ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 922/2004/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді
Кузьменка М. В., суддів Васищака І. М.,
Палій В. М., за участю представника
позивача С. Токарєва (дов. від. 25.09.2013),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 30 жовтня 2013
року у справі № 922/2004/13 за позовом
комунального підприємства
"Харківводоканал" до публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе"
про стягнення 639 572 грн 15 коп.,

УСТАНОВИВ: У травні 2013 року комунальне
підприємство "Харківводоканал"
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" про стягнення 639 572 грн 15
коп. за скид стічних вод у
каналізаційну мережу міста з
перевищенням допустимих величин
показників забруднення.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на порушення позивачем
процедури відбору та дослідження проб.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 2 серпня 2013
року (суддя Н. Кухар) у позові
відмовлено з мотивів безпідставності
вимог.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 30 жовтня 2013
року рішення скасовано і позов
задоволено.

Публічне акціонерне товариство
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" просить постанову
скасувати з підстав неправильного
застосування господарським статей 43, 33,
34, 43 Господарського процесуального
кодексу України та залишити в силі
рішення.

Комунальне підприємство
"Харківводоканал" проти доводів
касаційної скарги заперечує і в її
задоволенні просить відмовити.

Публічне акціонерне товариство
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" подало клопотання про
відкладення розгляду справи, яке
залишене без задоволення як
безпідставне.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 9
березня 2004 року між державним
комунальним підприємством
"Харківкомуночиствод" (у грудні 2011 року
перейменоване на комунальне
підприємство "Харківводоканал") та
публічним акціонерним товариством
"Харківський тракторний завод їм. С.
Орджонікідзе" було укладено договір №
ІІ-4403/07-АПК-2 на приймання стічних вод".
Додатковою угодою контрагенти виклали
договір в іншій редакції (далі -
договір).

Відповідно до пунктів 1.3, 3.2.21, 3.2.22
договору сторони зобов'язалися,
зокрема, керуватися Правилами
прийняття стічних вод споживачів у
каналізаційну мережу м. Харкова,
затвердженими рішенням виконавчого
комітету Харківської міської ради від 8
вересня 2010 року за № 321 (далі - Правила);
відповідач зобов'язався скидати стічні
води, якісні показники яких не повинні
перевищувати встановлених Правилами
допустимих величин показників
забруднення (ДВП), а у разі скиду
стічних вод з перевищенням ДВП -
сплачувати підвищений платіж з
коефіцієнтом кратності на підставі
платіжних документів та розрахунків
комунального підприємства
"Харківводоканал", виконаних на
підставі актів відбору проб стічних
вод за формою, встановленою Правилами
та протоколами дослідження цих проб,
проведених атестованими у
встановленому порядку аналітичними
лабораторіями.

Представниками комунального
підприємства "Харківводоканал" у
присутності представника публічного
акціонерного товариства "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе"
було здійснено відбір проб стічних вод
з контрольних колодязів № КК-1, КК-4, КК-5,
КК-6 (пр. Московський, 275, м. Харків), про
що складені акти від 19 червня 2012 року, 21
червня 2012 року, 3 липня 2012 року, 23 жовтня
2012 року, 22 листопада 2012 року, 11 грудня 2012
року.

Аналіз проб засвідчив перевищення ДВП
і відповідачу нарахована плата в
розмірі 639 572 грн 15 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, господарський суд виходив з
того, що позивачем не надано належних і
допустимих доказів наявності факту
порушення відповідачем умов договору
та Правил, а також Правил приймання
стічних вод підприємств у комунальні
та відомчі системи каналізації
населених пунктів України,
затверджених наказом Держбуду України
від 19 лютого 2002 року № 37, не надано
критеріїв, за якими нарахована ціна
позову.

Апеляційний господарський суд з таким
висновком господарського суду не
погодився.

Пунктом 6.1.4 Правил встановлено, що з
метою контролю за якістю стічних вод
споживача комунальне підприємство
"Харківводоканал" здійснює відбір і
аналіз контрольної разової проби, що
характеризує склад та властивості
стічної води у даному місці на момент
відбору. Відповідно до пункту 6.1.9
Правил, аналізи контрольних проб
стічних вод виконуються лабораторією
комунального підприємства
"Харківводоканал" або іншою
лабораторією, яка атестована в
державній метрологічній системі
відповідно до Закону України "Про
метрологію та метрологічну діяльність"
для галузі аналізу стічних вод. Згідно
пункту 6.1.6 Правил, роботи щодо відбору
контрольних проб, їх зберіганню та
доставці здійснює комунальне
підприємство "Харківводоканал". Відбір
проб оформлюється актом відбору проб
стічних вод. Результати аналізів
стічних вод оформлюються у вигляді
протоколу результатів визначення
показників якості стічних вод (пункти
6.2.9., 6.2.12 Правил).

Представник відповідача підписав акти
від 19 червня 2012 року, 21 червня 2012 року, 3
липня 2012 року, 23 жовтня 2012 року, 22
листопада 2012 року, 11 грудня 2012 року без
зауважень.

Окрім того, відповідач не скористався
своїм правом щодо супроводження проб
до аналітичної лабораторії, чи
звернення до незалежної лабораторії
для здійснення паралельного чи
арбітражного аналізу проб стічних вод.

Апеляційний господарський суд
встановив, що позивач дотримав вимоги
щодо строків доставки проб у
лабораторію, аналізи проведені на
підставі відповідних методик
вимірювання, які вказані як у
протоколах результатів визначення
показників якості стічних вод, так і в
паспорті лабораторії.

За таких обставин господарський суд
апеляційної інстанції правомірно
задовольнив позовні вимоги.

Отже, з урахуванням меж перегляду
справи в касаційній інстанції, колегія
суддів вважає, що під час розгляду
справи фактичні її обставини були
встановлені апеляційним господарським
судом на підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам і їм дана належна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ: Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 30
жовтня 2013 року у справі № 922/2004/13
залишити без змін, а касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" без задоволення.

Головуючий, суддя М. В. Кузьменко Суддя
І. М. Васищак Суддя В. М. Палій