донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

27.01.2014 справа №908/2775/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Ушенко Л.В. Дучал
Н.М., Склярук О.І.при секретарі судового
засідання:Федоріщевій І.О.за участю
представників сторін: від позивача
(скаржника) - Лазько В.Г., довіреність
№03-д від 03.01.2013р.; від відповідача - не
з'явився; від третьої особи на стороні
позивача - Лазько В.Г., довіреність №б/н
від 03.01.2014р.; від третьої особи на
стороні відповідача - не
з'явився;розглянувши апеляційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства «Запоріжсантехмонтаж», м.
Запоріжжяна рішення господарського
судуЗапорізької
областівід21.10.2013р.(повний текст
підписано 28.10.2013р.)у справі№908/2775/13
(суддя Боєва О.С.)за позовомПублічного
акціонерного товариства
«Запоріжсантехмонтаж», м. Запоріжжядо
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», м. Харківза участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Техноцентр «Навігатор», м.
Запоріжжяза участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні
відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоком», м.
Запоріжжя про визнання договорів
іпотеки недійсними

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Запоріжсантехмонтаж», м. Запоріжжя
звернулось до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
до Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», м. Харків, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автоком»,
м. Запоріжжя, про визнання недійсними
договорів іпотеки №0-0/З-1 від
30.09.2009р. та №0-0/З-1/1 від
01.10.2009р., укладених між ВАТ
«Запроріжсантехмонтаж» та ПАТ
«УкрСиббанк».

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013р. у
справі №908/2775/13 відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивоване
необґрунтованістю вимог позивача та
доведеністю матеріалами справи факту
наявності у директора ПАТ
«Запоріжсантехмонтаж» ОСОБА_6
відповідних повноважень на підписання
спірних договорів іпотеки.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство
«Запоріжсантехмонтаж», м. Запоріжжя
звернулось до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013р. та
прийняти нове рішення у даній справі
про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
та порушення судом норм матеріального
права при винесенні оскаржуваного
рішення. Зазначає, що в порушення вимог
діючого законодавства та установчих
документів ПАТ «Запоріжсантехмонтаж»
спірні договори іпотеки не були
затверджені спостережною радою
товариства. Крім того, дані договори
були укладені посадовою особою, яка не
мала відповідних повноважень на їх
укладання.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
22.11.2013р. для розгляду апеляційної
скарги сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя - Ушенко Л.В.,
члени колегії: суддя Богатир К.В. та
суддя Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 25.11.2013р.
порушено апеляційне провадження у
справі №908/2775/13, розгляд апеляційної
скарги призначено на 14.01.2014р.

В судове засідання 14.01.2014р.
представники сторін та третьої особи
не з'явились, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлені належним чином, причини
неявки суд не повідомили.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 14.01.2014р.
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Техноцентр «Навігатор», м. Запоріжжя
та відкладено розгляд апеляційної
скарги на 27.01.2014р.

Відповідач своїм правом на надання
відзиву на апеляційну скаргу не
скористався.

Через канцелярію суду від ліквідатора
третьої особи на стороні відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автоком», м.
Запоріжжя надійшли пояснення на
апеляційну скаргу, в яких зазначив, що
ТОВ «Автоком» є позичальником за
кредитним договором про надання
мультивалютної кредитної лінії
№0 від 06.06.2008р., в забезпечення
виконання зобов'язань за яким між
банком та ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» в
особі директора ОСОБА_6 були укладені
спірні договори іпотеки. Ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 16.12.2013р. у справі №908/3009/13
про банкрутство ТОВ «Автоком» вимоги
кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» визнані
судом в розмірі 4 318 815,35грн.

Також через канцелярію надійшли
пояснення на апеляційну скаргу від
представника третьої особи на стороні
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техноцентр
«Навігатор», м. Запоріжжя, в яких він
зазначив, що ТОВ «Техноцентр
«Навігатор» є позичальником по
кредитному договору про надання
мультивалютної кредитної лінії
№0 від 06.06.2008р., в забезпечення
виконання зобов'язань за яким між
банком та ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» в
особі директора ОСОБА_6 був укладений
договір іпотеки №0-0/3-1/1 від
01.10.2009р. Рішенням господарського суду
Запорізької області від 02.03.2012р,
залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 29.05.2012р.,
задоволено в повному обсязі вимоги
банку про стягнення з ТОВ «Техноцентр
«Навігатор» заборгованості за
вказаним кредитним договором, однак
виконавче провадження у даній справі
ще не порушене. У зв'язку з цим, на думку
представника третьої особи,
зобов'язання ТОВ «Техноцентр
«Навігатор» за кредитним договором
№0 від 06.06.2008р. є припиненими.
Обставини укладання договорів іпотеки
та повноваження посадових осіб, які їх
підписали, товариством не
розглядалися, як не розглядалися умови
звернення стягнення на майно, яке є
предметом іпотеки по спірним іпотечним
договорам, укладеним між ПАТ
«УкрСиббанк» та ПАТ
«Запоріжсантехмонтаж».

