СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року Справа № 901/1014/13

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Градової О.Г.,

суддів
Заплава Л.М.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Маритен" - не
з'явився,

відповідач, державне підприємство
"Радгосп-завод ім. 1 МАЯ" - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Маритен" на рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Пукас А.Ю.) від 03
вересня 2013 року у справі № 901/1014/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Маритен"

до державного підприємства
"Радгосп-завод ім. 1 МАЯ"

про стягнення 1211927.00 грн. (за заявою про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням місцевого господарського
суду заяву відповідача про перегляд
рішення цього суду за нововиявленими
обставинами задоволено: скасовано
рішення, у позові відмовлено, стягнуто
з позивача на користь відповідача
судовий збір, який був сплачений при
подачі заяви про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
(а.с. 248-252 т. 1).

Судове рішення мотивовано тим, що
за рішенням суду по іншій справі
визнаний недійсним договір
купівлі-продажу, за яким по даній
справі стягнуто з відповідача на
користь позивача борг - частину
вартості придбаного товару, пеню,
інфляційні витрати, 3 % річних, судовий
збір.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити тому, що рішення прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права; при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи; при недоведеності обставин,
що мають значення для справи, які
місцевий господарський суд визнав
встановленими; викладені у рішенні
місцевого господарського суду
висновки не відповідають обставинам
справи (а.с. 17-21 т. 2).

З відзиву на апеляційну скаргу
вбачається, що відповідач з
апеляційною скаргою не згідний тому, що
договір, за яким здійснено стягнення
боргу в судовому порядку, визнано
недійсним за судовим рішенням (а.с. 60-62
т. 2).

Сторони не скористалися правом на
участь в судовому засіданні, про час та
місце судового засідання повідомлені
ухвалою, копія якої направлена на їх
адреси рекомендованою кореспонденцією
з повідомленням, яка отримана
відповідачем 16 січня 2014 року (а.с. 135 т. 2).
Поштова кореспонденція, направлена на
адресу позивача повернута поштою за
закінченням терміну зберігання (а.с.
136-140 т. 2).

Апеляційний господарський суд,
прийнявши до уваги те, що явка сторін не
визнана судом обов'язковою, не надійшло
заперечень проти розгляду справи без
участі в судовому засіданні осіб, які
не з'явилися, про час та місце засідання
сторони сповіщені належним чином,
судом прийняті усі можливі заходи для
їх сповіщення про судове засідання, у
справі достатньо доказів для розгляду
спору, ухвалив: розглянути справу без
участі в судовому засіданні осіб, які
не з'явилися.

На підставі статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд долучив
додаткові докази (а.с. 81-96 т. 2), встановив
наступне.

23 березня 2010 року між продавцем - КП
"Альянс", та покупцем - державним
підприємством "Радгосп-завод ім. 1 МАЯ"
(а.с. 35-37 т. 1), підписаний договір
купівлі-продажу майна - засобів захисту
рослин (асортимент, кількість та якість
товару не визначена) на 3.000.000 грн. (а.с.
38-39 т. 1).

За цим договором покупець зобов'язався
оплатити продавцю вартість товару у
строк до 25 вересня поточного року
(пункт 4.2), у разі несвоєчасної сплати
договором передбачена
відповідальність покупця: сплата пені
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від несплаченої суми за кожний день
прострочення.

27 вересня, 04 жовтня 2010 року та 14 березня
2012 року покупець надав гарантійний
лист про сплату боргу (а.с. 60-61, 40 т. 1).

З акту звірки взаєморозрахунків
слідує, що продавець та покупець
підписали акт, за яким продавець
видавав витратні накладні:

26 березня 2010 року на 545 грн.,

31 березня 2010 року - 545 грн.,

15 квітня 2010 року - 833 грн.,

22 квітня 2010 року - 834 грн.,

27 квітня 2010 року - 835 грн.,

14 травня 2010 року - 1066 грн.,

04 червня 2010 року - 1070 грн.,

10 вересня 2010 року - 3.130 грн., а покупець
сплатив безготівкою 22 липня 2010 року 34.300
грн. (а.с. 58 т. 1). Однак письмових доказів
- первинних документів бухгалтерського
та податкового обліку, у підтвердження
фактів передачі майна та сплати його
вартості сторони суду не надали.

10 лютого 2012 року первісний кредитор КП
"Альянс" та новий кредитор - товариство
з обмеженою відповідальністю "Маритен"
(яке як юридична особа зареєстровано 15
вересня 2010 року - та у даному випадку
перебуває у стані припинення у зв'язку
з банкрутством а.с. 8-9, 12-30 т. 1), підписали
договір уступки права вимоги, за яким
первісний кредитор передав новому
кредитору право вимоги по вказаному
вище договору купівлі-продажу (а.с. 44-45
т. 1).

