м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6373/13 20.01.14
За позовом Державного підприємства
Український державний інститут по
проектуванню підприємств харчової
промисловості "УКРДІПРОХАРЧОПРОМ"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплоком"
про стягнення 210000 грн.
Суддя Гумега О.В.
від позивача: Старцева К.І. за
довіреністю № 29/01-150 від 03.09.2013 р.
від відповідача: Жогіна О.О. за
довіреністю № 1044/046 від 18.04.2013 р.
СПРАВИ :
Державне підприємство Український
державний інститут по проектуванню
підприємств харчової промисловості
"УКРДІПРОХАРЧОПРОМ" (позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Теплоком"
(відповідач) про стягнення 210000 грн.
заборгованості за виконані роботи на
підставі Договору № 5835/25 на виконання
проектно-вишукувальних робіт від 06.08.2012
р. (далі - Договір).
Позов мотивовано неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за вищевказаним договором
в частині оплати виконаних позивачем
робіт з розробки передпроектної
пропозиції по будівництву ТЕЦ на
діючому проммайданчику Єлецького
цукрового заводу, м. Єлець, Липецька
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.06.2013 р. у справі №910/6373/13
(суддя Ярмак О.М.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.07.2013 (судді:
Коршун Н.М. - головуючий, Калатай Н.Ф.,
Пашкіна С.А.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплоком" на користь
Державного підприємства Український
державний інститут по проектуванню
підприємств харчової промисловості
"УКРДІПРОХАРЧОПРОМ" 210000 грн.
заборгованості та 4200 грн. судового
збору.

Не погоджуючись з рішенням та
постановою, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплоком" звернулося
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.11.2013 р. у справі № 910/6373/13
(судді: Добролюбова Т.В. - головуючий,
Гоголь Т.Г., Фролова Г.М.) касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплоком" задоволено
частково, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
22.07.2013 р. та рішення Господарського суду
міста Києва від 04.06.2013 р. у справі №
910/6373/13 скасовано, справу передано на
новий розгляд до Господарського суду
міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату
Господарського суду міста Києва №
04-1/1186 від 21.11.2013 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи № 910/6373/13.

В порядку статті 2-1 ГПК України справу
№ 910/6373/13 передано на розгляд судді
Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.11.2013 р. справу № 910/6373/13
прийнято до провадження судді Гумеги
О.В., розгляд спору у справі призначено
на 16.12.2013 р. о 11:40 год.

12.12.2013 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача надійшли
пояснення по справі, відповідно до яких
відповідач вважає, що з боку позивача
мало місце прострочення строку
виконання робіт за Договором. На думку
відповідача, встановлений Договором
термін виконання робіт (2 місяці після
підписання договору, отримання авансу
та вихідних даних) слід обчислювати з
05.09.2012 р., оскільки 04.09.2012 р. позивачеві
були надані на його вимогу останні
доповнення вихідних даних. Відповідач
зазначив, що 09.11.2012 р. направив позивачу
претензію (вих. № 977/359), в якій, з огляду
на ненадання позивачем передпроектних
пропозицій в обумовлений Договором
строк, повідомив останнього про те, що
термін дії Договору вважає вичерпаним,
а зобов'язання сторін за Договором
вважає припиненими та просив повернути
аванс у розмірі 90000,00 грн. Крім того,
14.11.2012 р. відповідач направив позивачу
лист (вих. № 978/361), яким повідомив, що
05.11.2012 р. виконання зобов'язання
припинено, а крім того, на підставі ст.
612 ЦК України ТОВ "Теплоком"
відмовляється від прийняття
результату робіт внаслідок
прострочення термінів виконання робіт
з боку позивача, у зв'язку з чим
повернув позивачу матеріали
передпроектних пропозицій.

16.12.2013 р. через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшли
пояснення з урахуванням постанови
Вищого господарського суду України від
14.11.2013 р. у справі № 910/6373/13. Згідно
наведених пояснень позивач вважає
кінцевим терміном виконання робіт за
Договором 30.11.2012 р, оскільки необхідні
вихідні дані у повному обсязі для
виконання робіт по Договору були
надані відповідачем електронним
листом від 01.10.2012 р. Позивач стверджує,
що виконав роботи по Договору, які були
прийняті відповідачем 13.11.2012 р.
Натомість, відповідач безпідставно в
односторонньому порядку відмовився
від виконання умов Договору, оскільки
повернув виконані позивачем роботи як
ненадані (в т.ч. у зв'язку з їх передачею
без відповідного акту
здавання-приймання робіт) та не
здійснив їх повної оплати. Втім,
матеріали справи містять докази
направлення позивачем відповідачу
виконаних робіт за Договором та актів
здавання-приймання робіт. Позивач
також зазначив, що листом від 23.11.2012 р. №
29/01-243 повністю відхилив претензію
відповідача № 977/359 від 09.11.2013 р. про
повернення коштів за невиконані
роботи, оскільки роботи були виконані в
строк, передбачений умовами Договору.
На думку позивача, ані претензія
відповідача № 977/359 від 09.11.2013 р., ані
його лист № 978/361 від 14.11.2013 р. не можуть
вважатися односторонньою відмовою
замовника від договору підряду в
розумінні ч. 4 ст. 849 ЦК України та п. 10
Договору.

В судове засідання, призначене на 16.12.2013
р., з'явились представники позивача та
відповідача.

Представник відповідача в судовому
засіданні 16.12.2013 р. подав заяву, якою
підтвердив відсутність аналогічного
спору, клопотання про долучення
документів до матеріалів справи та
відзив. Заява, клопотання та відзив
долучені судом до матеріалів справи та
передані до відділу діловодства суду
для реєстрації. Відповідно до відзиву
на позов відповідач зазначив, що мав
всі правові підстави для направлення
позивачу претензії про повернення
авансу та відмови від прийняття
виконання за Договором.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.12.2013 р. надав усні пояснення
по суті заявлених позовних вимог, позов
підтримав з урахуванням пояснень,
поданих 16.12.2013 р.

Представник відповідача в судовому
засіданні 16.12.2013 р. заперечував проти
заявлених позовних вимог з підстав,
викладених у відзиві та поясненнях,
поданих через відділ діловодства суду
12.12.2013 р. та 16.12.2013 р. відповідно.

В судовому засіданні 16.12.2013 р.
відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України суд
оголосив перерву до 20.01.2014 р. о 12:40 год.

20.01.2014 р. представник відповідача через
відділ діловодства суду супровідним
листом від 20.01.2014 р. подав для залучення
до матеріалів справи "Чертеж
градостроительного плана земельного
участка", який передавався позивачу.

В судове засідання, призначене на 20.01.2014
р., з'явились представники позивача та
відповідача.

Представник відповідача в судовому
засіданні 20.01.2014 р. подав клопотання в
порядку ст. 38 ГПК України про
витребування у позивача
містобудівного плану Єлецького
цукрового заводу в паперовому вигляді,
який відповідач передав позивачу в
якості вихідних даних, і який, на думку
позивача, не можливо було
використовувати при розробці перед
проектних пропозицій. Клопотання
відповідача судом відхилене як таке, що
не відповідає приписам ст. 38 ГПК
України, зокрема, не містить зазначення
обставин, які перешкоджають його
наданню самим відповідачем, разом з
тим, витребуваний доказ є документом,
складеним самим відповідачем.

Представник позивача в судовому
засіданні 20.01.2014 р. позов підтримав
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні 20.01.2014 р. заперечував проти
заявлених позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у
судовому засіданні 20.01.2014 р. було
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення та повідомлено, що
повне рішення буде складено у термін,
передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи докази, оглянувши в судових
засіданнях оригінали документів, копії
яких знаходяться в матеріалах справи,
Господарський суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Український
державний інститут по проектуванню
підприємств харчової промисловості
"УКРДІПРОХАРЧОПРОМ" (позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Теплоком"
(відповідач) про стягнення 210000 грн.
заборгованості за виконані роботи на
підставі Договору № 5835/25 на виконання
проектно-вишукувальних робіт від 06.08.2012
р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що умовами Договору
передбачено строк виконання робіт - 2
місяці після підписання Договору,
отримання авансу та вихідних даних.
Позивач вважає кінцевим терміном
виконання робіт за Договором 30.11.2012 р,
оскільки необхідні вихідні дані в
повному обсязі для виконання робіт по
Договору, у т.ч. електронна версія
креслення "градостроительного плана
земельного участка, разработанного ООО
"Елецгеоизыскания" в 2008 г.", були надані
відповідачем електронним листом від
01.10.2012 р. Після отримання авансового
платежу - 13.08.2012 р., та вихідних даних -
01.10.2012 р., позивач в межах погодженого
строку виконав роботи по розробці
матеріалів передпроектної
документації, результати яких передав
відповідачу листом від 13.11.2012 р. № 29/01-235.
Вказані результати робіт безпідставно
не прийняті та повернуті відповідачем
листом від 14.11.2012 р. № 978/361 із
зазначенням про втрату інтересу щодо
виконання відповідних робіт позивачем.
Посилаючись на порушення відповідачем
своїх зобов'язань по Договору,
неприйняття результатів робіт та
невмотивованого не підписання акту
здавання - приймання робіт, позивач
просить стягнути з відповідача 210000,00
грн. вартості виконаних робіт по
Договору, які залишились замовником
неоплаченими.

Згідно пояснень, наданих суду при
новому розгляді справи № 910/6373/13,
позивач додатково вказав на порушення
відповідачем п. 10 Договору, згідно з
яким у разі з'ясування в процесі
проектування недоцільності подальшого
виконання, по домовленості з
Замовником роботи припиняються,
Замовник своїм платіжним дорученням
перераховує кошти за фактично виконані
роботи у 15-ти денний термін після їх
припинення. Так, фактично
відмовляючись в односторонньому
порядку від виконання умов Договору,
відповідач не здійснив оплати
виконаних позивачем робіт. Стосовно
повернення відповідачем матеріалів
передпроектних пропозицій у зв'язку з
їх передачею позивачем без
відповідного акта здавання-приймання
робіт, то позивач зазначив, що повторно,
у межах визначеного Договором терміну
виконання робіт, 19.11.2012 р. направив
відповідачу передпроектні пропозиції
та акти здавання-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, проте
відповідач не забрав їх з поштового
відділення, а тому вони були повернуті
позивачу 04.01.2013 р., докази чого наявні в
матеріалах справи. Крім того, листом
від 31.10.2013 р. № 29/01-17 позивач направив
відповідачу передпроектні пропозиції
та акти здавання-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, які
прийняті відповідачем 01.11.2013 р. за вх. №
55.

