ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 р.
Справа № 914/4213/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., при
секретарі судових засідань Олійник
Ю.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Cихівської районної
адміністрації Львівської міської ради,
м.Львів

до відповідача Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, м.Львів

про стягнення 17 107,28 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Кузів О.М. - головний
спеціаліст юридичного відділу
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради (довіреність
№34-вих-14 від 09.01.2014р.);

від відповідача Носик Н.Я. - головний
спеціаліст-юрисконсульт відділу
правової роботи управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради (довіреність №2605-вих-14 від
11.01.2014р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді, клопотання про
технічну фіксацію судового процесу від
сторін не надходили. В судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: Cихівська районна
адміністрація Львівської міської ради
подала позов до Сихівського відділу
соціального захисту Управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про стягнення 17 107,28 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2013р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 27.11.2013р. В
судовому засіданні 27.11.2013р. оголошено
перерву до 18.12.2013р. Ухвалою суду від
18.12.2013р. продовжено строк розгляду
спору та відкладено розгляд справи на
15.01.2014р. з підстав викладених в даній
ухвалі.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю, просив позов
задоволити з підстав викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечив, у задоволенні позовних
вимог Cихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
просив відмовити з підстав викладених
у поданому раніше відзиві (від 27.11.2013р.
вх.№20132/13). Крім того у вказаному
відзиві відповідач просить
застосувати строк позовної давності у
даній справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши доводи та
заперечення представників позивача та
відповідача, суд,-

встановив:

01.03.2007р. між Cихівською районною
адміністрацією Львівської міської
ради (далі - орендодавець) та Сихівським
відділом соціального захисту
Управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради (далі - орендар)
укладено договір оренди нежитлових
приміщень, відповідно до умов якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
оренду приміщення (далі - об'єкт) в
будівлі райадміністрації за адресою:
м.Львів, вул.Зубрівська, 9 на умовах, що
визначені цим договором.

Відповідно до п.1.2. договору
орендодавець надає, а орендар отримує
приміщення площею 330,4 кв.м. під №№ 74, 75,
76, 77, 78, 79, 82, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101,
102, 103, 104, 105, 111, 112, 113.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що
розмір орендної плати становить 1 грн.
на рік та відповідно до ухвали
Львівської міської ради від 31.03.2005р. №
2143 «Про внесення змін до ухвали міської
ради від 31.10.2002р. № 98 «Про затвердження
Методики розрахунку орендної плати за
користування майном територіальної
громади м.Львова».

Згідно із п.3.2. договору експлуатаційні
витрати, теплопостачання і комунальні
послуги враховуються в процентному
відношенні відповідно до займаної
площі від загальної вартості послуг і
сплачуються орендарем окремо за кожен
місяць відповідно до виставлених
орендодавцем рахунків не пізніше 25
числа наступного місяця.

Пунктом 5.1.1. договору передбачено, що
орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату, експлуатаційні витрати та
комунальні послуги.

Відповідно до розрахунку за надані
комунальні послуги по Сихівському
відділу соціального захисту
Управління соціального захисту
Львівської міської ради на 2008р.,
погодженого сторонами, вартість
охорони становила 740,10 грн. в місяць та
вартість обслуговування (прибирання)
нежитлових приміщень - 1 182,83 грн. в
місяць. Копія розрахунку міститься в
матеріалах справи.

Пізніше, 18.04.2008р. між Управлінням
муніципальної дружини та Сихівською
районною адміністрацією було укладено
договір №18 про надання послуг по
забезпеченню громадського порядку,
відповідно до умов якого Управління
муніципальної дружини зобов'язується
надавати послуги з муніципальної
охорони об'єкта Сихівської районної
адміністрації.

Крім того, 04.04.2008р. між ЛКП «Під Зуброю»
та Сихівською районною адміністрацією
було укладено договір №11/08 про надання
послуг по господарському
обслуговуванню (прибиранню) кабінетів
та нежитлових приміщень.

У зв'язку з укладенням вищенаведених
договорів вартість охорони для
відповідача зросла до 2 065,00 грн.
щомісяця, а вартість обслуговування
(прибирання) нежитлових приміщень до 1
936,14 грн. в місяць.

Як зазнає позивач у позовній заяві
відповідачу надавались усі послуги за
договором оренди нежитлових приміщень
від 01.03.2007р., в тому числі з охорони
громадського порядку та з прибирання
приміщень.

