ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 р.
Справа № 923/1628/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Задорожної Н.О. при
секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Квіти Херсона", м.
Херсон

про стягнення 1558654 грн. 61 коп.

представників сторін:

від позивача - Іоніді Е.В. - провідний
юрисконсульт, дов. від 07.11.2012 р.

від відповідача - Ткач Т.А. -
представник, дов. б/н від 01.10.2013 р.

Сутність спору: Позивач (Публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк", м.
Київ, ) звернувся з
позовом, в якому просить господарський
суд стягнути з відповідача (Товариство
з обмеженою відповідальністю "Квіти
Херсона", с.Янтарне, м. Херсон, код
ЄДРПОУ 3215 грн. 61 коп. кредитного
боргу по кредиту, виданому на підставі
укладеного між сторонами договору
невідновлювальної кредитної лінії №
12.2-119, з урахуванням укладених до нього
додаткових угод №№ 1-4 від 31.03.2008 р.,
21.10.2008 р., 31.08.2009 р., 30.12.2010 р.

Обґрунтовуючи позов, позивач
посилається на порушення відповідачем
кредитних зобов'язань в частині
своєчасної оплати кредиту та процентів
за користування кредитними коштами, що
стало підставою для стягнення, як
простроченої суми кредиту, так і вимоги
дострокового повернення частини
наданої позики, яка була поточною.

Відповідач позов не визнає, звернувся з
клопотанням про припинення
провадження у справі по п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Обґрунтовуючи клопотання, відповідач
посилається на винесення
господарським судом Херсонської
області рішення по справі № 5024/1184/2012
від 10.10.2012 р. між тими ж сторонами про
той же предмет і з тих самих підстав, а
саме - стягнення кредитного боргу у
сумі 1558654 грн. 61 коп. шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки - об'єкт
незавершеного будівництва -
недобудований магазин площею забудови
205,0 кв. м, літ "А", що знаходиться за
адресою: м. Херсон, вул. Маяковського,
буд. 3, яке в теперішній час оскаржено і
вирішується апеляційною інстанцією.

Позивач заявлене клопотання вважає
безпідставним, просить суд залишити
його без задоволення.

Клопотання відповідача залишено без
задоволення, зважаючи на те, що
наявність невиконаного судового
рішення про стягнення з ТОВ "Квіти
Херсону" на користь ПАТ "Укрсоцбанк"
кредитного боргу шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
кредитних зобов'язань та не позбавляє
боржника можливості отримати цей борг
у грошовій формі шляхом звернення з
відповідним позовом.

Розгляд справи відбувався з перервою,
яка оголошувалася до 09.01.2014 р.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд

в с т а н о в и в:

На підставі укладеного між сторонами 06
липня 2007 р. договору невідновлювальної
кредитної лінії № 12.2-119, позивач (банк,
кредитор) зобов'язався надати
відповідачу (позичальник) для
поповнення оборотних коштів та інших
поточних витрат кредит в сумі 800000 грн.
(ІІІ-й квартал 2007 р. - 600000 грн.; ІV-й
квартал 2007 р. - 200000 грн.) зі сплатою 16%
річних за користування кредитом і
комісіями та кінцевим строком
повернення не пізніше 05 липня 2017 р. (а.с.
13-17).

Додатковими угодами № 1 від 31.03.2008 р., № 2
від 21.10.2008 р., № 3 від 31.08.2009 р. та № 4 від
30.12.2010 р. до укладеного між сторонами
договору невідновлювальної кредитної
лінії № 12.2-119 вносилися зміни щодо
збільшення максимального ліміту
кредитних коштів до 1500000 грн.,
продовження строку повернення кредиту
до 05.07.2022 р. включно, і, відповідно зміни
графіку повернення кредитних коштів;
встановлення з 21.10.2008 р. процентної
ставки за користування кредитними
коштами на рівні 19% річних (а.с. 18-26).

Факт одержання позичальником
кредитних коштів в розмірі 1,5 млн. грн.
підтверджено наданими в матеріали
справи листами-заявками на кредит, який
видавався окремими траншами на
відкритий відповідачу позичковий
рахунок, з якого кошти зараховувались
на поточний рахунок з метою проведення
оплат платіжних доручень, що свідчить
про виконання банком договірних
кредитних зобов'язань (а.с. 28-47).

Факт одержання кредиту в розмірі 1,5 млн.
грн. відповідачем не спростовується і
не заперечується.