Розпорядженням в.о. голови суду від
27.01.2014р. змінено склад колегії суддів та
сформованого її у складі: головуючий
суддя - Ушенко Л.В., члени колегії: суддя
Дучал Н.М. та суддя Склярук О.І.

В судовому засіданні 27.01.2014р.
представник позивача (скаржника)
підтримав апеляційну скаргу. Вважає, що
з наданої до матеріалів справи
архівної копії матеріалів
нотаріальної справи щодо посвідчення
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
договорів іпотеки № 0-0/3-1 від
30.09.2009р. (зареєстрованого в реєстрі за
№2011) та №0-0/3-1/1 від 01.10.2009р.
(зареєстрованого в реєстрі за №2016), що
були укладені між позивачем та
відповідачем, не можливо зробити
висновок про надання нотаріусу
оригіналу протоколу засідання
спостережної ради ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» №25-09-01 від
25.09.2009р. Крім того, в журналі протоколів
засідань спостережної ради ПАТ
«Запоріжсантехмонтаж» також наявна
лише копія вказаного протоколу №25-09-01
від 25.09.2009р., оригінал відсутній. За цих
обставин, вважає, що копія протоколу
засідання спостережної ради №25-09-01 від
25.09.2009р., наявна в матеріалах справи, не
є належним доказом підтвердження
наявності повноважень у директора ПАТ
«Запоріжсантехмонтаж» ОСОБА_6
відповідних повноважень на підписання
спірних договорів іпотеки.

Представники відповідача та третьої
особи на стороні відповідача не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 14.01.2014р. явка
представників відповідача та третьої
особи на стороні відповідача не була
визнана обов'язковою.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає можливим розглянути апеляційну
скаргу за відсутністю представників
відповідача та третьої особи на
стороні відповідача за наявними у
справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, судова колегія
Донецького апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

06.06.2008р. між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі - банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Автоком» (далі -
позичальник) був укладений кредитний
договір про надання мультивалютної
кредитної лінії №0.

Відповідно до п. 1.1 договору, банк
зобов'язався надати позичальнику, а
позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використати і повернути
банку кредит у валютах, вказаних в
цьому договорі, у формі кредитної
лінії, з лімітом кредитної лінії,
встановленим в базовій валюті, що
дорівнює 396 039,60доларів США строком не
пізніше 05.06.2009р. зі сплатою процентів
14,5% річних (з урахуванням додаткових
угод від 10.06.2008р. та від 30.09.2009р.).

Крім того, 06.08.2008р. був укладений
кредитний договір про надання
мультивалютної кредитної лінії
№0 між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі
- банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Техноцентр
«Навігатор» (далі - позичальник).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору,
банк зобов'язався надати позичальнику,
а позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використати і повернути
банку кредит у валютах, вказаних в
цьому договорі, у формі кредитної
лінії, з лімітом кредитної лінії,
встановленим в базовій валюті, що
дорівнює 435 643,56 доларів США строком не
пізніше 05.06.2009р. зі сплатою процентів
14,5% річних (з урахуванням додаткових
угод від 10.06.2008р. та від 30.09.2009р.).

В забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ «Техноцентр «Навігатор» та ТОВ
«Автоком» по зазначеним кредитним
договорам №0 від 06.08.2008р. та
№0 від 06.08.2008р. між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (далі - іпотекодержатель)
та Відкритим акціонерним товариством
«Запоріжсантехмонтаж»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство
«Запоріжсантехмонтаж» (далі -
іпотекодавець) в особі директора
ОСОБА_6 були укладені два договори
іпотеки №0-0/3-1 від 30.09.2009р. та
№0-0/З-1/1 від 01.10.2009р.

