарзі
обґрунтування причин пропуску
процесуального строку не є поважними, у
суду апеляційної інстанції відсутні
підстави для його поновлення. В
клопотанні скаржника про поновлення
строку не наведено жодного аргументу,
який міг би спонукати колегію
апеляційного господарського суду
дійти іншого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - у разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 86, 93, п.3, п.4 ч.1 ст.97 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Видавничий дім
"Слай-Універсал" у задоволенні
клопотання про поновлення строку для
подачі апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Києва від
30.10.2013 р. у справі №910/18995/13.

2. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Видавничий дім "Слай-Універсал" на
рішення господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 р. у справі №910/18995/13 з
доданими до неї документами повернути
скаржнику.

4. Матеріали справи №910/18995/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

5. Ухвала набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена до
касаційної інстанції у встановленому
законом порядку.

Головуючий суддя
І.А. Іоннікова

Судді
О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун