ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Справа № 915/2308/13

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Роско Трейд»,

вул. 25-ї Чапаєвської
дивізії, буд. 6/1, кв. 131, м. Одеса, 65088

Відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Джерело-Р-Агро»,

вул. Ювілейна, 14, с. Зелений
Гай, Жовтневий район, Миколаївська обл.,
57202

Суддя Т. М. Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Захватаєв Р.А.
довіреність від 16.08.2013 року

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ стягнення заборгованості в
сумі 299594,52 грн., з яких: 200000,00 грн. -
основного боргу, 20000,00 грн. - 10% штрафу,
66328,77 грн. - пені, 13265,75 грн. - 3% річних

Відповідач про час судового засідання
повідомлений належним чином
відповідно до ст. 64 ГПК України, що
підтверджується поштовим
повідомленням (а.с. 48), але вимог ухвал
суду від 24.12.13 р. та 14.01.14 р. не виконав,
відзив та витребувані документи не
надав, представник в судове засідання
без поважних причин не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, за
наявними документами, відповідно до ст.
75 ГПК України, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом і просить стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 299
594,52 грн., з яких 200 000,00 грн. - основного
боргу, 20 000,00 грн. - 10% штрафу, 13 265,75 грн. - 3%
річних за період з 01.10.11 р. по 16.12.13 р., 66
328,77 грн. - пені за період з 01.10.11 р. по
16.12.13 р., посилаючись на неналежне
виконання відповідачем обов'язків за
договором поставки № КМА-4 від 22.03.11 р.,
обґрунтовуючи свої вимоги ст. 193 ГК
України, ст.ст. 509, 525, 526, 625, 692, 694 ЦК
України.

Заслухавши пояснення
представника позивача, розглянувши
матеріали справи та надавши їм
юридичної оцінки, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

22.03.2011 р. сторони уклали договір
поставки засобів захисту рослин № КМА-4
(а.с. 7), згідно якого позивач
зобов'язався поставити відповідачу
засоби захисту рослин та іншу хімічну
продукцію (надалі - товар), а відповідач
зобов'язався прийняти і оплатити товар
на умовах цього договору.

Згідно п. 8.1 договору, даний договір
вступив в силу з моменту його
підписання та діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань.

Пунктами 2.1, 3.1 договору поставки від
22.03.11 р., сторони передбачили, що
кількість та асортимент товару
визначається згідно специфікацій, які
є частинами цього договору. Ціна за
одиницю, терміни оплати та загальна
вартість товару також зазначається у
специфікаціях.

Згідно специфікацій № 1 від 22.03.2011р. на
суму 249 776,00 грн., № 2 від 21.06.2011р. на суму 52
160,00 грн., № 3 від 30.06.2011 р. на суму 80 560,00
грн. (а.с. 9-11) позивач зобов'язався
поставити відповідачу вказаний у
специфікаціях товар, а відповідач -
оплати 100% його загальної вартості до 01
жовтня 2011 року.

На виконання умов договору, позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 382 496,00 грн., що підтверджується
видатковими накладними № РТ-0000113 від
25.03.11 р. на суму 207 776,00 грн., № РТ-0000420 від
27.04.11 р. на суму 42 000,00 грн., № РТ-0000963 від
21.06.11 р. на суму 52 160,00 грн., № РТ-0001000 від
30.06.11 р. на суму 80 560,00 грн., підписаними
та скріпленими печатками обох сторін
без зауважень та довіреностями № 6 від
25.03.11 р., № 14 від 27.04.11 р., № 25 від 21.06.11 р.
(а.с. 12-18).

Відповідач свої зобов'язання за
договором виконав частково,
перерахувавши за поставлений товар
лише 182 496,00 грн., що підтверджується
банківською випискою за 02.03.2012 р. (а.с. 55)
та актом звірки взаєморозрахунків між
сторонами за період з 01.01.12 р. по 28.09.12 р.
(а.с. 42).

10.12.2013 року позивач направив
відповідачу вимогу № 13 про сплату
заборгованості, штрафу, пені та 3%
річних за договором поставки № КМА-4,
про що свідчить поштова квитанція № 4355
та опис вкладення (а.с. 40-41, 43), проте,
відповідач вимогу залишив без
відповіді та задоволення.

Таким чином, заборгованість
відповідача станом на 16.12.2013 р. складає
суму 200 000,00 грн., підтверджена
розрахунком позивача, відповідачем не
заперечена, тому підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору або вимог ЦК України. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1. ст. 230 ГК
України, учасники господарських
відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. Штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 6.2 договору поставки, сторони
погодили, що у випадку порушення
термінів або умов оплати товару
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачу пеню від суми простроченого
або неналежно здійсненого платежу, в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
(що діяла на час порушення зобов'язання)
за кожен день прострочення оплати. При
прострочені оплати понад 30 календарних
днів, відповідач також повинен
сплатити штраф у розмірі 10% від
простроченої заборгованості.

Крім того, пунктом 6.5 договору сторони
узгодили, що стягнення штрафних
санкцій за прострочення виконання
грошових зобов'язань не припиняється
строком, визначеним п. 6 ст. 232 ГК
України, і здійснюється до моменту
повного розрахунку, а строк позовної
давності щодо стягнення таких санкцій,
відповідно до положень ст. 259 ЦК
України, продовжується до трьох років.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України,
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін (п. 2.5
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 року).

У зв'язку з простроченням відповідачем
виконання грошових зобов'язань за
договором поставки, позивачем на
підставі ст. 625 ЦК України та п. 6.2
договору нараховано та заявлено до
стягнення 20 000,00 грн. - 10% штрафу, 66 328,77
грн. - пені за період з 01.10.11 р. по 16.12.13 р.,
13 265,75 грн. - 3% річних за період з 01.10.11 р.
по 16.12.13 р., які підтверджені
розрахунками позивача (а.с. 38, 39),
відповідачем не заперечені та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як підставу своїх
вимог або заперечень.

Відповідач своїм правом не
скористався.

Виходячи з викладеного, позов підлягає
задоволенню повністю, судові витрати
слід віднести за рахунок відповідача,
оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерело-Р-Агро» (вул.
Ювілейна, 14, с. Зелений Гай, Жовтневий
район, Миколаївська область, код 36383930)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Роско Трейд» (вул.
25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 6/1, кв. 131, м.
Одеса, код 36673556) заборгованість в сумі
299 594,52 грн. (двісті дев'яносто дев'ять
тисяч п'ятсот дев'яносто чотири грн. 52
коп.), з яких: 200 000,00 грн. (двісті тисяч
грн. 00 коп.) - основного боргу, 20 000,00 грн.
(двадцять тисяч грн. 00 коп.) - 10% штрафу, 66
328,77 грн. (шістдесят шість тисяч триста
двадцять вісім грн. 77 коп.) - пені, 13265,75
грн. (тринадцять тисяч двісті шістдесят
п'ять грн. 75 коп.) - 3% річних та 5 992,00 грн.
(п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дві
грн. 00 коп.) - судового збору.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений
строк.

Рішення оформлено у
відповідності зі ст. 84 ГПК України та
підписано суддею 23.01.14 р.

Суддя
Т.М. Дубова