Позивач також зазначив, що листом від
23.11.2012 р. № 29/01-243 повністю відхилив
претензію відповідача вих. № 977/359 від
09.11.2013 р. про повернення коштів за
невиконані роботи, оскільки роботи ним
були виконані в строк, передбачений
умовами Договору. На думку позивача,
ані претензія відповідача вих. № 977/359
від 09.11.2013 р., ані його лист № 978/361 від
14.11.2013 р. не можуть вважатися
односторонньою відмовою замовника від
договору підряду в розумінні ч. 4 ст. 849
ЦК України та п. 10 Договору.

Заперечуючи проти позову при новому
розгляді справи № 910/6373/13 відповідач
вказав, що відповідно до умов Договору
ним 13.08.2012 р. було перераховано позивачу
аванс та 20.08.2012 р. передано позивачу
вихідні дані у паперовому вигляді,
проте позивач неодноразово просив
надати додаткову інформацію, яка
виходить за межі завдання на
розроблення передпроектних пропозицій
та наполягав на отриманні електронної
версії креслення "градостроительного
плана земельного участка,
разработанного ООО "Елецгеоизыскания"
в 2008 г.", що не передбачено умовами
Договору. Відповідач стверджує, що
дані, які позивач просив додатково
надати, не є вихідними в розумінні п. 15.1
Договору, при цьому строк виконання
робіт за Договором позивач продовжити
не просив.

Відповідач вважає, що з боку позивача
мало місце прострочення строку
виконання робіт за Договором. На думку
відповідача, встановлений Договором
термін виконання робіт (2 місяці після
підписання договору, отримання авансу
та вихідних даних) слід обчислювати з
05.09.2012 р., оскільки 04.09.2012 р. позивачеві
були надані на його вимогу останні
доповнення вихідних даних. Таким чином,
оскільки позивач не виконав роботу в
обумовлений Договором строк,
відповідач мав всі правові підстави
для направлення позивачеві претензії
про повернення авансу та відмови від
прийняття виконання, а отже, відсутні
підстави для задоволення позову про
стягнення з відповідача 210000 грн.
вартості робіт, що залишились
неоплаченими, враховуючи 90000,00 грн.
авансового платежу.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.11.2013 р. скасовано
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 22.07.2013 р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.06.2013 р. у справі № 910/6373/13, а
справу передано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Зокрема, у вищенаведеній постанові
Вищий господарський суд України
відзначив, що господарські суди
попередніх інстанцій, ухвалюючи судові
рішення у справі № 910/6373/13, не врахували,
що передання і прийняття робіт на
підставі підписаного в
односторонньому порядку акта і
виникнення за таким актом прав і
обов'язків можливе за наявності
реального виконання робіт за договором
у разі неотримання обґрунтованої
відмови про причини неприйняття робіт
у строк, визначений договором. Також,
поза увагою судів залишились доводи та
заперечення відповідача, зокрема,
претензія відповідача від 09.11.2012 р. у
сукупності з іншими доказами оцінена
не була.

Згідно ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки,
що містяться у постанові касаційної
інстанції, є обовЧязковими для суду
першої інстанції під час нового
розгляду справи.

Отже, новий розгляд справи № 910/6373/13
здійснювався з урахуванням вказівок,
що містяться у постанові Вищого
господарського суду України від 14.11.2013
р. у справі № 910/6373/13.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню повністю з
огляду на наступне.

06.08.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Теплоком",
визначеним як Замовник, та Державним
підприємством Український державний
інститут по проектуванню підприємств
харчової промисловості
"УКРДІПРОХАРЧОПРОМ", визначеним як
Виконавець, укладено Договір № 5835/25 на
виконання проектно-вишукувальних
робіт, за умовами якого Замовник
доручив, а Виконавець зобов'язався
виконати роботи по розробці
передпроектних пропозицій по
будівництву ТЕЦ на діючому
проммайданчику Єлецкого цукрового
заводу, м. Єлець, Липецька область,
Росія (далі - Договір).

Пунктом 3 Договору передбачено, що
Замовник зобов'язується перерахувати
за виконані і передані проектно -
вишукувальні роботи 300 000,00 грн., в т.ч.
ПДВ -50 000,00 грн.

Пунктом 7 Договору встановлено, що
оплата здійснюється:

- 30 % авансовим платежем;

- кінцевий розрахунок здійснюється
Замовником своїм платіжним дорученням
протягом трьох днів після підписання
акту здавання-приймання (терміни
підписання акту вказані в п. 5 Договору).

Згідно п. 5 Договору Замовник протягом 10
днів з дня отримання акту
здавання-приймання проектно -
вишукувальних робіт зобов'язаний
надіслати Виконавцю підписаний акт,
або мотивовану відмову від прийняття
робіт.

У випадку мотивованої відмови
Замовника, як передбачено п. 6 Договору,
сторонами складається двосторонній
акт з переліком доробок та термінів їх
виконання.

Згідно п. 10 Договору, у разі з'ясування в
процесі проектування недоцільності
подальшого виконання по домовленості з
Замовником роботи припиняються.
Замовник своїм платіжним дорученням
перераховує кошти за фактично виконані
роботи у 15-ти денний термін після їх
припинення.

Пунктом 12 Договору передбачено, що
Договір може бути розірваний тільки за
домовленістю сторін, яка оформлюється
додатковою угодою до цього Договору.

Календарним планом робіт, який згідно
п. 13 Договору є його невід'ємною
частиною, визначено термін виконання
робіт: 2 місяці після підписання
договору, отримання авансу та вихідних
даних.

