ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.2014
Справа № 905/7536/13

за позовом прокурора м. Сніжного в
інтересах держави в особі Сніжнянської
міської ради, м. Сніжне, Донецька
область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуюча компанія
«Українські продукти», м. Донецьк

Ціна позову 23479 грн.

Суддя Говорун О.В.

Представники:

від прокуратури - Осипенко Ю.С., за
посвідченням НОМЕР_1;

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Прокурор м. Сніжного в інтересах
держави в особі Сніжнянської міської
ради (далі - позивач) звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуюча компанія
«Українські продукти» (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості за договором оренди
земельної ділянки в розмірі 23 479грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між позивачем та
відповідачем 27.12.2011 був укладений
договір оренди земельної ділянки.
Відповідач не виконує умови
зазначеного договору в частині оплати
орендної плати за користування
земельною ділянкою, внаслідок чого
станом на 20.09.2013 за період з січня 2013 по
серпень 2013 виникла заборгованість, яка
складає 23 479грн.

Прокурор 24.12.2013 звернувся до суду з
заявою про зменшення розміру позовних
та просить стягнути з відповідача суму
основного боргу за серпень 2013 року в
розмірі 2 934,86 грн. Позивач проти
зменшення розміру позовних вимог не
заперечував. Зазначена заява судом
прийнята, спір розглядається судом в
обсязі остаточно заявлених позовних
вимог.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував, зазначивши, що вимога про
стягнення заборгованості з орендної
плати за серпень 2013 року прокурором в
позовній заяві не заявлялась.

Суд, заслухавши представників сторін,
дослідивши письмові докази у судовому
засіданні, встановив наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

27.12.2011 між Сніжнянською міською радою
(далі - орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю Керуюча
компанія «Українські продукти» (далі -
орендар) був укладений договір оренди
земельної ділянки (далі - договір),
відповідно до п. 1 якого орендодавець
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
із земель Сніжнянської міської ради
для розміщення та експлуатації
комплексу будівель хлібозаводу №2, яка
знаходиться за адресою: м. Сніжне, вул.
Феоктистова, 2а (в межах населеного
пункту) (а.с.13-14).

Відповідно до п. 2 договору, в оренду
надається земельна ділянка загальною
площею 1,1079га, у т.ч. під капітальною
одноповерховою забудовою - 0,2216га, під
спорудами - 0,0160га, під проїздами,
проходами, майданчиками - 0,3598га, під
зеленими насадженнями - 0,5105га.

Відповідно до п.9 договору, орендна
плата за земельну ділянку вноситься
орендарем щомісячно у грошовій формі
на розрахунковий рахунок місцевого
бюджету. Розмір орендної плати в місяць
за земельну ділянку становить 1/12
частину від 3% нормативної грошової
оцінки землі, що складає 2 934грн. 86коп., в
рік - 35 218грн. 32коп.

Пунктом 11 договору сторони встановили,
що орендна плата вноситься у такі
строки: щомісячно протягом тридцяти
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
місяця.

На виконання умов договору
орендодавець передав, а орендар
прийняв земельну ділянку в оренду, що
підтверджується актом приймання -
передачі земельної ділянки (а.с.15
зворотній бік).

Відповідно до довідки Торезької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 30.09.2013 №20/10/05-24-23-15-013
заборгованість відповідача станом на
20.09.2013 з орендної плати складає 23478,88грн
(а.с. 16).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 15.10.2013, у
справі №805/14064/13-а за позовом Торезької
об'єднаної державної податкової
інспекції до Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуюча компанія
«Українські продукти» про стягнення
заборгованості з орендної плати,
позовні вимоги задоволені, з
відповідача стягнута заборгованість з
орендної плати за землю (а.с.33-34).

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), за договором
найму (оренди) земельної ділянки
наймодавець зобов'язується передати
наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності (ст.1 Закону України «Про
оренду землі»).

За приписом ст.13 Закону України «Про
оренду землі», договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України яка кореспондується зі ст.526 ЦК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

В порушення зазначених вимог закону та
договору, відповідач в строк не
здійснив внесення орендної плати, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість за серпень 2013 у розмірі
2 934,86 грн.

Заперечення відповідача, що прокурором
не заявлялась вимога про стягнення
заборгованості з орендної плати за
серпень 2013 року, судом до уваги не
приймається, з огляду на те, що
позивачем наданий розрахунок до
позову, в якому був визначений період
стягнення заборгованості з орендної
плати саме за період з січня 2013 по
серпень 2013 (а.с.46). Крім того, відповідно
до довідки Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції від
30.09.2013 №20/10/05-24-23-15-013, заборгованість
відповідача станом на 20.09.2013 з орендної
плати складала 23 478грн. 88коп. (а.с. 16).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на
підставі ст. 38 ГПК України,
господарський суд витребовує докази за
наявності відповідного клопотання, у
разі неможливості самостійно надати
докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги такими що підлягають
задоволенню повністю.

Господарські витрати розподілити
відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуюча компанія
«Українські продукти» (83000, м. Донецьк,
пр. Лагутенко, 13, каб. 31, )
на користь Сніжнянської міської ради
(86500, Донецька область, м. Сніжне, вул.
Леніна, 39, ) 2934 грн. 86 коп.
боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Керуюча компанія
«Українські продукти» (83000, м. Донецьк,
пр. Лагутенко, 13, каб. 31, )
на користь Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 1
720грн. 50коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, через
господарський суд, який розглянув
справу.

Повне рішення складено 20 січня 2014 року.

Суддя
О.В. Говорун