м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 37/162 22.01.14
За позовом Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до Товариства з обмеженою
«Ковальська-Житлосервіс»
третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
державна адміністрація
про стягнення 187 251,10 грн.
Суддя Гавриловська І.О.
У судових засіданнях брали участь
представники сторін:
від позивача: Гаркавенко С.В. - дов.
№ 91/2013/11/28-3 від 28.11.2013 р.
від відповідача: Бабенко С.В. - дов. №
117-юр від 16.12.2010 р.
від третьої особи: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Акціонерної енергопостачальної
компанії "Київенерго" в особі
Структурного відокремленого
підрозділу "Енергозбут Київенерго" до
Товариства з обмеженою
"Ковальська-Житлосервіс" про стягнення
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.04.2008 р. (суддя Кондратова
І.Д.) порушено провадження у справі №
37/162, розгляд справи було призначено на
06.05.08 р.; залучено до участі у справі, в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Київську міську
державну адміністрацію; зобов'язав
сторін надати певні документи.
Ухвалою суду від 19.05.08 р. у справі № 37/162
було зупинено провадження у даній
справі до вирішення іншої пов'язаної з
нею справи № 8/131; зобов'язано сторін
повідомити суду про усунення обставин,
що зумовили зупинення провадження у
даній справі.
У зв'язку з призначенням судді
Кондратової І.Д. на посаду судді
Київського апеляційного
господарського суду, згідно з
розпорядженням Голови Господарського
суду м. Києва від 20.05.09 р. справу № 37/162
було передано судді Гавриловській І.О.
З Єдиного державного реєстру судових
рішень стало відомо, що постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва № 8/131 від 24.01.2008 року
визнано протиправними та скасовано
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
30.05.2007 р. N 640, від 30.05.2007 р. N 641, від 30.05.2007 р.
N 642, від 30.05.2007 р. N 643.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.01.09 р. у
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва № 8/131 від 24.01.2008 р. було
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України № К-2608/09 від 02.07.09 р. касаційні
скарги Київської міської державної
адміністрації та АЕК "Київенерго"
задоволено частково; касаційну скаргу
ЗАТ "Енергогенеруюча компанія
"ДАРтеплоцентраль" задоволено;
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва № 8/131 від 24.01.08 р. та ухвалу
Київського апеляційного
09.01.09 р. скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 28.07.10 р. у справі №
2а-673/2010 провадження у справі за
адміністративним позовом ОСББ
"Престиж" до Київської міської
державної адміністрації, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору АЕК "Київенерго" про
визнання протиправними та скасування
розпоряджень КМДА закрито.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.10.10 р. у
справі № 2а-673/10 апеляційні скарги ЖБК
"Буревісник-3", ЖБК "Ремонтник", ЖБК
"Суднобудівник-18", ЖБК "Алмазний", ОСББ
"Мотор", ВАТ "Універсам № 14", ОСОБА-13 на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 28.07.10 р. у справі № 2а-673/2010
задоволено частково; ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 28.07.10 р. у справі № 2а-673/2010
скасовано як таку, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі і
направлено справу для продовження
Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 27.04.11 р. у справі №
2а-376/2011 залишено без розгляду
адміністративний позов ОСББ "Престиж"
до Виконавчого органу Київської
міської ради (КМДА), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору АЕК "Київенерго", про визнання
протиправними та скасування
У зв'язку з тим, що підстави, які
зумовили зупинення провадження у даній
справі відпали, суд ухвалою від 20.02.2013 р.
поновив провадження у даній справі та
призначив її до розгляду у судовому
засіданні за участю представників
сторін на 18.03.2013 р.
Через відділ діловодства суду 15.03.2013 р.
від позивача надійшла заява про зміну
найменування сторони та документи на
виконання вимог ухвали суду, які
залучені до матеріалів справи та
приймаються судом до розгляду.
Уповноважений представник позивача у
судове засідання не з'явився, про
призначене судове засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить відмітка, яка міститься у
матеріалах справи.
Через відділ діловодства суду 18.03.2013 р.
від позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
із неможливістю представника бути
присутнім на судовому засіданні.
Розглянувши дане клопотання, суд його
відхиляє з тих підстав, що нормами
чинного законодавства України не
обмежено коло осіб, які можуть
представляти особу в судовому процесі,
тому неможливість одного з
представників відповідача бути
присутнім у судовому засіданні не
перешкоджає реалізації права учасника
судового процесу на участь у судовому
засіданні його іншого представника, у
зв'язку з чим це клопотання визнається
судом необґрунтованим та підлягає
Уповноважені представники відповідача
та третьої особи у судове засідання не
з'явилися, про призначене судове
засідання були повідомлені належним
чином, про що свідчать повідомлення про
вручення поштових відправлень від
22.02.2013 р., які підтверджую отримання
відповідачем та третьою особою 25.02.2013
ухвали про призначення справи до
розгляду, про причини неявки не
повідомили, відповідач вимог ухвали
суду не виконав.
Приймаючи до уваги вищенаведене, у
зв'язку з нез'явленням уповноважених
представників сторін та третьої особи
у призначене судове засідання та
невиконанням відповідачем вимог
ухвали суду від 20.02.2013 р., що перешкоджає
вирішенню спору у даному судовому
засіданні, то суд відклав розгляд
справи до 29.03.2013 р.
Судове засідання 29.03.2013 р. не відбулось.
Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 29.03.2013 р., у зв'язку з
перебуванням судді Гавриловської І.О. у
відпустці, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№ 1 від 03.02.2011 р.) та ст. 4-6 ГПК України,
справу № 37/162 передано на розгляд судді
Нечаю О.В.