Крім того, в особливих умовах Договору
(п. 15) сторони встановили, що до початку
розробки передпроектних пропозицій
Замовник надає виконавцю: топо -
геодезичну зйомку проммайданчика
Єлецького цукрового заводу;
інженерно-геологічні умови; хімічний
склад води, яка буде подаватися на ТЕЦ;
завдання на розробку передпроектних
пропозицій (перелік основного
обладнання, погодженого з технічними
працівниками об'єкту) (п. 15.1 Договору),
та визначили відповідальних
представників сторін, чиї інструкції,
запити та рішення мають однакову
чинність щодо всіх питань реалізації
договору та є обов'язковими до
виконання сторонами, а саме: з боку
Виконавця - Сліпко В.І. та з боку
Замовника - Сорокаліта М.І. (п. 15.3
Договору).

Отже, з наведених умов Договору
вбачається, що між сторонами фактично
укладений договір підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт, який є особливим видом договору
підряду. А тому саме наведений договір
та відповідні положення статей
параграфів 1 та 4 глави 61 підрозділу І
розділу III ЦК України визначають права
та обов'язки сторін зі здійснення
передбачених ним підрядних робіт та їх
оплати.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено,
що за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник прийняти та оплатити виконану
роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовнику (ч. 2 ст. 837 ЦК
України).

Змістом статті 887 ЦК України визначено,
що за договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх. До договору
підряду на проведення проектних та
пошукових робіт застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Приписами частини 1 статті 888 ЦК України
унормовано, що за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт замовник зобов'язаний передати
підрядникові завдання на проектування,
а також інші вихідні дані, необхідні
для складання проектно-кошторисної
документації.

Згідно з частиною 1 статті 890 ЦК України
підрядник зобов'язаний, серед іншого,
передати замовникові готову
проектно-кошторисну документацію та
результати пошукових робіт.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено,
що передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Отже, у розумінні вищенаведених
приписів готова проектно-кошторисна
документація підлягає передачі
замовнику в спосіб, передбачений
підписаним договором (на певному носії,
особисто або через підприємства
зв'язку). Результати виконаних робіт
передаються із підписанням сторонами
акта прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 889 ЦК України, замовник
зобов'язаний, якщо інше не встановлено
договором на проведення проектних та
пошукових робіт, сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом.

Оскільки даний спір між сторонами
стосується виконання умов договору про
виконання проектно-вишукувальних
робіт, то до предмету дослідження у
даній справі входить встановлення
обставин щодо фактичного виконання
робіт за спірним договором, аналіз
доказів, поданих на підтвердження
виконання цих робіт, відповідність
вказаних робіт умовам договору, строки
виконання робіт та порядок їх оплати.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідності до п. 7 Договору 13.08.2012 р.
відповідач (Замовник) перерахував на
рахунок позивача (Виконавця) авансовий
платіж у розмірі 90000,00 грн., тобто 30% від
загальної суми Договору, що
підтверджується випискою з рахунку №
3329 за 13.08.2012 р. (а.с. 56 т.1).

20.08.2012 р. відповідач передав позивачу
вихідні дані для виконання останнім
робіт по розробці передпроектних
пропозицій за Договором, що фактично не
заперечується позивачем.

Судом також встановлено, що листом №
29/01-166 від 23.08.2012 р. (а.с. 69 т. 1) позивач
звернувся до відповідача з проханням
надати інституту потребу цукрового
заводу в парі при роботі на цукровому
буряку (на технологічні потреби, на
опалення вентиляції в опалювальний
період, на гаряче водопостачання), а
також максимальне електричне
навантаження без врахування власних
потреб ТЕЦ, інформацію про наявність
сторонніх споживачів, а листом № 29/01-168
від 27.08.2012 р. (а.с. 16 т. 1) просив надати
електронну версію креслення
"градостроительного плана земельного
участка, разработанного ООО
"Елецгеоизыскания" в 2008 г.".

Відповідно до ч. 1 ст. 850 ЦК України,
замовник зобов'язаний сприяти
підрядникові у виконанні роботи у
випадках, в обсязі та в порядку,
встановлених договором підряду.

Відповідач листом № б/н від 28.08.2012 р.
(а.с. 172 т. 1) у відповідь на листи
позивача № 29/01-166 від 23.08.2012 р., № 29-01/168
від 27.08.2012 р. надав Виконавцю уточнені
вихідні дані для розробки
передпроектних пропозицій будівництва
ТЕЦ на Єлецькому ц/з (Росія), зокрема, із
зазначенням потреб цукрового заводу в
парі, максимального електричного
навантаження та повідомив, що
електронна версія креслення у
Замовника відсутня, а її виготовлення
на даний час неможливе, в наявності у
Замовника лише креслення на паперовому
носії, які передані Виконавцю 20.08.2012 р.

02.09.2012 р. відповідач надіслав позивачу в
електронному вигляді завдання на
розробку передпроектних пропозицій на
будівництво ТЕЦ (а.с. 163-166, 173 т. 1), що не
заперечується позивачем.

Крім того, матеріали справи свідчать
про те, що в подальшому відповідач
листами № 882/264 від 04.09.2012 р. (а.с. 14 т. 1), №
894/276 від 12.09.2012 р. (а.с. 15 т. 1) надав
позивачу витребувану інформацію по
Єлецькому цукрозаводу, зокрема:
показники розрахункової номінальної
витрати пари в завод для
продуктивності переробки відповідної
кількості буряків на добу, номінальні
параметри пари на колекторі заводу,
максимальні витрати пари на опалення,
ГВП та інші потреби, номінальні витрати
електроенергії тощо з вказівкою про
необхідність погодження інших даних;
проінформував про відсутність на
заводі електронної версії плану
земельної ділянки і про неможливість
його отримання, просив позивача
використовувати в роботі інформацію,
передану на паперових носіях.