Відповідно до п. 1.1. іпотечного договору
№0-0/3-1 від 30.09.2009р.,
іпотекодавець передав в іпотеку
іпотекодержателю нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: Запорізька
область, м. Мелітополь, вул. 8 Березня,
буд. 6, яке є власністю іпотекодавця, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №11252572 від 18.07.2006р. та витягом з
реєстру прав на нерухоме майно №23977530
від 29.09.2009р.

Предметом іпотеки є: будівля літ. Ц-1
(загальна площа 492,5кв.м, нежитлова площа
477,2кв.м); будівля літ.Ш-1; навіс літ.Я;
будівля М'-1; вбиральня №10, який
розташований на земельній ділянці
загальною площею 3817,18кв.м, яка надана у
постійне користування іпотекодавцю,
згідно державного акта на право
постійного користування землею від
05.12.1997р., зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №276.

Ринкова вартість предмету іпотеки,
згідно з звітом незалежної оцінки,
зробленим суб'єктом оціночної
діяльності ПП «Рієлті» від 28.09.2009р.,
становить 758 805,00грн. (п.1.2 договору).

Згідно із п. 6.1. договору, він підлягає
нотаріальному посвідченню і діє з
моменту такого посвідчення до повного
виконання зобов'язань за кредитними
договорами, що обумовлюють основне
зобов'язання.

30.09.2009р. цей договір був посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрований в реєстрі за №2011.

Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору
№0-0/3-1/1 від 01.10.2009р.,
іпотекодавець (ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж») передав в
іпотеку іпотеко держателю виробничі
будівлі та споруди, що знаходяться за
адресою: Кіровоградська область, м.
Олександрія, пр. Будівельників,12, а
саме: адміністративний корпус літ.А
(площа 855,4кв.м); цех літ.Б (площа 16923кв.м);
цех-навіс літ. В; склад літ.И (площа
456,6кв.м); склад літ. З (площа 135,6кв.м);
навіс літ.Л; гараж літ.К (площа 226,0кв.м);
гараж літ.Г (площа 351 кв.м); гараж літ. Д
(площа 254,0кв.м); прохідна літ. Е (площа
16,1кв.м); замощення літ.І; огорожа №8, що є
власністю Іпотекодавця на підставі
Свідоцтва про право власності,
виданого виконкомом Олександрійської
міської ради 04.02.2002р. на підставі
рішення виконкому Олександрійської
міської ради №43 від 24.01.2002р.,
зареєстрованого в Олександрійському
бюро технічної інвентаризації 12.02.2002р.
в реєстровій книзі №9(ю) реєстр №1779,
який розташований на земельній ділянці
загальною площею 21 911,4кв.м, яка надана
іпотекодавцю в оренду на підставі
договору оренди земельної ділянки,
укладеному з Олександрійською міською
радою.

Ринкова вартість предмету іпотеки,
згідно звіту суб'єкта оціночної
діяльності, становить 2 341 160,00грн. (п.1.2
договору).

01.10.2009р. цей договір був посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрований в реєстрі за №2016.

Зазначені договори іпотеки підписані
зі сторони іпотекодавця директором ПАТ
«Запоріжсантехмонтаж» ОСОБА_6

Публічне акціонерне товариство
«Запоріжсантехмонтаж», м. Запоріжжя
звернулось з позовом до господарського
суду Запорізької області у даній
справі про визнання недійсними
вказаних вище договорів іпотеки
№0-0/З-1 від 30.09.2009р. та
№0-0/З-1/1 від 01.10.2009р., оскільки
вони були підписані посадовою особою
ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» - директором
товариства з перевищенням наданих
установчими документами повноважень
без затвердження їх спостережною радою
товариства, тобто договори були
укладені з порушенням порядку та форми
їх укладання, що, на думку позивача, є
підставою для визнання даних договорів
недійсними, у відповідності до ч.1 ст.215,
ч. 2 ст.203 ЦК України.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин,
відповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжсантехмонтаж», м. Запоріжжя є
такою, що не підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013р. у даній
справі підлягає залишенню без змін,
виходячи з наступного.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
закріплений принцип свободи договору,
згідно якого сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу, а саме: зміст правочину
повинен відповідати вимогам
Цивільного кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасників
правочину має бути вільним та
відповідати їх внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму
Верховного суду України №3 від 28.04.1978р.
«Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними», угода може
бути визнана недійсною лише з підстав і
з наслідками, передбаченими законом.
При цьому суд повинен встановити
наявність тих обставин, із якими закон
пов'язує визнання угоди недійсною і
настання певних юридичних наслідків.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013р. «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними».

