РІШЕННЯ

"15" січня 2014 р.Справа № 921/1188/13-г/15

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Галамай О.З. при
секретарі Вербовській М.І.

розглянув матеріали справи

за позовом: Тернопільського міського
шляхового ремонтно - будівельного
підприємства "Міськшляхрембуд", м.
Тернопіль

до відповідача: Дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
м. Тернопіль, в особі філії
"Підволочиський райавтодор" Дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" Державної акціонерної
компанії "Автомобільні дороги України",
смт. Підволочиськ Підволочиського
району Тернопільської області

про стягнення заборгованості в сумі 29
094,96 грн.

За участю представників:

від позивача: Максимчук О.В. -
представник, довіреність № 292/13 від
16.12.2013р.

від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача в судовому
засіданні 16.12.2013р. роз'яснено його права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Фіксація судового процесу технічними
засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не
здійснювалася через відсутність
відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Тернопільської області
Тернопільським міським шляховим
ремонтно - будівельним підприємством
"Міськшляхрембуд" подано позов до
відповідача Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" в особі філії
"Підволочиський райавтодор" Дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" Державної акціонерної
компанії "Автомобільні дороги України"
про стягнення заборгованості в розмірі
29 094,96 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2013р. порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 16.12.2013р.

В судовому засіданні 16.12.2013р. суд
перейшов до розгляду справи по суті та
оглянув оригінали документів, доданих
до позовної заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.12.2013р. позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
пояснень, наданих в судовому засіданні
та подав необхідні документи, які
витребовувались ухвалою суду від
26.11.2013р. Через канцелярію суду
представник позивача подав клопотання
про заміну найменування відповідача з
ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" в особі
філії "Підволочиська ДЕД" на ДП
"Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" в особі
філії "Підволочиський райавтодор" ДП
"Тернопільський облавтодор" ДАК
"Автомобільні дороги України" в зв'язку
із допущенням технічної помилки в
найменуванні філії, яке підлягає до
задоволення.

Відповідач в судове засідання 16.12.2013р.
не з'явився, однак через канцелярію
суду подав відзив на позов (вх. № 20638 від
13.12.2013р.), в якому проти позовних вимог
заперечив з підстав, викладених у
ньому. Ухвалою суду від 16.12.2013 р. розгляд
справи відкладено на 25.12.2013 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 25.12.2013р. позовні вимоги
підтримав та через канцелярію суду (вх.
№ 21270 від 24.12.2013р.) подав додаткові
докази у справу.

Відповідач в судове засідання 25.12.2013р.
повторно не з'явився, однак через
канцелярію суду подав клопотання (вх. №
21316 від 25.12.2013) про відкладення розгляду
справи у зв'язку із неможливістю
забезпечити в судове засідання явку
уповноваженого представника. В звязку
з викладеним розгляд справи відкладено
на 15.01.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.01.2014р. позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
пояснень, наданих в судовому засіданні.
Через канцелярію суду подав клопотання
(вх. № 3490 від 15.01.2014р.) про врахування
судом під час вирішення спору
податкових накладних, як додаткового
доказу на одержання відповідачем
товару.

Представник відповідача в судове
засідання 15.01.2014р. втретє не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи. За
таких обставин суд вважає, що справа у
відповідності до вимог ст.75 ГПК
України, може бути розглянута за
відсутності відповідача.

В судовому засіданні 15.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності,
встановив наступне:

За період з 11.11.2010р. по 01.12.2011р.
Тернопільське міське шляхове ремонтно
- будівельне підприємство
"Міськшляхрембуд" поставило покупцеві,
Дочірньому підприємству
"Тернопільський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" через його філію
"Підволочиський райавтодор" товар на
загальну суму 109 721,70 грн., що
підтверджується видатковими
накладними:

- № 563 від 11.11.2010р. на загальну суму 32 650,29
грн.;

- № 741 від 20.09.2011р. на загальну суму 8 663,40
грн.;

- № 782 від 19.10.2011р. на загальну суму 10 856,74
грн.;

- № 819 від 25.11.2011р. на загальну суму 18 456,46
грн.;

- № 820 від 01.12.2011р. на загальну суму 39 094,81
грн.

Зазначений товар одержаний
відповідачем через його представників
Кравець Г.В. на підставі довіреностей
№ 221 від 11.11.2010р., № 156 від 16.09.2011р. та №
175 від 12.10.2011р.; Підгірного М.С. на
підставі довіреності № 203 від
11.11.2011р.; Басовського В.С. на підставі
довіреності № 217 від 01.12.2011р.

Однак вартість поставленого товару
позивачем оплачена відповідачем
частково в розмірі 80 626,74 грн., внаслідок
чого в останнього виникла
заборгованість в розмірі 29 094,96 грн.

