донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

15.01.2014 справа №913/2521/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М.
Зубченко І.В., Радіонова О.О.,За участю
представників сторін:

від позивача:Пашко С.Г. довіреністьвід
відповідача:Невальонний М.І.
довіреність

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргуТовариства
з обмеженою відповідальністю «ГОФ
«АЛМАЗНА», м. Красний Луч Луганської
області на рішення господарського
судуЛуганської області від18.11.2013р.у
справі№ 913/2521/13 (суддя: Старкова
Г.М.),порушеній за позовом:Державного
підприємства «Одеська залізниця», м.
Одеса до відповідача:Товариства з
обмеженою відповідальністю «ГОФ
«АЛМАЗНА», м. Красний Луч Луганської
області простягнення 29' 645,00 грн.

встановив:

Державне підприємство «Одеська
залізниця», м. Одеса (далі - «Позивач»)
звернулось до господарського суду
Луганської області з позов про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГОФ «АЛМАЗНА»,
м.Красний Луч Луганської області (далі -
«Відповідач») 29645грн.00коп. штрафу за
неправильно зазначену у залізничній
накладній № 51601177 масу вантажу, за
відправкою Красний Луч Донецької
залізниці - Трипілля-Дніпровське
Південно-Західної залізниці, вагон №
67165878, вантаж - вугілля кам'яне (вологе).

Рішенням господарського суду
Луганської області від 18.11.2013р. у справі
№ 913/2521/13 позовні вимоги задоволені у
повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
господарського суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просить: рішення
господарського суду Луганської
області 19.11.2013р. у справі № 905/6904/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що
судом першої інстанції порушено норми
процесуального та матеріального права.

Сторони були належним чином
повідомлені про час, місце та день
розгляду справи.

Відповідач підтвердив доводи
викладені в апеляційній скарзі.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не
надав, однак просив оскаржуване
рішення залишити без зміни, оскільки
вважає його законним та обґрунтованим,
а мотиви, з яких подано апеляційну
скаргу - безпідставними, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Відповідно до статей 4-4, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України, фіксація судового процесу
технічними засобами здійснена не була,
у зв'язку зі зверненням позивача з
клопотанням про відмову від здійснення
фіксації.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає рішення
господарського суду винесеним з
дотриманням встановлених до нього
вимог, відтак - законним та
обґрунтованим; а апеляційну скаргу -
такою, що не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
09.05.2013р. зі станції відправлення
Красний Луч Донецької залізниці на
станцію призначення -
Трипілля-Дніпроське Південно-Західної
залізниці за перевізним документом -
накладною № 51601177 ТОВ "ГОФ" Алмазна"
(вантажовідправник) відправило вантаж -
вугілля кам'яне у вагоні № 67165878,
одержувач - Трипільська ТЕС.

При оформленні залізничної накладної
відповідачем зазначено масу вантажу у
вагоні № 67165878: нетто 69' 000 кг, тара - 22' 000
кг, спосіб визначення маси на 150-тонних
вагонних вагах.

При проходженні вагону через станцію
Знам'янка Одеської залізниці, на
підставі ст. 24 Статуту залізниць
України, при переважуванні вагону на
вагонних 150-тонних вагах було виявлено,
що маса вантажу зазначена у накладній
№ 51601177 не відповідає фактичній масі
вантажу у вагоні.

На станції Знам'янка Одеської
залізниці було проведене контрольне
переваження і встановлено, що у вагоні
№ 67165878 за накладною № 51601177 фактично
маса вантажу складає брутто - 82' 150 кг,
нетто - 59' 950 кг, тара - 22' 200 кг, що на 9' 050
кг менше ніж вказано у накладній.

По даному факту складено акти
загальної форми № 1547, 10923 від 12.05.2013р. та
комерційний акт АА № 023329/217/131 від 12.05.2013
(а.с. 12,13, 9).