Відповідно до ст. 199 Господарського
кодексу України, виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. При
цьому, до відносин щодо забезпечення
виконання зобов'язань учасників
господарських відносин застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким, іпотекодержатель має право у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору,
закону або рішення суду, нею може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору (ст. 3 вказаного Закону).

Позивач, як на підставу для визнання
недійсними іпотечних договорів
№0-0/З-1 від 30.09.2009р. та
№0-0/З-1/1 від 01.10.2009р.,
посилається на те, що вони були
підписані з боку ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» директором
Гречним О.В. за відсутності
затвердження їх спостережною радою
товариства.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

За приписами ст. 577 ЦК України та ст. 18
Закону України «Про іпотеку», договір
іпотеки укладається у письмовій формі
та підлягає нотаріальному посвідченню.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами спірних договорів іпотеки
було досягнуто згоди щодо всіх
істотних умов, передбачених
законодавством для даного виду
договорів, правочини були підписані
обома сторонами без заперечень,
скріплені печатками сторін та
посвідчені приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 з відміткою про те, що
нотаріусом при підписанні даних
договорів була перевірена особа
громадян, які підписали дані договори,
встановлено їх дієздатність, а також
правоздатність та дієздатність
Акціонерного комерційного
інноваційного банку «УкрСиббанк» та
ВАТ «Запоріжсантехмонтаж» і
повноваження їх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України,
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків (тобто набуває цивільну
дієздатність) і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону. Орган
або особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Статтею 160 ЦК України та ст. 46 «Про
господарські товариства» (яка діяла в
момент укладання спірних договорів)
передбачено, що в акціонерному
товаристві з числа акціонерів може
бути створена наглядова рада
акціонерного товариства, яка
представляє інтереси акціонерів у
період між проведенням загальних
зборів та контролює і регулює
діяльність його виконавчого органу, в
межах компетенції, визначеної
статутом.

Статутом акціонерного товариства або
за рішенням загальних зборів
акціонерів на спостережну раду може
бути накладено виконання окремих
функцій, що належать до компетенції
загальних зборів.

Відповідно до п. 9.1 Статуту ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» в редакції, що
діяла на момент укладання спірних
договорів іпотеки, вищим органом
товариства є загальні збори
акціонерів.

Пунктом 9.2 Статуту ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» визначено, що
спостережна рада представляє інтереси
акціонерів у період між проведенням
загальних зборів і в межах, визначених
статутом, контролює і регулює
діяльність директора. Одним із
повноважень спостережної ради,
передбаченим статутом є затвердження
умов договорів (угод) по розпорядженню
майном товариства, в тому числі,
договорів застави, отриманню кредитів,
які плануються до укладання
товариством, на суму, що перевищує 1 000
000,00грн., а також розпорядження
нерухомим майном товариства (укладання
договорів купівлі-продажу, застави та
інші цивільно0правових угод, що не
суперечить законодавству».

Пунктом 9.3 Статуту ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» встановлено, що
виконавчим органом товариства, який
здійснює керівництво його поточною
діяльністю є директор.

До повноважень директора товариства,
відноситься зокрема, здійснення від
імені товариства усіх видів
цивільно-правових угод, в тому числі
відчуження майна (крім нерухомого) до 1
000 000,00грн. (п. 9.3.7 Статуту).

Як вбачається з умов спірних договорів
іпотеки, ринкова вартість предмету
іпотеки за договором №0-0/З-1
від 30.09.2009р. становить 758 805,00грн., а
ринкова вартість предмету іпотеки за
договором №0-0/З-1/1 від
01.10.2009р. становить 2 341 160,00грн.

Одночасно, в матеріалах нотаріальної
справи щодо посвідчення приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 договорів
іпотеки № 0-0/3-1 від 30.09.2009р.
(зареєстрованого в реєстрі за №2011) та
№0-0/3-1/1 від 01.10.2009р.
(зареєстрованого в реєстрі за №2016), що
були укладені між позивачем та
відповідачем, наданих суду першої
інстанції Державним нотаріальним
архівом Головного управління юстиції у
Запорізькій області, наявний протокол
засідання спостережної ради ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» №25-09-01 від
25.09.2009р.