На підставі внесених додатковими
угодами № 3 від 31 серпня 2009 р. та № 4 від
30.12.2010 р. змін, сторони встановили
графік погашення кредиту шляхом
внесення щомісячних платежів у
визначених домовленістю сумах не
пізніше 05 числа кожного місяця (п.п. 1.1.2
договору № 12.2-119).

У пунктах 2.3 та 2.4 договору № 12.2-119
сторони передбачили, що нарахування
коштів за користування кредитом
(траншами кредиту) здійснюється у
валюті наданого кредиту, щомісячно в
останній робочий день поточного місяця
за період з останнього робочого дня
попереднього місяця, а також в день
повернення заборгованості за кредитом
в повній сумі, за методом "факт/360", де
"факт" - це фактична кількість днів у
періоді, за який здійснюється
нарахування процентів, а "360" - умовна
кількість днів у році. При розрахунку
процентів враховується день надання та
не враховується день погашення
кредиту.

Сплата процентів за користування
кредитом (траншами кредиту)
здійснюється у валюті наданого
кредиту щомісячно не пізніше п'ятого (5)
числа місяця, наступного за місяцем, в
якому нараховані проценти, а також в
день повернення заборгованості за
кредитом у повній сумі на рахунок №
5821, відкритий в Херсонській
обласній філії АКБ "Укрсоцбанк".

У разі прострочення позичальником
строків погашення кредиту (траншів
кредиту) та/або сплати процентів,
комісій, зазначених у п.п. 1.1.2, п. 2.4, п. 2.5,
п.п. 3.3.16, 3.3.17 кредитного договору,
позичальник сплачує кредитору пеню в
національній валюті в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діє у
період невиконання зобов'язань за цим
договором від несвоєчасно сплаченої
суми за кожний день прострочення,
починаючи з наступного дня за днем
прострочення (п.4.1 кредитного договору).

Відповідач договірні зобов'язання в
частині своєчасної сплати кредиту та
процентів виконував з порушенням умов
кредитного договору, наслідком чого
було утворення заборгованості по
простроченій сумі кредиту в розмірі 11000
грн., заборгованості по процентах за
користування кредитними коштами в
розмірі 231595 грн. 26 коп.

За порушення грошових зобов'язань по
своєчасній сплаті кредиту та
процентів, з врахуванням вимог п. 4.1
кредитного договору, кредитор
нарахував позичальнику пеню: за
прострочку оплати кредиту за період з
06.07.2011 р. по 14.05.2012 р. - 752 грн. 67 коп.; за
прострочку сплати процентів за період
з 06.07.2011 р. по 14.05.2012 р. - 14692 грн. 25коп.,
всього - 15444 грн. 92 коп.

У пункті 3.2.2.2 кредитного договору №
12.2-119 сторони передбачили також право
кредитора у випадку неналежного
виконання позичальником кредитних
зобов'язань вимагати достроково
виконання ним всіх зобов'язань за цим
договором протягом 30 (тридцяти)
календарних днів від дня отримання
позичальником письмової вимоги про
повернення кредиту, сплати процентів,
комісій, а також можливої неустойки
(пені, штрафу).

У зв'язку із порушенням позичальником
договірних зобов'язань по своєчасному
поверненню кредитних коштів і сплати
процентів, позивач 14.05.2012 р. вручив
особисто директору ТОВ "Квіти Херсона"
вимогу про усунення порушень
зобов'язань по поверненню кредиту
процентів, сплати пені, та дострокового
повернення кредитних коштів у сумі
1300614грн. 44 коп. (лист-вимога від 14.05.2012 р.
№ 19.1-08/67-16660, а.с. 49).

З посиланням на зазначений пункт та
положення ч. 2 ст. 1050 ЦК України, поряд з
вищепереліченими сумами, позивач
просить також стягнути з відповідача
достроково 1300614 грн. 44 коп. поточної
суми кредитних коштів, які підлягали
виплаті у майбутньому.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження
та надавши їм правову оцінку, суд
визнав позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі
з урахуванням наступного.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна прийняти всі міри,
необхідні для належного виконання
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно умов договору та
вимог діючого законодавства,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Спірні правовідносини між сторонами у
справі виникли з приводу неналежного
виконання позичальником умов
кредитних договорів в частині сплати
кредиту та процентів за користування
ним, у зв'язку з чим при вирішенні спору
підлягають застосуванню положення
глави 71 ЦК України.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 346 ГК
України кредити надаються банком під
відсоток. Надання безвідсоткових
кредитів забороняється, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Факт неналежного виконання
позичальником умов кредитного
договору в частині погашення кредиту
та сплати процентів за користування
кредитом підтверджується матеріалами
справи і не заперечується
відповідачем.