Однак, у відповідь на листи відповідача
№ 882/264 від 04.09.2012 р., № 894/276 від 12.09.2012 р.,
позивач листами № 29/01-183 від 11.09.2012 р.
(а.с. 17 т. 1), № 29/01-192 від 19.09.2012 р. (а.с. 18 т.
1), окрім іншого, зазначив про
необхідність замовлення електронної
версії креслення "градостроительного
плана земельного участка"
проммайданчика цукрового заводу,
зважаючи на його відсутність та довів
до відома Замовника, що креслення
"градостроительного плана земельного
участка", передані на паперовому носії,
не містять всього проммайданчика
заводу в межах огорожі.

При цьому суд враховує, що листи
позивача про надання додаткової
інформації до вихідних даних, в т. ч.
електронної версії креслення
"градостроительного плана земельного
участка" проммайданчика цукрового
заводу, зокрема, № 29-01/168 від 27.08.2012 р., №
29/01-183 від 11.09.2012 р., № 29/01-192 від 19.09.2012 р.,
підписані головним інженером
Державного підприємства Український
державний інститут по проектуванню
підприємств харчової промисловості
"УКРДІПРОХАРЧОПРОМ" В.І.Сліпко, а отже,
відповідальним представником
Виконавця (позивача), чиї інструкції,
запити та рішення відповідно до п. 15.3
Договору мають однакову чинність щодо
всіх питань реалізації Договору та є
обов'язковими до виконання сторонами.

Судом встановлено, що електронна
версія топографо-геодезичної зйомки,
придатна для розробки схеми генплану
будівництва ТЕЦ, була надана позивачу
електронним листом 01.10.2012 р. (а.с. 19-21 т. 1).

Після отримання 01.10.2012 р. всіх
необхідних для виконання робіт за
Договором вихідних даних у повному
обсязі, позивач розробив матеріали
передпроектної пропозиції за
Договором в кількості 5 примірників на
паперових носіях та електронній версії
- 1 диск CD-R, при цьому сам факт виконання
позивачем робіт за Договором не
заперечується відповідачем.

Як свідчать матеріали справи, позивач
листом № 29/01-235 від 13.11.2012 р. (а.с. 23 т. 1)
передав на розгляд відповідачу
розроблені матеріали передпроектної
пропозиції в кількості 5 примірників на
паперових носіях і електронній версії
-1 диск CD-R, які були отримані
відповідачем 13.11.2012 р., що
підтверджується підписом
уповноваженої особи відповідача та
штампом з вхідним номером на
вищенаведеному листі.

Проте, відповідач листом № 978/361 від
14.11.2012 р. (а.с. 30 т. 1) повернув надіслані
позивачем матеріали передпроектної
пропозиції, мотивуючи свою відмову
прийняти результати робіт відповідно
до ст. 612 ЦК України тим, що 05.11.2012 р.
строк дії Договору № 5835/25 від 06.08.2012 р.
вичерпано, виконання зобов'язань по
Договору припинено, про що позивача
було повідомлено в претензії № 1-5832/25
від 09.11.2012 р., оскільки на дату складання
вказаної претензії ТОВ "Теплоком"
(відповідач) втратив інтерес до
виконання зобов'язань за Договором
внаслідок просточення позивачем
термінів виконання робіт та був
вимушений залучити до розробки
передпроектних пропозицій третю особу.

В матеріалах справи наявна вищевказана
претензія відповідача № 1 -5832/25 (вих. №
977/359 від 09.11.2012 р.) (а.с. 179-180 т. 1). В
претензії відповідач зазначив, що
проект завдання на проектування він
надав позивачу 20.08.2012 р., крім того,
останні уточнення щодо вихідних даних
надав позивачу листом № 882/264 від 04.09.2012
р., у зв'язку з чим позивач був
зобов'язаний надати передпроектні
пропозиції по Договору не пізніше
05.11.2012 р. З огляду на ненадання
позивачем передпроектних пропозицій в
обумовлений Договором строк,
відповідач у наведеній претензії
повідомив позивача про те, що термін
дії Договору вважає вичерпаним, а
зобов'язання сторін за Договором -
припиненими та просив повернути аванс
у розмірі 90000,00 грн.

23.11.2012 р. позивач надав відповідь на
претензію відповідача (№ 29/01-243 від
23.11.2012 р.), в якій вказав, що кінцевим
терміном виконання передпроектної
документації згідно Договору є 30.11.2012
р., а тому твердження відповідача у
претензії № 1 -5832/25 є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню.

З матеріалів справи також вбачається,
що 19.11.2012 р. позивач повторно направив
відповідачу розроблені матеріали
передпроектної пропозиції разом з
примірниками Акту здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт за
договором № 5835/25 від 06.08.2012 р. на суму
210000,00 грн., що підтверджується копією
поштового конверта, в якому
пересилалась вказана кореспонденція,
копією Реєстру на відправку листів ДП
"УКРДІПРОХАРЧОПРОМ" за 4 квартал 2012
року, копією фіскального чеку від 19.11.2012
р. № 5503 (а.с. 192-200 т. 1).

Проте, зазначені документи 04.01.2013 р.
були повернені відправнику (позивачу)
поштовим відділенням у зв'язку з
неотриманням адресатом (відповідачем),
що підтверджується копією фіскального
чеку № 0755 від 04.01.2013 р. (а.с. 201 т. 1).