При прибутті вагону на станцію
призначення - Трипілля-Дніпроське
Південно-Західної залізниці у
комерційному акті АА № 023329/217/131 від
12.05.2013 у розділі Є мається відмітка:
«Під час перевірки вантажу різниці
проти даного акту не виявлено».

Комерційний акт підписаний належними
особами, зокрема: з боку залізниці
начальником станції, працівниками
станції.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неправильне зазначення
відповідачем відомостей про масу
вантажу у накладній, що є підставою для
покладення на позивача штрафу у сумі 29'
645,00 грн., відповідно до статті 129
Статуту.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту
залізниць України за неправильно
зазначену у залізничній накладній масу
вантажу позивачем на відповідача
нарахований штраф у сумі 29645,00 грн. із
розрахунку: (5929,00 (тариф) х 5).

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - «Статут»),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи
-одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, які користуються
залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).
На підставі цього Статуту затверджені
Мінтрансом Правила перевезень
вантажів, які є обов'язковими для всіх
юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України 24.11.2000
за № 863/5084 (далі - Правила № 863/5084 від
24.11.2000 ), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса
вантажу, визначена відправником, кг" та
"Спосіб визначення маси" заповнюються
вантажовідправником. Маса вантажу
згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правила
приймання вантажів до перевезення",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається
відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України від 24.11.2000
р. за № 863/5084, своїм підписом
підтверджує представник відправника.
Так, правильність внесених відомостей
до вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст.129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що
вантажовідправник несе
відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 за № 644 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
відомостей про адресу одержувача, його
код, назву вантажу, його кількість, то з
відправника стягується штраф згідно зі
ст. 122 Статуту залізниць України.

Пунктом 15 «Правил складання актів»,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України 28.05.2002р. за №334 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 08.07.2002р. № 567/6855, передбачено, що
у разі витікання, псування або
підмочення вантажу внаслідок
технічної несправності вагона
(контейнера), крім комерційного акту,
складається акт про технічний стан
вагона (контейнера). Про виявлену
несправність і складений акт про
технічний стан вагону зазначається в
комерційному акті.

З доданих до матеріалів справи
документів не вбачається про
витікання/просипання вантажу, що
спростовує необхідність у складанні
акту про технічний стан вагона.

Правила складання актів також
передбачають можливість оскарження
актів начальнику Дирекції залізничних
перевезень безпосередньо або через
начальника станції.

Акти не визнані у належному порядку
недійсними або оформленими з
порушенням.

Відповідно до п.27 «Правил видачі
вантажів», затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000р. № 644, вантаж вважається
доставленим без утрати, якщо різниця
між масою, вказаною в пункті
відправлення в залізничній накладній,
та масою, визначеною на станції
призначення, не перевищує норми
природної втрати і граничного
розходження у визначенні маси нетто.
Норма недостачі (сума норми природної
втрати та граничного розходження
визначення маси нетто) для даного виду
вантажу становить 2% маси, що складає 1'
380 кг.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Стаття 101 ГПК України передбачає, що
перегляд апеляційним судом справи
здійснюється за наявними та додатково
поданими у справі доказами. Додаткові
докази приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Отже, надіслане на адресу апеляційного
суду доповнення до апеляційної скарги
та зазначення у ньому нових підстав
доказування, судом не приймаються до
уваги, як і звернення з клопотанням про
зменшення розміру штрафу, адже у суді
першої інстанції воно не розглядалося,
у зв'язку з чим відхиляється.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що під час
розгляду справи місцевим
господарським суд допущені порушення
норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК
України, як підстави для скасування
рішення, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає за
необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати за подання апеляційної скарги
відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ГОФ
«АЛМАЗНА», м.Красний - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 18.11.2013року по
справі №913/2521/13 - без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко Судді:
І.В. Зубченко О.О. Радіонова

Надруковано примірників:1 - позивачу; 1 -
відповідачу 1 - до справи; 1 - ГСЛО; 1 - ДАГС