Ухвалою суду від 29.03.2013 р. суддею Нечаєм
О.В. прийнято дану справу до свого
провадження та призначено її розгляд
на 15.05.2013 р.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 15.05.2013 р., у зв'язку з
виходом судді Гавриловської І.О. з
відпустки, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№ 1 від 03.02.2011 р.) та ст. 4-6 ГПК України,
справу

№ 37/162 передано на розгляд судді
Гавриловській І.О.

Ухвалою суду від 15.05.2013 р. дану справу у
складі судді Гавриловської І.О.
прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 15.05.2013 р.
представник позивача надав суду усні
пояснення.

Представник відповідача надав суду
письмовий відзив на позовну заяву та
додаткові докази у справі, які залучені
до матеріалів справи.

Уповноважений представник третьої
особи у судове засідання не з'явився,
про призначене судове засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення від 05.04.2013 р.,
яке підтверджує отримання третьою
особою 08.04.2013 р. ухвали про призначення
справи до розгляду, про причини неявки
не повідомив.

Ухвалою суду від 15.05.2013 р. відкладено
розгляд справи до 19.06.2013 р., беручи до
уваги клопотання представника
відповідача, у зв'язку з нез'явленням
уповноважених представників третьої
особи у призначене судове засідання.

У зв`язку із перебуванням судді
Гавриловської І.О. у відпустці, судове
засідання призначене на 19.06.2013 року не
відбулося.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 19.06.2013 року, приймаючи до уваги
те, що суддя Гавриловська І.О.
знаходяться у відпустці, з метою
дотримання процесуальних строків,
керуючись рішенням зборів суддів
господарського суду міста Києва від
03.02.2011 р. (протокол №1 від 03.02.2011р.) та ст.
4-6 Господарського процесуального
кодексу України, справу № 37/162 передано
на розгляд судді Нечаю О.В.

Ухвалою суду від 19.06.2013 року, суддею
Нечаєм О.В. прийнято дану справу до
свого провадження, призначено її до
розгляду на 07.08.2013 року.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
07.08.2013 року, приймаючи до уваги те, що
суддя Нечай О.В. знаходяться у
відпустці, а суддя Гавриловська І.О.
вийшла з відпустки, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 37/162
передано на розгляд судді
Гавриловській І.О.

Ухвалою суду від 07.08.2013 р. дану справу у
складі судді Гавриловської І.О.
прийнято до свого провадження.