25.01.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією № 29/01-14 (а.с.
24-26 т. 1), в якій заявив до відповідача
вимогу про усунення порушення законних
прав та інтересів позивача шляхом
перерахування на його рахунок суми
основного боргу в розмірі 210000,00 грн.,
яка виникла відповідно до умов
Договору.

Листом № 1012/014 від 21.02.2013 р. (а.с. 27-29 т. 1)
відповідач відмовив позивачу у
задоволенні вищенаведеної претензії.

Крім того, матеріали справи свідчать,
що листом № 29/01-17 від 31.10.2013 р. позивач
направив відповідачу матеріали
передпроектної пропозиції разом з
примірниками акту здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт та
податковою накладною (копія листа
додана до пояснень позивача, поданих
через відділ діловодства суду 16.12.2013 р.),
які були отримані відповідачем 01.11.2013
р., про що свідчить відбиток штампу
відповідача з підписом уповноваженої
особи за вх. № 55 від 01.11.2013 р.

Отже, станом на час розгляду спору по
суті, матеріали передпроектної
пропозиції разом з примірниками акту
здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт
знаходяться у відповідача та позивачу
не повертались, в тому числі позивачу
не надсилався підписаний з боку
відповідача акт здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт або
мотивована відмова від прийняття цих
робіт, а також не зазначалися недоліки
виконаних позивачем робіт, докази
протилежного в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до пункту 7 Договору
відповідач був зобов'язаний здійснити
кінцевий розрахунок за виконані роботи
своїм платіжним дорученням протягом
трьох днів після підписання акту
здавання-приймання, термін підписання
якого вказаний в пункті 5 Договору,
згідно якого відповідач протягом 10
днів з дня отримання акту
здавання-приймання проектно -
вишукувальних робіт зобов'язаний
надіслати позивачу підписаний акт або
мотивовану відмову від прийняття
робіт.

Таким чином, посилаючись на неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань в частині здійснення
розрахунків, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
заборгованості по Договору в розмірі
210000,00 грн. вартості робіт, що залишились
неоплаченими, враховуючи 90000,00 грн.
авансового платежу.

Як передбачено ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Дана норма
кореспондується з положеннями ст. 526 ЦК
України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 850 ЦК України,
замовник зобов'язаний сприяти
підрядникові у виконанні роботи у
випадках, в обсязі та в порядку,
встановлених договором підряду.

Відповідно до п. 15.1 Договору топо -
геодезична зйомка проммайданчика
Єлецького цукрового заводу є складовою
частиною вихідних даних, які
відповідач повинен був надати позивачу
до початку розробки передпроектних
пропозицій.

При цьому Договором не обумовлено, в
якому саме вигляді (паперовому чи
електронному) слід надавати виконавцю
вказані вихідні дані.

Разом з тим у п. 15.1 Договору сторони
визначили своїх відповідальних
представників, чиї інструкції, запити
та рішення мають однакову чинність
щодо всіх питань реалізації договору
та є обов'язковими до виконання
сторонами (з боку Виконавця - Сліпко В.І.
та з боку Замовника - Сорокаліта М.І.

Тож враховуючи наведене, суд не приймає
до уваги доводи відповідача про те, що
він надавав позивачу лише додаткову
інформацію, а не уточнені вихідні дані,
а також доводи відповідача про те, що
"градостроительный план земельного
участка" (в т.ч. його електронна версія)
не є вихідними даними в розумінні п. 15.1
Договору, в якому йдеться, зокрема, про
"топо - геодезичну зйомку
проммайданчика Єлецького цукрового
заводу". Суд зазначає, що оскільки
відповідач на вимогу позивача надавав
листами уточнені вихідні дані та
електронну версію креслення
"градостроительного плана земельного
участка", то таким своїми діями
відповідач фактично погоджувався з
умовами виконання позивачем
зобов'язань по Договору, а рівно такі
дії відповідача слід розцінювати як
сприяння замовника підрядникові у
виконанні роботи в порядку ч. 1 ст. 850 ЦК
України, що відповідає умовам
укладеного між сторонами Договору.
Більш того, у відповідності до п. 15.1
Договору всі запитувані позивачем дані
у листах № 29-01/168 від 27.08.2012 р., № 29/01-183
від 11.09.2012 р., № 29/01-192 від 19.09.2012 р. за
підписом В.І.Сліпко мали однакову
чинність щодо всіх питань реалізації
договору (в т.ч. і до питань надання
вихідних даних) та були обов'язковими
до виконання відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Календарним планом виконання робіт,
який згідно п. 13 Договору є його
невід'ємною частиною, чітко визначено
термін виконання позивачем робіт по
розробці передпроектних пропозицій по
будівництву ТЕЦ на діючому
проммайданчику Єлецкого цукрового
заводу, м. Єлець, Липецька область,
Росія, а саме: 2 місяці після підписання
договору, отримання авансу та вихідних
даних.

Матеріалами справи підтверджується, що
Договір підписаний сторонами 06.08.2012 р.,
авансовий платіж відповідач сплатив
позивачу 13.08.2012 р, а вихідні дані,
необхідні для розробки передпроектних
пропозицій, та їх уточнення відповідач
надав позивачу у період з 20.08.2012 р. по
01.10.2012 р. (креслення на паперовому носії
- 20.08.2012р., листи б/н від 28.08.2012р., № 882/264
від 04.09.2012р., № 894/276 від 12.09.2012р.,
електронна версія креслення - 01.10.2012 р.).

