м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західна нафтогазова
компанія"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Терра
Груп"простягнення 135 000,00 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: Ковальський Г.В. -
представник за довіреністю;
від відповідача: не з'явились
У судовому засіданні 20.01.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Західна нафтогазова
компанія" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Терра-Груп" про
стягнення 135 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
всупереч умовам договору поставки
нафтопродуктів №ЗН-1452 від 23.04.2013,
відповідач свої обов'язки щодо оплати
товару не виконав в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 року порушено
провадження по справі № 910/13285/13,
розгляд справи призначено на 25.12.2013.

Ухвалою від 25.12.2013 розгляд справи
відкладено на 20.01.2014.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явились, поважні причини
неявки суду не повідомили, витребувані
судом документи не надали, про час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, що
долучено до матеріалів справи.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Ухвали суду були надіслані на адресу
відповідача зазначену у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20.01.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2013 між ТОВ "Західна нафтогазова
компанія" (постачальник) та ТОВ
"Терра-Груп" (покупець) укладений
договір поставки нафтопродуктів
№ЗН-1452 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупцю, а він в свою чергу -
прийняти та оплатити нафтопродукти, на
умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2 Договору, поставка товару
здійснюється окремими партіями.
Найменування та кількість товару,
умови поставки на кожну окрему партію
товару визначаються відповідними
додатковими угодами до цього Договору,
кожна з яких не відміняє та не припиняє
дію попередніх додаткових угод ні в
цілому , ні в частині.

Загальна кількість товару
визначається як сума кількості окремих
партій товару, вказаних в додаткових
угодах до цього Договору. Загальна
вартість товару, що поставляється по
цьому Договору, визначається як сума
вартостей окремих партій товару,
вказаних в додаткових угодах до цього
Договору.

Постачальник зобов'язаний, на підставі
наданої покупцем заявки передати у
власність покупця товар у
відповідності до умов Договору з
оформленням актів приймання-передачі
товару та інших документів (п. 2.1).

Покупець зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі здійснювати оплату
товару (п. 2.2).

Відповідно до додаткової угоди №1 від
23.04.2013 до Договору, (п.1) постачальник
зобов'язується передати у власність
покупця, а він - прийняти та оплатити
товар по цінам та в кількості, що
визначені нижче: паливо дизельне
ДТ-Л-К5, сорт С, кількість товару - 56,500
тон, станція призначення - Чубовка, ціна
з ПДВ за тону - 10 472,000 грн., всього - 591 668,00
грн.

Умови оплати: до 15.05.2013. Умови поставки:
СРТ станції призначення, згідно п. 1
даної угоди. Станція відвантаження:
Коростень (Південно-Західна залізниця).

Виконання позивачем вказаної
додаткової угоди № 1 - поставка товару,
підтверджується актом
приймання-передачі №ИМ000352 від 23.04.2013 та
видатковою накладною №ИМ000352 від 23.04.2013
на суму 591 668,00 грн., що підписані та
скріплені печатками сторін.

Відповідно до додаткової угоди №2 від
24.04.2013, (п.1) постачальник зобов'язується
передати у власність покупця, а він -
прийняти та оплатити товар по
вищенаведених цінах та кількості:
бензин не етильований АИ-92-К5-Евро, клас
D, у кількості 59,950, тон, станція
призначення - Чубовка, ціна з ПДВ за
тону - 12 669,000 грн., всього - 759 566,50 грн.

Умови оплати: до 15.05.2013.

Умови поставки: СРТ станції
призначення, згідно п. 1 даної угоди.
Станція відвантаження: Коростень
(Південно-Західна залізниця).

Додаткові угоди підписані та скріплені
печатками сторін.

Виконання додаткової угоди № 2 щодо
поставки товару вказаного у ній,
підтверджується актом
приймання-передачі №ИМ000363 від 25.04.2013 та
видатковою накладною № ИМ000363 від 25.04.2013
на суму 759 506,55 грн., що підписані та
скріплені печатками сторін.

Таким чином, позивач передав
відповідачу товар на загальну суму 1 351
174,55 грн.

Згідно п. 5.1 Договору, покупець здійснює
100% попередню оплату за товар шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника, якщо
інше не передбачено додатковою угодою.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договори та інші
правочини.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у
статті 712 Цивільного кодексу України,
згідно з якою за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи вищенаведене
та Додаткові угоди до Договору, в яких
сторони визначили, що 591 668,00 грн.
вартість товару повинна бути оплачена
до 15.05.2013, 759 566,50 грн. - до 15.05.2013, тому
строк виконання зобов'язання з оплати
отриманого відповідачем товару є
таким, що настав.

Враховуючи часткову сплату вартості
отриманого товару, згідно банківських
виписок з рахунку позивача, доданих до
матеріалів справи, у відповідача
виникла перед позивачем
заборгованість за Договором від 23.04.2013
№ЗН-1452 у розмірі 135 000,00 грн. Доказів
протилежного суду не надано.

Тому суд визнає позовні вимоги про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 135 000,00 грн. обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню,
враховуючи, що відповідач свої
зобов'язання за Договором не виконав
належним чином.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Терра-Груп" (03170, м.
Київ, вул. Велика Кільцева, 4, корпус 1,
літера "Ф", код 33944381) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західна нафтогазова
компанія" (88008, Закарпатська обл., м.
Ужгород, вул. Боженка, 2, код 33064160) 135 000,00
грн. (сто тридцять п'ять тисяч гривень 00
коп.) заборгованості та 2 700,00 (дві тисячі
сімсот гривень 00 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 23.01.2014

Суддя

М.Є.
Літвінова