Представники сторін та третьої особи у
судове засідання 07.08.2013 р. не з'явилися,
про причини неявки не повідомили, про
призначене судове засідання були
повідомлені належним чином.

Ухвалою суду відкладено розгляд справи
на 18.09.2013 р., у зв'язку з нез'явленням
уповноважених представників позивача
та третьої особи у призначене судове
засідання.

У зв`язку із перебуванням судді
Гавриловської І.О. на лікарняному
судове засідання призначене на 18.09.2013
року не відбулося.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 18.09.2013 р., у зв'язку з
перебуванням судді Гавриловської І.О.
на лікарняному, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 37/162
передано на розгляд судді Нечаю О.В.

Ухвалою суду від 18.09.2013 р. суддею Нечаєм
О.В. прийнято дану справу до свого
провадження та призначено її розгляд у
судовому засіданні за участю
представників у часників судового
процесу на 06.11.2013 р.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 04.11.2013 р., у зв'язку з
виходом судді Гавриловської І.О. з
лікарняного, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№ 1 від 03.02.2011 р.) та ст. 4-6 ГПК України,
справу

№ 37/162 передано на розгляд судді
Гавриловській І.О.

Ухвалою суду від 04.11.2013 р. дану справу
суддею Гавриловською І.О. прийнято до
свого провадження.

У судовому засіданні 06.11.2013 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, представник
відповідача проти позову заперечив.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про призначене
судове засідання був повідомлений
належним чином.

Ухвалою суду від 06.11.2013 р. розгляд
справи відкладено до 04.12.2013 р., для
дослідження поданих сторонами
документів, зобов'язано позивача
надати довідку про надходження коштів
від відповідача станом на день
судового розгляду.

Через відділ діловодства суду 25.11.2013 р.
від позивача надійшла заява про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої позивач просив припинити
провадження в частині стягнення
основного боргу за теплову енергію у
розмірі 139 988,04 грн., стягнути
інфляційну складову боргу сумою 38 408,91
грн. та 3 % річних сумою 8 854,15 грн.

У судовому засіданні 04.12.2013 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги із врахуванням заяви
про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача проти позову
повторно заперечив, з підстав
наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про призначене
судове засідання був повідомлений
належним чином.

Ухвалою суду від 04.12.2013 р. відкладено
розгляд справи до 27.12.2013 р. з метою
дослідження доказів у справі.

У зв`язку із перебуванням судді
Гавриловської І.О. на лікарняному
судове засідання призначене на 27.12.2013
року не відбулося.

Розпорядженням В.о. Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 27.12.2013 р., у зв'язку з
перебуванням судді Гавриловської І.О.
на лікарняному, з метою дотримання
процесуальних строків, справу № 37/162
передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 27.12.2013 р. суддею
Спичаком О.М. прийнято дану справу до
свого провадження та призначено її
розгляд у судовому засіданні за участю
представників у часників судового
процесу на 22.01.2014 р.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 21.01.2014 р., у зв'язку з
виходом судді Гавриловської І.О. з
лікарняного, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№ 1 від 03.02.2011 р.) та ст. 4-6 ГПК України,
справу № 37/162 передано на розгляд судді
Гавриловській І.О.

Ухвалою від 21.01.2014 р. суддею
Гавриловською І.О. дану справу прийнято
до свого провадження.

У судовому засіданні 22.01.2014 р.
представник позивача просив суд
припинити провадження в частині
стягнення суми основного боргу у
зв'язку зі сплатою відповідачем суми
основного боргу.

Представник відповідача подав заяву
про розстрочку виконання рішення суду
строком на 6 місяців, просив її
задовольнити.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в частині стягнення
штрафних санкцій з відповідача.

Представник відповідача заперечень
проти позову не навів.

У судовому засіданні 22.01.2014 р. суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерною енергопостачальною
компанією "Київенерго", яка була
перейменована на Публічне акціонерне
товариство "Київенерго", (постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» (споживач)
був укладений договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді № 1310461
від 02.11.2005 р., відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується виробити
та поставити теплову енергію споживачу
для потреб опалення та гарячого
водопостачання, а споживач
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов, викладених у даному
договорі.

Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором енергопостачання.

У відповідності до частини 1 статті 275
Господарського кодексу України, за
договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі-енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Пунктом 2.1 договору на постачання
теплової енергії у гарячій воді № 1310461
від 02.11.2005 р. визначено, що при виконанні
умов даного договору, а також при
вирішенні всіх питань, що не обумовлені
цим договором, сторони зобов'язуються
керуватися тарифами, затвердженими
Київською міською державною
адміністрацією (КМДА), чинним
законодавством України, правилами
користування тепловою енергією,
нормативними актами з питань
користування, обліку та
взаєморозрахунків за енергоносії.

Згідно з п. 2.2.1 договору № 1310461 від 02.11.2005
р., постачальник зобов'язується
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на межу
балансової належності із споживачем
(додатки 3, 4) для потреб опалення - в
період опалювального сезону; для
гарячого водопостачання - протягом
року, згідно з заявленими споживачем
величинами приєднаного теплового
навантаження, зазначеними в додатку 1.

Відповідно до п. 2.3.1 вищезазначеного
договору, споживач зобов'язується
дотримуватись кількості споживання
теплової енергії за кожним параметром
в обсягах, які визначені у додатку 1, не
допускаючи їх перевищення; своєчасно
оплачувати вартість спожитої теплової
енергії в терміни та за тарифами,
зазначеними у додатку 2.

Пунктом 1. додатку № 2 до договору № 1310461
від 02.11.2005 р. визначено, що розрахунки зі
споживачем за теплову енергію
проводяться згідно з тарифами,
встановленими постачальнику
Управлінням цінової політики
Київської міської державної
адміністрації (КМДА), затвердженими
розпорядженням КМДА від 10.12.2004 р. № 2249,
за кожну відпущену гігакалорію
(1Гкал/грн.) без урахування ПДВ для
розрахунків із житловими
організаціями 54,42 грн. (100 % - опалення),
54,42 грн. (100 % - гаряче водопостачання).

Згідно з пунктами 2. і 3. додатку № 2 до
договору № 1310461 від 02.11.2005 р., у разі
встановлення у споживача будинкових
комерційних приладів обліку теплової
енергії - кількість спожитої ним
теплової енергії в розрахунковому
періоді визначається відповідно до
показників цих приладів, встановлених
на межі балансової належності (додатки
3 і 4); у разі встановлення будинкових
приладів обліку теплової енергії
споживача не на межі балансової
належності, до обсягів теплової
енергії, визначених цими приладами
обліку, споживачем додаються теплові
втрати на дільниці тепломережі з межі
поділу балансової належності до місця
встановлення приладів обліку згідно з
п. 1.3. додатку 1.

У відповідності до п. п. 4. і 5. додатку № 2
до договору № 1310461 від 02.11.2005 р., дата
зняття споживачем показників
будинкових приладів обліку - по 25 число
поточного місяця; споживач, що має
будинкові прилади обліки, щомісячно
надає постачальнику звіт по фактичному
споживанню теплової енергії в МВРТ № 2
за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 40в
- не пізніше 28 числа поточного місяця.

Згідно з п. 7. додатку № 2 до договору №
1310461 від 02.11.2005 р., у випадку підключення
декількох споживачів без будинкових
комерційних приладів обліку теплової
енергії до центрального теплового
пункту (ЦТП) - від загального споживання
теплової енергії, визначеної за
комерційними приладами обліку
встановленими на ЦТП, віднімаються
обсяги споживання теплової енергії,
визначені по будинкових комерційних
приладах обліку споживачів, а залишок
обсягу спожитої теплової енергії
розподіляється між споживачами без
будинкових комерційних приладів
обліку теплової енергії пропорційно до
їх договірних навантажень.