Таким чином, суд вважає доводи позивача
про те, що кінцевим строком виконання
робіт по Договору є 30.11.2012 р. (01.10.2012 р. + 2
місяці відповідно до п. 13 Договору, отже
30.11.2012 р. є останнім днем виконання
робіт за Договором, що відповідає
приписами абз. 2 п. 1.9 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань"), підставними та
такими, що повністю узгоджуються з
умовами Договору та наявними в
матеріалах справи доказами. В свою
чергу, суд відхиляє доводи відповідача
про те, що встановлений Договором
термін виконання робіт (2 місяці після
підписання договору, отримання авансу
та вихідних даних) слід обчислювати з
05.09.2012 р., як такі, що не відповідають
фактичним обставинам справи.

Результати робіт по Договору були
передані позивачем відповідачу листом
№ 29/01-235 від 13.11.2012 р., тобто з
дотриманням встановленого строку
виконання робіт. Отримання
відповідачем 13.11.2012 р. робіт за
Договором підтверджується підписом
уповноваженої особи відповідача та
штампом з вхідним номером на
вищенаведеному листі позивача. Факт
отримання результатів виконаних
позивачем передпроектних робіт листом
від 13.11.2012 р. відповідачем не
заперечується.

Повторно результати робіт по Договору
разом з Актом здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт за
договором № 5835/25 від 06.08.2012р. на суму
210000,00 грн. були передані позивачем
відповідачу 19.11.2012 р., а отже також в
межах встановленого Договором строку
виконання робіт. Проте, зазначені
документи 04.01.2013 р. були повернені
позивачу поштовим відділенням у
зв'язку з неотриманням. За наведених
обставин суд приймає до уваги
роз'яснення, надані господарським
судам у п. 1.7 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
р. № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", згідно яких,
зокрема, в разі якщо вимогу надіслано
засобами поштового зв'язку і
підприємством зв'язку здійснено
повідомлення про неможливість
вручення поштового відправлення, то
днем пред'явлення вимоги є дата
оформлення названим підприємством
цього повідомлення. Там же зазначено,
що ухилення боржника від одержання на
підприємстві зв'язку листа, що містив
вимогу (відмова від його прийняття,
нез'явлення на зазначене підприємство
після одержання його повідомлення про
надходження рекомендованого або
цінного листа) не дає підстав вважати
вимогу непред'явленою.

В силу ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої зави, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 ЦК
України передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від підписання акта. У свою
чергу, обов'язок прийняти виконані
роботи, а у випадку виявлення недоліків
робіт негайно про них заявити (у тому
числі шляхом мотивованої відмови від
підписання акта виконаних робіт)
законом покладений саме на замовника
(наведена правова позиція викладена у
п. 6 Оглядового листа Вищого
господарського суду України від 18.02.2013
р. № 01-6/374/2013).

Як встановлено судом та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, Акт
здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт за
договором № 5835/25 від 06.08.2012р. на суму
210000,00 грн. був надісланий позивачем на
адресу відповідача, вказану у Договорі,
листом від 19.11.2012 р. та повернутий
відправнику поштовим відділенням у
зв'язку з неотриманням 04.01.2013 р., а в
подальшому, листом № 29/01-17 від 31.10.2013 р.
позивач знову надіслав відповідачу Акт
здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт за
договором № 5835/25 від 06.08.2012р. на суму
210000,00 грн., який був отриманий
відповідачем 01.11.2013 р.

Враховуючи встановлені вище обставини,
суд відхиляє як необґрунтовані
посилання відповідача на те, що він не
отримував від позивача Акту
здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт.

Разом з тим, судом встановлено, що Акт
здавання-приймання
проектно-вишукувальних робіт за
договором № 5835/25 від 06.08.2012р. на суму
210000,00 грн. залишився відповідачем не
підписаний (в тому числі й станом на час
розгляду спору по суті, враховуючи
повторне направлення позивачем листом
№ 29/01-17 від 31.10.2013 р. вказаного акту
відповідачу), тоді як вмотивованої
відмови від підписання акта або
зауважень щодо недоліків у виконаних
роботах із зазначенням строку їх
усунення, в матеріалах справи не
міститься.

При цьому наявний в матеріалах справи
лист відповідача № 978/361 від 14.11.2012 р.,
яким відповідач повернув позивачу
матеріали передпроектної пропозиції,
не може вважатися мотивованою відмовою
від прийняття робіт, яка була
передбачена п. 5 Договору, адже вказані
в наведеному листі обставини (05.11.2012 р.
строк дії Договору вичерпано,
виконання зобов'язань по Договору
припинено відповідно до претензії
відповідача № 1-5832/25 від 09.11.2012 р.,
відповідач втратив інтерес до
виконання зобов'язань за Договором
внаслідок просточення позивачем
термінів виконання робіт) не
відповідають дійсності, оскільки, як
досліджено судом, суперечать умовам
Договору та приписам ЦК України, більш
того, наведений лист не містить жодних
зауважень щодо недоліків у виконаних
позивачем роботах та зазначення
строків їх усунення.

Так, судом встановлено, що кінцевим
строком виконання робіт по Договору є
30.11.2012 р., тоді як результати робіт
відповідач одержав 13.11.2012 р., тож
твердження відповідача, що 05.11.2012 р.
строк дії Договору вичерпано, не
відповідає дійсності.