Позивачем були направлені відповідачу
претензії з вимогою про оплату
вищезазначеної заборгованості, які
залишені останнім без відповіді і
задоволення.

Відтак, станом на час розгляду даної
справи заборгованість відповідача
перед позивачем становить 29 094,96 грн.,
яка також підтверджується актом
звіряння розрахунків за період з
01.01.2011р. по 01.08.2013р., скріпленого
підписами і печатками обох сторін.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи,
Тернопільське міське шляхове ремонтно
- будівельне підприємство
"Міськшляхрембуд" поставило покупцеві,
ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" через
його філію "Підволочиський райавтодор"
товар на загальну суму 109 721,70 грн., що
підтверджується видатковими
накладними: № 563 від 11.11.2010р. на загальну
суму 32 650,29 грн.; № 741 від 20.09.2011р. на
загальну суму 8 663,40 грн.; № 782 від 19.10.2011р.
на загальну суму 10 856,74 грн.; № 819 від
25.11.2011р. на загальну суму 18 456,46 грн. та №
820 від 01.12.2011р. на загальну суму 39 094,81
грн.

Однак вартість поставленого товару
позивачем оплачена відповідачем
частково в розмірі 80 626,74 грн.,
внаслідок чого в останнього виникла
заборгованість в розмірі 29 094,96 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Позивачем були направлені відповідачу
претензії з вимогою про оплату
вищезазначеної заборгованості, які
залишені останнім без відповіді і
задоволення.

Отже, відповідач свої зобов'язання щодо
оплати за одержаний товар не виконав,
доказів оплати боргу суду не
представив. Крім того, заборгованість
відповідача перед позивачем на
загальну суму 29 094,96 грн.
підтверджується актом звіряння
розрахунків за період з 01.01.2011р. по
01.08.2013р., скріпленого підписами і
печатками обох сторін (належно
завірена копія міститься в матеріалах
справи).

Відповідно до п.3.2 Положення філії
"Підволочиський райавтодор" ДП
"Тернопільський облавтодор" ДАК
"Автомобільні дороги України"
підприємство несе відповідальність по
зобов'язаннях філії.

Таким чином, станом на момент розгляду
справи, заборгованість відповідача за
поставлений товар становить 29 094,96 грн.
та підлягає до стягнення на користь
позивача.

Заперечення відповідача на позовну
заяву (вх. № 20638 від 13.12.2013р.) не
підтверджені належними доказами, крім
того спростовуються наступним:

- заборгованість відповідача за
поставлений товар в розмірі 29 094,96 грн.
визнана філією "Підволочиський
райавтодор" Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" Державної
акціонерної компанії "Автомобільні
дороги України" при підписанні акту
звіряння розрахунків за період з
01.01.2011р. по 01.08.2013р.;

- щодо твердження відповідача про
надіслання позивачем вимоги про
погашення заборгованості лише філії
"Підволочиський райавтодор" ДП
"Тернопільський облавтодор", а не
юридичній особі, слід зазначити
наступне:

відповідно до п.1.7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №14
від 17.12.2013 р. " якщо у договорі або законі
не встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі - продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, відтак, якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу.";

- факт поставки відповідачеві товару
підтверджений, крім видаткових
накладних та довіреностей на отримання
товару, також податковими накладними №
795 від 22.11.2010р., № 24 від 23.09.2011р., № 27 від
19.10.2011р., № 34 від 25.11.2011р. та № 1 від
01.12.2011р., які згідно з Податковим
кодексом України складаються у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця,
виписуються на кожну повну або
часткову поставку товарів/послуг та є
доказом здійснення поставки
товарів/послуг.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з
положень чинного законодавства
України, матеріалів та обставин справи,
враховуючи практику застосування
законодавства вищими судовими
інстанціями, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 720,50 грн. покладаються
на відповідача.

Керуючись cт.ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46, 12, 32, 33, 34,
35, 36, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (46001, м. Тернопіль, вул.
О. Кульчицької, 8, ) в
особі філії "Підволочиський
райавтодор" Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" Державної
акціонерної компанії "Автомобільні
дороги України" (47800, Тернопільська
область, Підволочиський район, смт.
Підволочиськ, вул. Тернопільська, буд.
108, ) на користь
Тернопільського міського шляхового
ремонтно - будівельного підприємства
"Міськшляхрембуд" (46011, м. Тернопіль, вул.
Монастирського, буд 8, ) - 29 094 (двадцять дев'ять тисяч
дев'яносто чотири) грн. 96 коп. основного
боргу та 1 720 (одну тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст.
116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений
та підписаний 20.01.2014р.

Суддя
Галамай О.З.