Пунктом 8. додатку № 2 до договору № 1310461
від 02.11.2005 р. визначено, що у разі
відсутності у споживача будинкових
комерційних приладів обліку, кількість
спожитої ним теплової енергії в
розрахунковому періоді визначається:

- на опалення - як множення
кількості годин споживання теплової
енергії за місяць на величину
годинного теплового навантаження,
зазначеного в додатках 1, 6, 7 з
урахуванням середньомісячної
температури теплоносія;

- на гаряче водопостачання - як
множення кількості діб споживання за
місяць на величину добового теплового
навантаження, зазначеного в додатках 1,
6, 7 з урахуванням середньомісячної
температури теплоносія.

Пунктом 9. вищезазначеного додатку,
визначено, що споживач щомісячно з 12 по
15 число отримує в МВРТ № 2 за адресою: м.
Київ, вул. Драгоманова, 40в оформлену
постачальником платіжну
вимогу-доручення на суму, яка включає
загальну вартість теплової енергії
поточного місяця та кінцеве сальдо
розрахунків на початок поточного
місяця за мінусом суми фактично
сплаченої теплової енергії в поточному
місяці; табуляграму фактичного
споживання за попередній період та акт
звірки, який оформлює і повертає один
примірник постачальнику протягом двох
днів з моменту їх одержання.

Згідно з п. 10. додатку № 2 до договору №
1310461 від 02.11.2005 р., споживач щомісячно
забезпечує не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим оплату
коштів від населення за фактично
спожиту теплову енергію на транзитний
рахунок ГІОЦ КМДА та до 25 числа
поточного місяця сплачує вартість
теплової енергії, яка використовується
орендарями, на рахунок постачальника
згідно з його розрахунком.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
надав суду належним чином завірені
копії облікових карток відповідача за
період з листопада 2005 р. по лютий 2008 р.
(включно), розрахунок заборгованості
відповідача за спожиту теплоенергію по
договору № 1310461 від 02.11.2005 р. за період з
листопада 2005 р. по лютий 2008 р.

З розрахунку основного боргу за
теплову енергію по договору № 1310461 від
02.11.2005 р. вбачається, що за спірний
період, з 01.11.2005 р. по 01.03.2008 р., загальна
сума спожитої відповідачем теплової
енергії становила 1 177 781,42 грн.

Позивач пояснив суду, що ним були
належним чином виконані зобов'язання
за договором № 1310461 від 02.11.2005 р., тоді як
відповідач свої зобов'язання щодо
оплати за спожиту теплову енергію
виконав частково на суму 1 037,793,38 грн., у
зв'язку з чим станом на 01.03.2008 р. у нього
виникла заборгованість у розмірі 139
988,04 грн.

За таких обставин ПАТ "Київенерго"
звернулось до господарського суду м.
Києва з даним позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» про
стягнення 139 988,04 грн. основного боргу
за спожиту теплову енергію, 38 408,91 грн.
інфляційної складової боргу та 8 854,15
грн. трьох відсотків річних у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором № 1310461 від
02.11.2005 р. на постачання теплової енергії
у гарячій воді за період з 01.11.05 р. до
01.03.08 р. та додатків до нього.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих суду доказів вбачається, що
позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, зауважень щодо
відпуску теплової енергії від
відповідача не надходило, тоді як
відповідач у визначений договором №
1310461 від 02.11.2005 р. та додатками до нього
строк оплату за спожиту теплову
енергію здійснив не повністю.

Також господарський суд відзначає, що
за спірний період, у відповідності до
письмових пояснень Київської міської
адміністрації, розрахунок вартості
спожитої теплової енергії
розрахований позивачем за чинними
тарифами, встановленими
нормативно-правовими актами
(розпорядженнями) КМДА та НКРЕ.

Відповідно до вимог частини 6 статті 276
Господарського кодексу України,
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону.

У зв'язку з вирішенням судовими
інстанціями питання щодо чинності
тарифів, за якими нараховувалась
відповідачу вартість спожитої
теплової енергії, провадження у справі
№ 37/162 зупинялось.

На теперішній час не надано суду
жодного процесуального судового
документу, згідно з яким визнано
вищевказані тарифи нечинними.