У відповідача також були відсутні
підстави стверджувати у листі № 978/361
від 14.11.2012 р., що виконання зобов'язань
по Договору припинено відповідно до
претензії відповідача № 1-5832/25 від
09.11.2012 р., так як матеріали справи не
містять доказів домовленості сторін
про припинення робіт у разі з'ясування
в процесі проектування недоцільності
їх подальшого виконання та доказів
перерахування відповідачем позивачу
коштів за фактично виконані роботи, як
це передбачено пунктом 10 Договору, а
рівно матеріали справи не містять
доказів домовленості сторін про
розірвання договору - відповідної
додаткової угоди, як це передбачено п. 12
Договору, або доказів розірвання
Договору в судовому порядку на вимогу
однієї з сторін.

Стосовно твердження відповідача про
втрату ним інтересу до виконання робіт
позивачем по Договору, то суд зазначає,
що наведене не звільняє відповідача
від виконання зобов'язань щодо оплати
робіт по Договору на заявлену суму,
оскільки передбачене ч. 3 ст. 612 ЦК
України право кредитора відмовитись
від прийняття виконання, яке внаслідок
прострочення боржника втратило
інтерес для кредитора, мало бути
реалізоване відповідачем у
відповідності до умов п. 10 Договору,
яким визначено, що у разі з'ясування в
процесі проектування недоцільності
подальшого виконання по домовленості з
замовником роботи припиняються,
замовник своїм платіжним дорученням
перераховує кошти за фактично виконані
роботи у 15-денний термін після їх
припинення.

Стосовно претензії відповідача № 1-5832/25
від 09.11.2012 р. (вих. № 977/359) (далі -
претензія), яку суд оцінив у сукупності
з іншими доказами, наявними в
матеріалах справи (зокрема, пунктом 10
Договору, листом відповідача № 978/361 від
14.11.2012 р.), то суд прийшов до висновку, що
останню не можна вважати
односторонньою відмовою відповідача
від Договору, право на яку встановлено
ч. 4 ст. 849 ЦК України.

Так, згідно приписів ч. 4 ст. 849 ЦК
України замовник має право у будь-який
час до закінчення роботи відмовитись
від договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

Судом встановлено, що вимоги
відповідача у претензії стосуються
повернення авансу та мотивовані
ненаданням позивачем передпроектних
пропозицій в обумовлений Договором
строк. При цьому зі змісту претензії
жодним чином не вбачається, що
відповідач відмовляється від Договору
та має намір виплатити позивачеві
плату за виконану частину роботи та
відшкодувавши йому збитки.

Отже, в даному разі претензія за своєю
правовою природою не є односторонньою
відмовою від договору, при цьому її
можна оцінити як пропозицію про
розірвання договору в порядку статті 188
ГК України. Згідно частини 4 наведеної
статті ГК України, заінтересована
сторона має право передати спір про
зміну (розірвання) договору на
вирішення суду, в той час як відповідні
докази відповідачем суду не надані.

Стосовно тверджень відповідача (а.с. 190
т. 1) про те, що Договір № 5835/25 про
виконання проектно-вишукувальних
робіт від 06.08.2012 р. є неукладеним,
оскільки в ньому не зазначено строку
його дії, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, та не
заперечується сторонами, Договір
частково виконувався сторонами,
зокрема, на виконання п. 7 Договору
відповідач (Замовник) перерахував
позивачу (Виконавцю) авансовий платіж у
розмірі 90000,00 грн., що підтверджується
випискою з рахунку № 3329 за 13.08.2012
р., надав вихідні дані для виконання
робіт, а позивач, в свою чергу, виконав
визначені п. 1, п. 2 Договору роботи -
розробив та передав відповідачу
передпроектні пропозиції по
будівництву ТЕЦ на діючому
проммайданчику Єлецького цукрового
заводу. Отже, виконання договору
сторонами не дає підстав вважати цей
договір неукладеним.

Окрім цього, вказані обставини також
виключають можливість застосування до
спірних правовідносин частини 8 статті
181 ГК України, відповідно до приписів
якої визначення договору як
неукладеного (такого, що не відбувся),
може мати місце на стадії укладання
господарського договору, у разі якщо
сторони не досягли згоди з усіх
істотних його умов, а не за наслідками
виконання договору сторонами.
Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постановах від 27.07.2010 у справі
№ 3/101, від 22.09.2010 у справі №
5020-5/362-1/059-10/046, від 14.04.2011 у справі № 07/2076,
від 12.10.2011 у справі №5013/88/11(5/25).

Як встановлено судом, доказів оплати
відповідачем вартості виконаних
позивачем робіт по Договору у сумі 210
000,00 грн., в тому числі в установлені
Договором строки, матеріали справи не
містять, а відповідач станом на час
розгляду спору по суті такі докази суду
не надав.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 210000,00 грн.
заборгованості по оплаті виконаних
позивачем робіт за Договором № 5835/25 про
виконання проектно-вишукувальних
робіт від 06.08.2012р. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 612, 622, 849, 850, 837,
882, 887, 888, 890 ЦК України, ст. 181, 188, 193 ГК
України, ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 111-12, 116
ГПК України, Господарський суд міста
Києва

В И Р І
Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплоком" (04107, м.
Київ, вул. Нагірна, буд. 5, офіс 2,
ідентифікаційний код 30861952) на користь
Державного підприємства Український
державний інститут по проектуванню
підприємств харчової промисловості
"УКРДІПРОХАРЧОПРОМ" (04112, м. Київ, вул. О.
Теліги, 8, ) 210000,00 грн.
(двісті десять тисяч грн. 00 коп.)
заборгованості, 4200,00 грн. (чотири тисячі
двісті) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93
ГПК України), якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.01.2014 р.

Суддя
Гумега О.В.