номер провадження справи 15/106/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014
Справа № 908/3878/13

Суддя Горохов І.С.

За позовом Публічного акціонерного
товариства в особі Запорізької філії
ПАТ "Укртелеком", 69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 133

до відповідача Приазовської районної
державної адміністрації, 72401,
Запорізька область, смт. Приазовське,
вул. Леніна, буд. 31

про стягнення коштів

Суддя
Горохов І.С.

Представники:

від позивача: Фоменко Б.О., представник
довіреність № 512 від 11.12.2013р.

Петріванов А.О.,
представник довіреність № 510 від
11.12.2013р.

від відповідача: не з'явився

Сутність спору:

Розглянуто позовну заяву Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Запорізької філії ПАТ
"Укртелеком" до відповідача
Приазовської районної державної
адміністрації про стягнення коштів.

Ухвалою господарського суду від
27.11.2013р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 11.12.2013р.
Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 13.01.2013р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Позивач підтримав заявлені позовні
вимоги з підстав, викладених у позові, в
обґрунтування вимог зазначив, що між
ПАТ "Укртелеком" та Приазовською
районною державною адміністрацією
підписано договір про надання послуг.
Позивач зазначає, що взяті на себе
зобов'язання за договором виконав
належним чином, а відповідач в
порушення умов договору зобов'язання
щодо оплати вартості отриманих послуг
не здійснив, внаслідок чого за ним
склалася заборгованість в сумі 11 405,08
грн., яка нарахована за період з 01.05.2013р.
по 21.11.2013р.

Крім того, позивачем заявлено вимоги
про стягнення з відповідача 28,53 грн.
втрат від інфляції грошових кошів, 3 %
річних в розмірі 63,36 грн. та пені в
розмірі 158,40 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав відзив в якому
зазначає, що відповідачем подано до
управління Державного казначейства у
Приазовському районі на оплату наданих
позивачем послуг три платіжних
дорученя № 165 від 15.07.2013р. на суму 962,10
грн., № 217 від 12.09.2013р. на суму 8 000,00 грн.,
№ 299 від 02.12.2013р. на суму 3 000,00 грн.
Оскільки данні документи складені в
межах бюджетного фінансування, але не
виконані Державним казначейством, на
них видано реєстри бюджетних
фінансових зобовязань розпорядників
(одержувачів) бюджетних коштів. Таким
чином спірна ситуація склалася не з
вини боржника і не може бути змінена
діями відповідача. Стягнення боргу на
підставі судового рішення буде
повторним після неминучої оплати
належно поданих платіжних доручень.
Просив в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача, суд
встановив наступне.

12.01.2004р. між ПАТ «Укртелеком» в особі
Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» та
Приазовською районною державною
адміністрацією підписано Договір № 1751
«Про надання послуг електрозв'язку».

Відповідно до п. 1 Договору
підприємство зв'язку надає послуги
електрозв'язку, перераховані в додатку
1, і безплатні послуги, перераховані в
додатку 2.

Відповідно до п. 3.2.8. Договору споживач
зобов'язаний своєчасно вносити плату
за користування телефоном, міжміські
та телефонні розмови, подані в кредит
телеграми та інші послуги, надані по
телефону.

Відповідно до п. 4.1. Договору послуги,
які надаються Підприємством зв'язку,
сплачуються за тарифами, затвердженими
згідно з чинними законодавством.

Порядок розрахунку узгоджено
сторонами п. 4.5. Договору, яким
передбачено, що розрахунки за фактично
отримані в кредит послуги
електрозв'язку за кожний попередній
місяць проводяться Споживачем
протягом десяти днів з дня одержання
рахунку, але не пізніше 20-го числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Як свідчать вивчені матеріали, на
сплату наданих позивачем послуг
відповідачу щомісяця, простою
кореспонденцією направлялись рахунки.
Повторно рахунки № 5092.5.2013 від 31.05.2013р.,
№ 5092.6.2013 від 30.06.2013р. № 5092.7.2013 від
31.07.2013р., № 5092.8.2013 від 31.08.2013р., № 5092.9.2013
від 30.09.2013р., № 5092.10.2013 від 31.10.2013р., №
5092.11.2013 від 30.11.2013р. були надіслані
позивачем відповідачу рекомендованим
листом від 21.11.2013р. № 33/4-25754 на юридичну
адресу: 72401, Запорізька область, смт.
Приазовське, вул. Леніна, 31.

В супереч умовам Договору свої
зобов'язання по оплаті одержаних
послуг за період з травня 2013 року по
листопад 2013 року відповідач своєчасно
не виконав, суму боргу у встановлений
договором термін не сплатив у зв'язку з
чим утворилась заборгованість в
розмірі 11 405,08 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі викладеного суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості в розмірі 11
405,08 грн. обґрунтовані та такі, що
підлягають задоволенню.

Також позивачем нараховано
відповідачу пеню в розмірі 158,40 грн. за
період з 21.06.2013р. по 20.11.2013р., 3% річних в
розмірі 63,36 грн. за період з 21.06.2013р. по
20.11.2013р. та суму інфляційних втрат в
розмірі 28,53 грн. за період з 01.07.2013р. по
01.10.2013р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами першою та четвертою ст. 231
Господарського кодексу України
встановлено, що законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути
визначений розмір штрафних санкцій,
зміна якого за погодженням сторін не
допускається. У разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором, ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Згідно із ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до вимог Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочу платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на період, за який
сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.2 Договору у разі
затримки оплати на надані послуги
Бізнес - абонентам нараховується пеня з
1 числа місяця, другого за
розрахунковим. Пеня нараховується на
суму заборгованості у розмірі
облікової ставки НБУ України, що діяла
у період, за який нараховується пеня, за
кожну добу затримки оплати.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до
стягнення штрафних санкцій, 3% річних та
інфляційних витрат судом встановлено,
що стягненню підлягає пеня в розмірі
139,07 грн., 3% річних в розмірі 63,36 грн.,
сума інфляційних втрат в розмірі 28,53
грн. у зв'язку з частковою невірністю
розрахунку.

Заперечення відповідача на позов суд
вважає безпідставним, оскільки боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання через
відсутність у нього необхідних коштів,
оскільки така обставина обумовлена
замінністю грошей як їх юридичною
властивістю, а отже не виконання
Державним казначейством грошових
зобов'язань в межах бюджетних
асигнувань не звільняє відповідача від
відповідальності.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 Господарсько
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" до
відповідача Приазовської районної
державної адміністрації про стягнення
коштів задовольнити частково.

2. Стягнути з Приазовської
районної державної адміністрації (72401,
Запорізька область, смт. Приазовське,
вул. Леніна, буд. 31; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Запорізької філії ПАТ "Укртелеком" (69005,
м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133; ) 11 405 (одинадцять тисяч чотириста
п'ять) грн. 08 коп., суму інфляційних
витрат в розмірі 28 (двадцять вісім) грн.
53 коп., 3% річних в розмірі 63 (шістдесят
три) грн. 36 коп., пеню у розмірі 139 (сто
тридцять дев'ять) грн. 07 коп., судовий
збір в розмірі 1 717 (одна тисяча сімсот
сімнадцять) гри. 58 коп. Видати наказ.

3. В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Суддя
І.С. Горохов

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 20.01.2014р.