Крім того, постановою Верховного Суду
України від 28.11.11 р. не встановлено
нечинність тарифів.

Таким чином, на сьогодні, відсутні
підстави визнавати, що позивачем для
розрахунку заборгованості відповідача
за спожиту теплову енергію
застосовувались нечинні тарифи.

У судовому засіданні 15.03.2013 р.
представник позивача надав суду
довідку про надходження коштів за
спожиту від ПАТ "Київенерго" теплову
енергію, з якої вбачається, що станом на
день розгляду справи в суді у
відповідача заборгованість за
договором № 1310461 від 02.11.2005 р. за період
з 01.11.05 р. по 01.03.08 р. відсутня.

Судом було встановлено, що сума
основного боргу у розмірі 54 951,66 грн. за
спожиту теплову енергію за договором №
1310461 від 02.11.2005 р. за період з 01.11.05 р. до
01.03.08 р. було погашено відповідачем 27.03.08
р., тобто, до звернення позивача з даним
позовом до суду (31.03.08 р.), а частина
основного боргу у сумі 85 036,38 грн. -
після порушення провадження у даній
справі.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в
частині позовних вимог щодо стягнення
з відповідача 85 036,38 грн. основного
боргу за спожиту теплову енергію за
договором № 1310461 від 02.11.2005 р. підлягає
припиненню у зв'язку з відсутністю
предмету спору, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача 54 951,66 грн. основного боргу не
підлягають задоволенню.

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" просить суд також стягнути
з відповідача 38 408,91 грн. інфляційної
складової боргу та 8 854,15 грн. трьох
відсотків річних у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором на постачання теплової
енергії у гарячій воді № 1310461 від 02.11.2005
р. та додатками до нього.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625
Цивільного кодексу України встановлює
виняток із загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у
готівковій формі або грошових коштів
на його рахунку в банку, і як наслідок,
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, якщо навіть у цьому немає
його провини, не звільняють боржника
від відповідальності за прострочення
грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Індекс інфляції є щомісячним
показником знецінення грошових коштів
і розраховується він не на кожну дату
місяця, а в середньому на місяць. За
таких обставин застосовувати індекс
інфляції у випадку, коли борг виник у
певному місяці і в тому же місяці був
погашений, - підстави відсутні. Крім
того, при розрахунку інфляційних
нарахувань мають бути враховані
рекомендації, викладені в листі
Верховного Суду України від 03.04.1997 р. №
62-97р "Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ", згідно з якими
при застосування індексу інфляції слід
умовно вважати, що сума, внесена за
період з 1 до 15 числа відповідного
місяця, наприклад, травня, індексується
за період з врахуванням травня, а якщо з
16 до 31 числа, то розрахунок починається
за наступного місяця - червня.

Індекс інфляції є статистичною
інформацією, яка щомісячно надається
Держкомстатом та публікується в газеті
"Урядовий кур'єр" та на офіційному
веб-сайті Державного комітету
статистики України (http://www. ukrstat.gov.ua).

Вимагати сплати суми боргу з
врахуванням індексу інфляції є правом
кредитора, яке він може реалізувати, а
може від нього відмовитися. Якщо
кредитор приймає рішення вимагати
сплати суми боргу з врахуванням
індексу інфляції, він має враховувати
індекс інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення незалежно від того, чи був
в якійсь період індекс інфляції менше
одиниці (тобто мала місце не інфляція, а
дефляція), а отже, сума боргу в цьому
періоді зменшується.

Враховуючи наведене, вірним є період
нарахування інфляційних збитків за
період з грудня 2005 р. до лютого 2008 р. без
виключення місяців, у яких індекс
інфляції менший одиниці.

Дослідивши розрахунок, наданий
позивачем, суд встановив, що у ньому
помилково позивач не врахував
зменшення інфляційних збитків, що
пов'язані із встановленням рівня
інфляції у березні 2006 р. та квітні 2006 р.
на рівні 99,7 % та 99,6 %, відповідно.