14 лютого 2012 року первісний та новий
кредитори письмово повідомили
боржника про зміну кредитора та
реквізити нового кредитора, яке
отримано директором відповідача під
розпис 15 лютого 2011 року (а.с. 46, 105 т. 1).

20 вересня 2012 року Красноперекопською
об'єднаною державною податковою
інспекцією складений акт
документальної позапланової виїзної
перевірки державного підприємства
"Радгосп-завод ім. 1 МАЯ", за
результатами якої здійснений висновок
про завищення вказаним підприємством
податкового кредиту на загальну суму
222.098 грн., в тому числі по операціям з
купівлі-продажу у КП "Альянс", яке має
ознаки фіктивного підприємства (а.с. 75-96
т. 1).

На підставі вказаних доказів 16
квітня 2013 року рішенням суду першої
інстанції по цій справі позов
задоволено частково, стягнуто з
відповідача на користь позивача
основний борг в сумі 1.020.150 грн., пеню -
77.458,93 грн., інфляційні витрати - 5.100,75
грн., 3 % річних - 30.605 грн., судовий збір -
5.000 грн. Судове рішення мотивовано тим,
що у відповідача виникло за договором
купівлі-продажу зобов'язання сплатити
продавцю вартість проданого товару,
цей обов'язок повністю та своєчасно не
виконаний (а.с. 110-118 т. 1). 23 червня 2013 року
постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду
вказане рішення суду першої інстанції
залишено без змін (а.с. 149-156 т. 1). 23 липня
2013 року постановою Вищого
господарського суду України вказані
судові рішення залишені без змін (а.с.
198-202 т. 1).

30 липня 2013 року відповідач
подав заяву про перегляд рішення суду
першої інстанції за нововиявленими
обставинами тому, що договір
купівлі-продажу визнано недійсним в
судовому порядку (а.с. 205 т. 1).

Дійсно, 02 липня 2013 року
господарським судом Автономної
Республіки Крим у справі № 901/1809/13
вказаний вище договір купівлі-продажу
визнано недійсним (а.с. 212-217 т. 1). 28
серпня 2013 року ухвалою
Севастопольського апеляційного
господарського суду відмовлено у
прийнятті апеляційної скарги на це
рішення (а.с. 244-245 т. 1). 11 листопада 2013
року постановою Вищого господарського
суду України ця ухвала суду
апеляційної інстанції залишена без
змін (а.с. 91-93 т. 2).

Відповідно до частини 1 та пункту 1
частини 2 статті 112 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами; підставою
для перегляду судових рішень
господарського суду за нововиявленими
обставинами є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

На підставі вказаного апеляційний
господарський суд вважає, що по справі
є істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі відповідачу
на час розгляду справи судом першої
інстанції. А саме, є юридичний факт,
який встановлений судовим рішенням
(визнання недійсним правочину). Цей
юридичний факт має істотне значення
для правильного вирішення даної
конкретної справи тому, що якби
нововиявлена обставина (недійсність
правочину) була відома суду під час
винесення судового рішення про
стягнення боргу, то вона обов'язково
вплинула б на остаточні висновки суду
про наявність обов'язків у відповідача
перед продавцем товару (з урахуванням
договору про уступку права вимоги -
перед новим кредитором). Апеляційний
господарський суд вважає, що оскільки
відповідно до частини 1 статті 216
Цивільного кодексу України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю, у відповідача не виникло
зобов'язань перед позивачем по сплаті
вартості товару та наслідків
неналежного виконання такого
зобов'язання. А тому у позові про
стягнення боргу, пені, інфляційних
витрат та 3 % річних судом першої
інстанції правильно, відповідно до
обставин справи та норм матеріального
права, відмовлено. При цьому, місцевим
господарським судом рішення прийнято
на підставі сукупності доказів, в тому
числі щодо наявності нововиявлених
обставин, а не лише на підставі акту
перевірки відповідача органом
податкової служби, як на це вказано в
апеляційній скарзі.

Апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає, місцевим господарським судом
рішення прийнято без порушень норм
матеріального та процесуального права,
інших підстав для його скасування не
має.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Маритен" залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 03
вересня 2013 року у справі № 901/1014/13
залишити без змін.

Головуючий суддя
О.Г. Градова

Судді
Л.М. Заплава

О.Л. Котлярова

Розсилка:

1. товариство з обмеженою
відповідальністю "Маритен" (вул.
Короленко, буд. 15, кв. 10,
Дніпропетровськ, 49000)

2. товариство з обмеженою
відповідальністю "Маритен" (вул.
Жуковського, 17, кв. 7, м. Сімферополь,
95000)

3. державне підприємство "Радгосп-завод
ім. 1 МАЯ" (вул. Б. Хмельницького, 11, смт.
Первомайське, Первомайський район, АРК,
96300)

4. ліквідатор Нікішин Олег Олексійович
(м. Дніпропетровськ, вул. Дарвіна, буд. 57,
кв. 7)