Однак відповідачем не сплачено за
отримані ним послуги з врахуванням
договору від 18.04.2008р., який був
укладений між Управлінням
муніципальної дружини та Сихівською
районною адміністрацією, а також з
врахуванням договору від 04.04.2008р., який
був укладений між ЛКП «Під Зуброю» та
Сихівською районною адміністрацією.

Позивачем на адресу відповідача
надсилались листи з повідомленням про
виставлення рахунків за надані послуги
з охорони згідно укладених договорів з
ЛКП «Під Зуброю» та Управлінням
муніципальної дружини.

Відповідачем надсилались відповіді на
адресу позивача, в яких Сихівський
відділ соціального захисту Управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради зазначає, що згідно нових
договорів укладених між позивачем та
Управлінням муніципальної дружини, а
також між позивачем та ЛКП «Під Зуброю»
збільшуються тарифи на оплату послуг
охорони та прибирання приміщень та
становлять 2 065,00 грн. щомісячно (за
послуги охорони) та 5,86 грн. з 1кв.м. за
послуги прибирання приміщень, в той час
як на 2008 рік передбачено видатки та
затверджено кошториси на
відшкодування витрат за послуги
охорони в сумі 9 400,00 грн. та прибирання
приміщень в сумі 14 700,00 грн. Враховуючи
непередбаченість додаткових видатків
на комунальні послуги (охорони та
прибирання приміщень), відсутність
коштів та незабезпеченість таких
видатків в кошторисних призначеннях,
відповідач повідомив позивача про
неможливість проводити оплату
зазначених коштів згідно нових
тарифів.

У відзиві на позовну заяву відповідач
зазначив, що в квітні 2008р. Сихівською
районною адміністрацією в
односторонньому порядку збільшено
вартість надання послуг з охорони
приміщень до 2 065,00 грн. на місяць та
збільшено оплату за прибирання
приміщень до 1 936,14 грн. на місяць. Проте
враховуючи відсутність договірних
зобов'язань по збільшенню вартості
послуг та відсутність кошторисних
призначень на зазначені цілі, оплата за
надані послуги проводилась Сихівським
відділом соціального захисту
відповідно до сум, затверджених
розрахунком на 2008р.

Разом з тим відповідач зазначає, що
відшкодування будь-якої дебіторської
та кредиторської заборгованості
минулих звітних періодів можливе лише
при умові наявності зареєстрованих в
органах Державної казначейської
служби України фінансових зобов'язань
та відображеної у фінансовій звітності
установи заборгованості на звітну
дату.

Однак позивач вважає, що вказані
обставини не є підставою для несплати
відповідачем отриманих послуг, а тому
Cихівська районна адміністрація
Львівської міської ради звернулася до
господарського суду Львівської
області та просить стягнути з
відповідача 17 107,28 грн. заборгованості
за отримані відповідачем послуги, з
яких послуги охорони становлять 8 897,36
та послуги прибирання 8 209,92 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши
представників позивача та відповідача,
суд дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити повністю з
наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.03.2007р. між Cихівською районною
адміністрацією Львівської міської
ради (далі - орендодавець) та Сихівським
відділом соціального захисту
Управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради (далі - орендар)
укладено договір оренди нежитлових
приміщень, відповідно до умов якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
оренду приміщення (далі - об'єкт) в
будівлі райадміністрації за адресою:
м.Львів, вул.Зубрівська, 9 на умовах, що
визначені цим договором.

Відповідно до п.1.2. договору
орендодавець надає, а орендар отримує
приміщення площею 330,4 кв.м. під №№ 74, 75,
76, 77, 78, 79, 82, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101,
102, 103, 104, 105, 111, 112, 113.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що
розмір орендної плати становить 1 грн.
на рік та відповідно до ухвали
Львівської міської ради від 31.03.2005р. №
2143 «Про внесення змін до ухвали міської
ради від 31.10.2002р. № 98 «Про затвердження
Методики розрахунку орендної плати за
користування майном територіальної
громади м.Львова».

Згідно із п.3.2. договору експлуатаційні
витрати, теплопостачання і комунальні
послуги враховуються в процентному
відношенні відповідно до займаної
площі від загальної вартості послуг і
сплачуються орендарем окремо за кожен
місяць відповідно до виставлених
орендодавцем рахунків не пізніше 25
числа наступного місяця.

Пунктом 5.1.1. договору передбачено, що
орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату, експлуатаційні витрати та
комунальні послуги.