Враховуючи наведене, матеріальні
втрати позивача від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів за визначений позивачем
період є меншими, ніж заявлені ПАТ
"Київенерго".

У зв'язку з вищенаведеним, судом було
виконано власний розрахунок
інфляційних нарахувань, у
відповідності до якого стягненню з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» за період з
грудня 2005 р. до лютого 2008 р. підлягають 37
263,36 грн. інфляційних нарахувань.

Таким чином, оскільки матеріалами
справи підтверджується прострочення
виконання відповідачем грошового
зобов'язання за договором № 1310461 від
02.11.2005 р., то з нього, на підставі статті
625 Цивільного кодексу України,
підлягають стягненню 37 263,36 грн.
інфляційної складової боргу за період
з грудня 2005 року до лютого 2008 року
включно.

Також, оскільки матеріалами справи
підтверджується прострочення
виконання відповідачем грошового
зобов'язання за договором № 1310461 від
02.11.2005 р., то з нього, на підставі статті
625 Цивільного кодексу України,
підлягають стягненню 8 854,15 грн. трьох
відсотків річних за період з грудня 2005
р. до лютого 2008 р.

Представник відповідача в судовому
засіданні 22.01.14 р. подав заяву про
розстрочку виконання рішення у даній
справі на шість місяців.

Відповідно до пункту 6 статті 83 ГПК
України, господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
необхідне використати право, надане
суду пунктом 6 частини 1 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України, задовольнити клопотання
відповідача та розстрочити виконання
рішення на 6 місяців.

Розстрочуючи виконання рішення, суд
приймає до уваги визнання
заборгованості відповідачем, повну
оплату суми основного боргу, а також ті
умови та обставини, що при застосуванні
пункту 6 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України щодо
розстрочення виконання рішення № 37/162
від 22.01.14 р., виконання вказаного
рішення є більш вірогідним і є підстави
вважати, що відповідач вчинить заходи
щодо його належного і своєчасного
виконання.

Таким чином, позов Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» підлягає
задоволенню частково.

Витрати по сплаті державного мита та
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, відповідно до статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 525, 526, 530, 614, 625, 629 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 193, 275
Господарського кодексу України ст. ст.
32, 33, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» (02140, м. Київ,
просп. М. Бажана, буд. 14, )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (01001, м. Київ,
площа Івана Франка, 5, ) 37
263 (тридцять сім тисяч двісті шістдесят
три) грн. 36 коп. інфляційних нарахувань,
8 854 (вісім тисяч вісімсот п'ятдесят
чотири) грн. 15 коп. трьох відсотків
річних, 1311 (одна тисяча триста
одинадцять) грн. 54 коп. витрат на сплату
державного мита та 118 (сто вісімнадцять)
грн. 00 коп. витрат на сплату
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, розстрочивши
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 22.01.14 р. у справі № 37/162
на шість місяців та стягнувши
заборгованість наступним чином:

1. до 25.02.14 р. - 6 210,56 грн. інфляційних
нарахувань, 1 475,70 грн. трьох відсотків
річних, 1 311,54 грн. витрат на сплату
державного мита та 118,00 грн. - витрат на
сплату інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу;

2. до 25.03.14 р. - 6 210,56 грн. інфляційних
нарахувань, 1 475,69 грн. трьох відсотків
річних;

3. до 25.04.14 р. - 6 210,56 грн. інфляційних
нарахувань, 1 475,69 грн. трьох відсотків
річних;

4. до 25.05.14 р. - 6 210,56 грн. інфляційних
нарахувань, 1 475,69 грн. трьох відсотків
річних;

5. до 25.06.14 р. - 6 210,56 грн. інфляційних
нарахувань, 1 475,69 грн. трьох відсотків
річних;

6. до 25.07.14 р. - 6 210,56 грн. інфляційних
нарахувань, 1 475,69 грн. трьох відсотків
річних.

3. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 85 036,38 грн. основного
боргу.

4. У решті позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

6. Дане рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня складення його повного тексту і
може бути оскаржене в порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Повне рішення складено 25.01.2014 р.

Суддя Гавриловська І.О.