ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р.Справа № 922/4794/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання
Бабиніним Д.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства
"Дослідне гоподарство
"Соцземлеробство" Національної
академії аграрних наук України"
с.Таврія до Державного підприємства
дослідне господарство "Кутузівка" НААН
сел. Кутузівка про стягнення 70160, 45
грн. за участю :

Представник позивача: не з"явився

Представник відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство
дослідне господарство
"Соцземлеробство" НААН України,
звернувся з позовом до Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Кутузівка" НААН України про стягнення
заборгованості за договором №01-28/05/12
про надання послуг по збиранню врожаю
від 28.05.2012 р. в розмірі 67375,00 грн. та 3%
річних від простроченої суми в розмірі
2785,45 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№01-28/05/12 про надання послуг по збиранню
врожаю від 28.05.2012 р. щодо оплати
вартості наданих послуг.

Позивач свого уповноваженого
представника в судові засідання не
направляв, ухвалою суду від 09.12.2013 р.
було задоволено його клопотання про
розгляд справи без його участі.

24 грудня 2013 року через канцелярію суду
від позивача надійшли доповнення до
позовної заяви (вх.№ 48296 від 24.12.2013 р.),
відповідно до яких позивач повідомив
суд, що 12.12.2013 р. відповідач погасив суму
основної заборгованості шляхом
поставки відповідачу фуражу
сільськогосподарських культур на суму
67375,00 грн. (в рахунок розрахунків). У
зв"язку з викладеними обставинами,
позивач просив суд стягнути з
відповідача лише 3% річних в розмірі
2785,45 грн.

Суд долучив до матеріалів справи
вказані доповнення до позовної заяви
(вх.№ 48296 від 24.12.2013 р.) та продовжив
розгляд справи з їх урахуванням.

Відповідач свого уповноваженого
представника в судові засідання також
не направляв, про причини неявки суд не
повідомив, витребуваних ухвалами суду
документів не надав, хоча про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення (арк.спр. 67-68).

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд встановив наступне.

28 травня 2012 року між позивачем (як
виконавцем) та відповідачем (як
замовником) було укладено договір №
№01-28/05/12 про надання послуг по збиранню
врожаю (далі - "договір").

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку
та на умовах, визначених цим договором,
виконавець зобов"язується за завданням
замовника надати за плату послуги по
збиранню врожаю замовника
кормозбиральним комбайном CLAAS Jaguar 850, а
замовник зобов"язується оплатити
надані послуги.

Згідно п. 3.1 договору вартість послуг за
цим договором становить 250 грн./га.
Загальна вартість послуги за цим
договором зазначається у Акті
приймання-передачі наданих послуг.

Здавання послуг виконавцем та
прийняття їх результатів замовником
оформлюється актом приймання-передачі
наданих послуг, який підписується
повноважними представниками сторін
протягом 3 робочих днів після
фактичного надання послуг (п. 3.2
договору збирання).

Пунктом 3.3 договору сторони погодили,
що підписання акту приймання-передачі
наданих послуг представником
замовника є підтвердженням
відсутності претензій з його боку.

Відповідно до п. 3.4 договору замовник
проводить оплату за надані виконавцем
послуги протягом 3-х днів з моменту
підписання акту приймання-передачі.

Позивач стверджує, що ним виконано, а
відповідачем прийнято обумовлені
договором послуги, втім останній за них
не розрахувався у визначений договором
збирання строк, що призвело до
виникнення заборгованості в розмірі
67375,00 грн.

Втім, 12.12.2013 р. видатковою накладною
№К-2317 від 12.12.2013 р. на суму 67375,00 грн.
відповідач в рахунок повного погашення
заборгованості за договором поставив,
а позивач прийняв тритікале товарний
20000,00 кг. та овес товарний 17430,00 кг. на
загальну суму 67375,00 грн.

Позивач, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України
нарахував відповідачу 3% річних в
розмірі 2785,45 грн. за період з 16.06.2012 р. по
31.10.2013 р.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
виходить з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

На виконання умов договору 13.06.2012 р.
позивач надав, а відповідач прийняв
обумовлені договором послуги на
загальну суму 67375,00 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи актом приймання-передачі
наданих послуг від 13.06.2012 р. (арк.спр. 18).

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК
України).

Договором (п. 3.4) сторони погодили, що
відповідач має сплатити за надані
позивачем послуги протягом 3-х днів з
моменту підписання акту
приймання-передачі.

Таким чином, відповідач мав
розрахуватися за договором з позивачем
в строк до 16.06.2012 р.

Як свідчать матеріали справи та не
спростовано відповідачем, останній у
визначений договором строк не виконав
покладені на нього грошові
зобов"язання за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що відповідач є таким, що
прострочив виконання грошових
зобов"язань за договором.

Втім, 12.12.2013 р. видатковою накладною
№К-2317 від 12.12.2013 р. на суму 67375,00 грн.
відповідач поставив, а позивач прийняв
в рахунок погашення суми основної
заборгованості за договором тритікале
товарний 20000,00 кг. та овес товарний 17430,00
кг. на загальну суму 67375,00 грн.

Відповідно до ст. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202
ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Зі змісту ст. 601 ЦК України випливає, що
імперативно встановленої форми
вираження зарахування зустрічних
вимог не встановлено.

Таким чином, з огляду на положення
ст.ст. 202, 205, 601 ЦК України, суд дійшов
висновку, що заборгованість
відповідача за договором є погашеною
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог (заборгованості
відповідача з оплати 67375,00 грн. по
договору та заборгованості позивача з
оплати 67375,00 грн. по видатковій
накладній №К-2317 від 12.12.2013 р.

На підставі викладеного, суд вважає за
неможливе задовольнити позовні вимоги
в частині стягнення суми основної
заборгованості за договором в розмірі
67375,00 грн.

Щодо позовних вимог в чати сні
стягнення 3% річних, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи прострочення відповідачем
свого грошового зобов»язання за
договором , суд дійшов висновку в
цілому про законність та
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення 3% річних. Втім, при
перевірці наданого позивачем
розрахунку 3% річних на предмет
відповідності умовам договору
збирання, вимогам чинного
законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 625 ЦК
України, суд встановлено, що позивачем
не вірно визначено початковий період
нарахування відповідних сум, оскільки
не враховано, що відповідно до ст. 253 ЦК
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. Таким
чином, 3% річних підлягають стягненню в
сумі 2779,91 грн. за період з 17.06.2012 р. по
визначену позивачем дату - 31.10.2013 р.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується положеннями ст. 49
ГПК України. Відповідно до даної норми
судові витрати при частковому
задоволенні позовних вимог
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог - в сумі 1720,36
грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.
175 ГК України, ст.ст. 11, 202, 205, 253-255, 526, 601,
610, 612, 626 ЦК України та керуючись ст.ст. 1,
4, 32, 33, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
"Дослідне господарство "Кутузівка" НААН
України (62405, Харківська обл.,
Харківський район, с. Кутузівка, ) на користь Державного
підприємства дослідне господарство
"Соцземлеробство" НААН України (72242,
Запорізька обл., Веселівський район, с.
Таврія, вул. Леніна, 1, ) 3%
річних від простроченої суми в розмірі
2779,91 грн., судовий збір в розмірі 1720,36
грн.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 16.01.2014 р.

Суддя Суярко Т.Д.