Згідно даного протоколу, на засіданні
спостережної ради товариства по
питанням порядку денного були прийняті
наступні рішення:

- про передачу в іпотеку АКІБ
«УкрСиббанк» нерухомого майна, а сааме:
майнового комплексу, що знаходиться за
адресою: Кіровоградська область, м.
Олександрія, пр.Будівельників, 12, та
нежитлового приміщення за адресою:
Запорізька область, м.Мелітополь, вул. 8
Березня, 6, в забезпечення кредитного
договору №0 від 06.06.2008р.,
укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та
ТОВ «Автоком» та кредитного договору
№0 від 06.06.2008р., укладеного між АКБ
«УкрСиббанк» та ТОВ «Техно-центр
«Навігатор»;

- про затвердження умов іпотечного
договору та

- про надання повноважень на підписання
іпотечного договору та інших
необхідних документів директору
ОСОБА_6 на свій розсуд та на власних
умовах без обмежень.

Даний протокол підписаний головою
зборів Сергієнко А.В. та секретарем
зборів Кугат О.І. та скріплений
печаткою товариства.

Доказів визнання недійсними рішень
спостережної ради, прийнятих нею
25.09.2009р. і зафіксованих в протоколі
№25-09-01 від 25.09.2009р. засідання
спостережної ради не надано. За таких
обставин, як у суду першої інстанції,
так і у судової колегії Донецького
апеляційного господарського суду,
відсутні підстави для неприйняття
зазначеного протоколу як неналежного
доказу.

Таким чином, спірні договори іпотеки з
боку ВАТ «Запоріжсантехмонтаж» були
підписані директором товариства
ОСОБА_6, який мав повноваження на їх
укладання, відповідно до рішення
спостережної ради від 25.09.2009р.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
договір іпотеки №0-0/З-1 від
30.09.2009р. був підписаний директором ВАТ
«Запоріжсантехмонтаж» в межах його
повноважень, передбаченими статутними
документами товариства, оскільки
вартість переданого за ним в іпотеку
нерухомого майна на той час становила
758 805,00грн., тобто в межах, що не
перевищувала 1 000 000,00грн.

Таким чином, ні судом першої інстанції,
ні апеляційною інстанцією не
встановлена наявність підстав для
визнання недійсними вказаних
договорів іпотеки.

Що стосується заяви відповідача про
застосування строку позовної давності,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Згідно із ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ст. 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
договір іпотеки №0-0/З-1 був
укладений між сторонами 30.09.2009р., а
договір іпотеки №0-0/3-1/1 -
01.10.2009р., тобто, з урахування загального
строку позовної давності, позивач
звернувся до господарського суду із
позовом у даній справі з пропуском
строку позовної давності.

Разом з тим, за змістом ст. 261 ЦК України,
позовна давність застосовується лише
за наявності порушення права особи, за
захистом якого вона звертається до
суду.

Для вирішення питання про застосування
позовної давності суд, перш-за все,
повинен з'ясувати, чи порушено право
або охоронюваний законом інтерес
позивача, за захистом якого той
звернувся до суду. У разі, коли такі
право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості.

В даному випадку судом першої
інстанції не було встановлено факту
порушення прав та законних інтересів
позивача, тому суд першої інстанції
правомірно відмовив в задоволенні
позовних вимог з підстав їх
необґрунтованості, а не у зв'язку із
спливом позовної давності.

Дана правова позиція узгоджується із
п.2.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
29.05.2013р. «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів».

Інші доводи, викладені скаржником в
апеляційній скарзі, не приймаються до
уваги колегією суддів, як безпідставні,
оскільки вони суперечать фактичним
обставинам справи та не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції.

Місцевим господарським судом повно
з'ясовані всі обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, норми
матеріального та процесуального права
були застосуванні судом правильно.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжсантехмонтаж», м.Запоріжжя є
такою, що не підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013р. у
справі №908/2775/13 підлягає залишенню без
змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжсантехмонтаж», м.Запоріжжя на
рішення господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013р. у
справі №908/2775/13 - залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013р. у
справі №908/2775/13 - залишити без змін.

3. Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з дня її прийняття та
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України через Донецький апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дня її прийняття.

Головуючий

Л.В. Ушенко

Судді

Н.М. Дучал

О.І. Склярук

Повний текст постанови складено та
підписано 28 січня 2014 року.

Надруковано: 7 прим.:

1 прим. - скаржнику;

1 прим. - відповідачу;

2 прим. - третім особам;

1 прим. - у справу;

1 прим. - ГСЗО

1 прим. - ДАГС