Доказів усунення порушень договірних
зобов'язань за кредитним договором
відповідач суду не надав.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача 15444 грн. 91 коп. пені за
порушення строків уплати процентів по
кредиту.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що
одним із правових наслідків порушення
зобов'язання є сплата неустойки.

Статтями 216, 217 ГК України встановлено
господарсько-правову відповідальність
учасників господарських відносин за
правопорушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором у вигляді відшкодування
збитків, штрафних санкцій та
оперативно - господарських санкцій.

Згідно статей 230, 231 ГК України у разі
порушення правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити штрафні санкції (неустойка,
штраф, пеня). Штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 - 552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відтак нарахування пені відповідає
вимогам чинного законодавства і
встановленій між сторонами у договорі
домовленості.

Судом також враховано, що розрахунок
пені проведено станом на 14.05.2012 р., позов
про її стягнення подано згідно штампу
канцелярії господарського суду 22
листопада 2013 р. за вх. № 1710.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується спеціальна
позовна давність в один рік.

Таким чином, для стягнення пені з
врахуванням дати одержання позовної
заяви, сплинув строк позовної давності.

Укладений між сторонами договір не
містить домовленості щодо зміни
тривалості позовної давності в частині
стягнення пені.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

З письмовою заявою для застосування
строку позовної давності в частині
стягнення пені до винесення рішення
відповідач не звернувся.

Відтак позовні вимоги в частині
стягнення 15444 грн. 91 коп. пені суд також
визнав обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Не приймаються також до уваги доводи
відповідача про те, що судом
приймається рішення щодо тих самих
невиконаних кредитних зобов'язань та
грошових коштів, які вже були предметом
стягнення за рахунок іпотечного майна
за рішенням господарського суду
Херсонської області, винесеним 10.10.2012 р.
по справі № 5024/1184/2012, яка в теперішній
час оскаржується в апеляційній
інстанції і є зупиненою у зв'язку із
призначенням апеляційним судом
будівельно-технічної експертизи
згідно ухвали Одеського апеляційного
господарського суду від 12.12.2012 р.

На думку відповідача, у випадку
задоволення позову в межах провадження
у справі, що розглядається, відбудеться
подвійне стягнення одних й тих самих
коштів, що суперечить чинному
законодавству.

Проте, такі доводи ґрунтуються на
невірному тлумаченні чинного
законодавства і до уваги не
приймаються, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняються частково
або у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку"
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Проте, рішення господарського суду
Херсонської області від 10.10.2012 р. по
справі № 5024/1184/2012 не виконано і навіть
не набрало законної сили.

Крім того, набрало законної сили
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 13.11.2013 р. по справі №
22-ц/791/2984/2013, відповідно до якого
задоволено позов Агаркова С.А. до ТОВ
"Квіти Херсону" та ПАТ "Укрсоцбанк" та
визнано недійсним укладений між ТОВ
"Квіти Херсону" та ПАТ "Укрсоцбанк" з
метою забезпечення кредитних
зобов'язань відповідача за кредитним
договором № 12.2-119 договір іпотеки
№02-23-12.2-119-1205 від 06.07.2007 р., предметом
якого було нерухоме майно, за рахунок
якого відбулося стягнення кредитного
боргу по господарській справі
№5024/1184/2012.

Наведена правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
04.09.2013р. у справі № 6-73цс13, прийнятій за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, яка відповідно до
ст.11128 ГПК України є обов'язковою для
всіх судів України, а також у постанові
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.12.2013 р. по справі № 923/1166/13.

Відтак, заявлений позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору в сумі
31173 грн. 09 коп. покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Квіти Херсона", м.
Херсон, с. Янтарне, вул. Казацька, 18, код
ЄДРПОУ 3215190, р/р 6485 в ПАТ "ВТБ Банк",
МФО 321676 на користь Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк",
м.Київ, вул. Ковпака, 29, ,
р/р 0004 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, -
1311614 грн. 44 коп. боргу по кредиту, 231595
грн. 26 коп. боргу по процентах, 15444 грн. 91
коп. пені по кредиту і процентах, 31173
грн. 09 коп. витрат по оплаті судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.01.2014 р.

Суддя
Н.О. Задорожна