Відповідно до розрахунку за надані
комунальні послуги по Сихівському
відділу соціального захисту
Управління соціального захисту
Львівської міської ради на 2008р.,
погодженого сторонами, вартість
охорони становила 740,10 грн. в місяць та
вартість обслуговування (прибирання)
нежитлових приміщень - 1 182,83 грн. в
місяць.

Пізніше, 18.04.2008р. між Управлінням
муніципальної дружини та Сихівською
районною адміністрацією було укладено
договір №18 про надання послуг по
забезпеченню громадського порядку,
відповідно до умов якого Управління
муніципальної дружини зобов'язується
надавати послуги з муніципальної
охорони об'єкта Сихівської районної
адміністрації.

Крім того, 04.04.2008р. між ЛКП «Під Зуброю»
та Сихівською районною адміністрацією
було укладено договір №11/08 про надання
послуг по господарському
обслуговуванню (прибиранню) кабінетів
та нежитлових приміщень.

Позивач стверджує, що вищенаведені
договори були укладені позивачем з
дотриманням Тимчасового положення про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.2008р. № 274, про що відповідач не
заперечив.

У зв'язку з укладенням вищенаведених
договорів вартість охорони зросла до 2
065,00 грн. щомісяця, а вартість
обслуговування (прибирання) нежитлових
приміщень до 1 936,14 грн. в місяць.

Як вбачається з матеріалів справи у 2008
році відповідачу надавались усі
послуги за договором оренди нежитлових
приміщень від 01.03.2007р., в тому числі з
охорони громадського порядку та з
прибирання приміщень, що
підтверджується матеріалами справи та
про що відповідач також не заперечив.

Однак відповідачем сплачено зазначені
послуги не повному обсязі, а саме без
врахуванням збільшення розміру оплати
за охорону приміщення до 2 065,00 грн.
щомісяця та обслуговування
(прибирання) нежитлових приміщень до 1
936,14 грн. в місяць, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем у розмірі 8 897,36 грн. за
послуги охорони та 8 209,92 грн. за
обслуговування (прибирання) нежитлових
приміщень.

У відзиві на позовну заяву відповідач
не заперечує збільшення вартості
наданих послуг з охорони приміщень до 2
065,00 грн. на місяць та послуг прибирання
приміщень до 1 936,14 грн. на місяць,
внаслідок укладення позивачем
вищезазначених договорів про надання
послуг, однак, як зазначає відповідач,
враховуючи відсутність договірних
зобов'язань по збільшенню вартості
послуг та відсутність кошторисних
призначень на зазначені цілі, оплата за
надані послуги проводилась Сихівським
відділом соціального захисту
відповідно до сум, затверджених
розрахунком на 2008р.

Проте слід зазначити, що згідно ст.627 ЦК
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. За
умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Суд звертає увагу відповідача, що
згідно п.3.2. договору експлуатаційні
витрати, теплопостачання і комунальні
послуги враховуються в процентному
відношенні відповідно до займаної
площі від загальної вартості послуг і
сплачуються орендарем окремо за кожен
місяць відповідно до виставлених
орендодавцем рахунків не пізніше 25
числа наступного місяця. А пунктом 5.1.1.
договору передбачено, що орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату,
експлуатаційні витрати та комунальні
послуги.

Договір не містить жодних умов, що
встановлюють граничну вартість
експлуатаційних витрат,
теплопостачання і комунальних послуг,
зокрема послуг з охорони приміщень та
обслуговування (прибирання) нежитлових
приміщень, в межах яких позивач міг
укладати договори про надання послуг, а
отже відповідач зобов'язаний був
здійснити оплату за отримані послуги у
розмірі зазначеному у рахунках.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З огляду на вищезазначені норми
законодавства, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовна
вимога позивача щодо стягнення з
відповідача боргу у розмірі 17 107,28 грн. є
обґрунтованою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3, 4 ст. 267 ЦК України
встановлено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з вимогою про
стягнення з відповідача
заборгованості яка виникла у 2008 році.

У відзиві на позовну заяву відповідач
просить застосувати строк позовної
давності, а отже у зв'язку із спливом
строку позовної давності позивачу слід
відмовити в задоволенні позову про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості у сумі 17 107,28
грн.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №1092 від 24.10.2013р. в
сумі 1 720,50 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Отже
враховуючи вищенаведене, судовий збір
слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 20.01.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.