СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

15 січня 2014 року Справа № 919/851/13

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Сікорської Н.І.,

суддів
Градової О.Г.,

Євдокімова І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Строитель" на
рішення господарського суду міста
Севастополя (суддя Сімоходська Д.О.) від
21 листопада 2013 року у справі № 919/851/13

за позовом Севастопольської міської
ради (вул. Леніна, 3,Севастополь,99011)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Строитель" (вул.
Фіолентовське шосе, 1/1,Севастополь,99053)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Управління з питань
земельних, водних відносин та
містобудування Севастопольської
міської ради (вул. Леніна,
3,Севастополь,99011)

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки;

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Строитель" (вул.
Фіолентовське шосе, 1/1,Севастополь,99053)

до Севастопольської міської ради (вул.
Леніна, 3,Севастополь,99011)

про зміну умов договору оренди
земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 21 листопада 2013 року у
справі №919/851/13 первісні позовні вимоги
задоволені частково.

Внесені зміни до умов укладеного між
Севастопольською міською радою та ТОВ
"Строитель" договору оренди земельної
ділянки від 14.06.2004, зареєстрованого
08.07.2004 року, реєстраційний номер 137,
шляхом викладення пунктів договору,
запропонованих позивачем, у новій
редакції. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Зустрічний позов задоволений частково.

Задоволені повністю позовні вимоги,
щодо змісту преамбули, пунктів 2.3.,
4.2.,4.4.,4.5.,4.7.,4.10.-4.13., 5.5., 8.3., підпункти б),
т), у) пункту 9.2.2. розділу 9 Договору, а
також щодо речення про залишення без
змін решти пунктів Договору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, 31 грудня 2013 року ТОВ
"Строитель" звернулось до
Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції змінити в частині:

- застосування ставки орендної платні у
5% від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, встановивши її у
розмірі 3%;

- вказати в резолютивній частині
рішення про не застосування
підвищуючого коефіцієнту 2 до ставки
орендної платні на строк дії рішення
№5408 СМР по Договору оренди земельної
ділянки загальною площею 0,6007 га
розташованої по Фіолентовському шосе
6.1 у м. Севастополі.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Також заявником апеляційної скарги
заявлено клопотання про поновлення
строку на подачу апеляційної скарги,
який пропущено у зв'язку з несвоєчасним
отриманням повного тексту рішення
суду першої інстанції, що позбавило
можливості своєчасно подати
апеляційну скаргу.

Розглянувши заяву ТОВ "Строитель" про
відновлення процесуального строку на
подачу апеляційної скарги судова
колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 91
Господарського процесуального кодексу
України сторони у справі, прокурор,
треті особи, особи, які не брали участь
у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 93
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
повний текст оскаржуваного рішення,
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України, господарським судом м.
Севастополя був складений та
підписаний 26 листопада 2013року.

Таким чином, встановлений строк на
подачу апеляційної скарги з
урахуванням правил статей 50, 51
Господарського процесуального кодексу
України закінчується 06 грудня 2013 року.

Водночас матеріали справи свідчать про
те, що оскаржуване рішення
господарського суду м. Севастополя
отримано заявником апеляційної скарги
лише 03 грудня 2013 року ( а.с. 275 т. 1,
зворот).

Апеляційна скарга здана на пошту
заявником 31 грудня 2013 року, що
підтверджується відповідним штампом
на конверті, в якому надійшла
апеляційна скарга, тобто з порушенням
встановленого строку.

Згідно з частиною 1 статті 53 вказаного
Кодексу за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

При цьому Господарський процесуальний
кодекс України не пов'язує право суду
відновити пропущений процесуальний
строк лише з певним колом обставин, що
спричинили такий пропуск. Відтак, у
кожному конкретному випадку суд
повинен з урахуванням конкретних
обставин оцінити доводи, що наведені на
обґрунтування клопотання про
відновлення пропущеного строку, та
зробити мотивований висновок щодо
поважності чи неповажності причин
такого пропуску.

Відповідно до статті 129 Конституції
України однією із основних засад
судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду.

Частиною 2 статті 93 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд постановляє ухвалу
про повернення апеляційної скарги у
випадках, якщо вона подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, і суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, та незалежно від
поважності причини пропуску цього
строку - у разі, якщо апеляційна скарга
подана прокурором, органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування після спливу одного
року з дня оголошення оскаржуваного
судового рішення. Розгляд заяви особи
про поновлення строку на подання
апеляційної скарги здійснюється одним
із суддів колегії суддів апеляційного
господарського суду, склад якої
визначений при реєстрації справи
відповідно до положень частини
четвертої статті 91 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини, а
також несвоєчасне отримання заявником
апеляційної скарги повного тексту
оскарженого рішення, судова колегія
вважає за можливе заяву про
відновлення строку на подачу
апеляційної скарги задовольнити.

Разом із тим, колегія суддів
вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною третьою статті 94
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що до скарги
додаються докази сплати судового
збору.

Відповідно до статті 44
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Нормами статей 1, 3 Закону
України „Про судовий збір"
встановлено, що судовий збір - збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Судовий збір справляється за подання
до суду апеляційної і касаційної скарг
на судові рішення.

Згідно з підпунктом 4 пункту
2 частини другої статті 4 Закону України
„Про судовий збір" за подання до
господарського суду апеляційної
скарги на рішення суду справляється
судовий збір у розмірі 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Зазначені ставки судового
збору підлягають застосуванню
незалежно від того, коли - до набрання
Законом чинності чи після цього -
подано позов та прийнято рішення суду,
яке оскаржується в апеляційному або в
касаційному порядку (інформаційний
лист Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Закону України „Про
судовий збір" від 21 листопада 2011 року за
№ 01-06/1625/2011).

Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» від
06.12.2011 № 5515-VI установлена мінімальна
заробітна плата з 1 грудня 2013 року в
розмірі 1 218 грн.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою на рішення господарського суду
ТОВ "Строитель" надана квитанція № 8 від
12 грудня 2012 року про сплату судового
збору в розмірі 1 150 грн., що не
відповідає ставці судового збору,
встановленої з 1 грудня 2013 року.

Отже, заявнику апеляційної скарги слід
надати докази сплати судового збору в
розмірі 68 грн. (1 218 грн. -1 150 грн.)

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає за можливе прийняти
апеляційну скаргу до провадження
Севастопольського апеляційного
господарського суду та призначити її
до розгляду в судовому засіданні.

Керуючись статтями 53, 64,86, 91,93,94, 98
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відновити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Строитель" строк на
подачу апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Севастополя
від 21 листопада 2013 року у справі
№919/851/13.

2. Прийняти апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Строитель" на
рішення господарського суду міста
Севастополя від 21 листопада 2013 року у
справі №919/851/13 до провадження
Севастопольського апеляційного
господарського суду та призначити
справу до розгляду на 13 лютого 2014 року
о 11 год. 00 хв. в приміщенні суду за
адресою: м. Севастополь, вул. Суворова,21.

3. Зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю "Строитель"
в строк до 13 лютого 2014 року надати
докази сплати судового збору в розмірі
68 грн. 00 коп.

Головуючий суддя
Н.І. Сікорська

Судді
О.Г. Градова

І.В. Євдокімов