ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2014р.
Справа №
905/7999/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сладкая жизнь»,

, м.Макіївка

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Содружество»,

, м.Донецьк

про стягнення 21063 грн. 79 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сладкая жизнь»,
м.Макіївка, позивач, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
до відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Содружество»,
м.Донецьк, про стягнення
заборгованості в сумі 21063 грн. 79 коп., у
тому числі основний борг в сумі 20063 грн.
79 коп. та штраф в сумі 1000 грн. 00коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору купівлі-продажу №679-05 від
03.01.2005р. в частині повної та своєчасної
оплати товару, поставленого за
накладними-рахунками №1354462 від 10.09.2013р.,
№1362930 від 19.09.2013р., №1394933 від 28.10.2013р.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, відзив на позовну заяву не
надав. Про час та місце розгляду справи
був належним чином повідомлений
(повідомлення про вручення поштових
відправлень від 19.11.2013р., 05.12.2013р.,
20.12.2013р., 13.01.2014р.).

Згідно із ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

03.01.2005р. між сторонами був підписаний
договір купівлі-продажу №679-05, за
умовами якого позивач (продавець)
зобов'язався доставити та передати у
власність покупця, у відповідності з
його заявкою, представнику продавця
товари народного споживання, надалі -
товар, а відповідач (покупець) -
прийняти товар та оплатити його на
умовах даного договору за узгодженою
ціною, вказаною у накладній, яка є
невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору
найменування товару - продукти
харчування, кількість, асортимент та
ціна яких вказані у накладній-рахунку.

Згідно п.1.4 договору купівлі-продажу
№679-05 право власності на товар
переходить від продавця до покупця в
момент передачі товару представнику
покупця.

Загальна сума договору складає суму
вартості товару, яка вказана у
накладних (п.4.1 договору
купівлі-продажу №679-05 від 03.01.2005р.).

Як встановлено судом, згідно з наданими
до матеріалів справи
накладними-рахунками: №1354462 від
10.09.2013р., №1362930 від 19.09.2013р., №1394933 від
28.10.2013р. позивачем було поставлено
відповідачу товар на суму 21063,79 грн., з
урахуванням часткового погашення
боргу відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму за договором
купівлі-продажу №679-05 від 03.01.2005р. з боку
відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
встановлений обов'язок покупця
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 4.2 договору купівлі-продажу
№679-05 від 03.01.2005р. передбачено, що
розрахунки за проданий товар, покупець
має право провести як в безготівковій
формі, так і готівкою на умовах
відстрочки платежу на п'ять
банківських днів з моменту поставки
товару. Дата поставки товару вказана в
накладній-рахунку.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 20063 грн.
79 коп. за договором купівлі-продажу
№679-05 від 03.01.2005р. всупереч ст.526
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України
відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно з приписами п.6.2 договору
купівлі-продажу №679-05 від 03.01.2005р. за
прострочку платежу більш ніж на 30
календарних днів, покупець сплачує
продавцю разову неустойку в розмірі 1000
грн. сплата неустойки не звільняє
покупця від відшкодування спричинених
продавцю збитків та виконання
фінансових зобов'язань за договором.

За таких обставин, позивачем на
підставі п.6.2 договору купівлі-продажу
№679-05 від 03.01.2005р. нараховано та
пред'явлено до стягнення неустойку в
сумі 1000,00 грн.

Як встановлено судом, розрахунок суми
неустойки, проведений позивачем, є
арифметично вірним, таким, що
відповідає законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти позовних
вимог не надав.

Таким чином, виходячи з того, що позов
повністю доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи,
враховуючи, що відповідач заперечень
проти позову не надав, вимоги про
стягнення заборгованості в сумі 21063
грн. 79 коп., у тому числі основний борг в
сумі 20063 грн. 79 коп. та штраф в сумі 1000
грн. 00 коп., підлягають задоволенню в
повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сладкая жизнь»,
м.Макіївка до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Содружество»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
в сумі 21063 грн. 79 коп., у тому числі
основний борг в сумі 20063 грн. 79 коп. та
штраф в сумі 1000 грн. 00 коп., задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Содружество» (83112,
м.Донецьк, вул.Адигейська, 14, , банківські реквізити не вказані)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сладкая жизнь»,
м.Макіївка (86110, Донецька обл.,
м.Макіївка, вул.Тайгова, б.1-к,
приміщення 1, , п/р8576 у
ПАТ «Креді Агріколь банк», МФО 300614)
основний борг в сумі 20063 грн. 79 коп. та
штраф в сумі 1000 грн. 00 коп., всього
заборгованість в сумі 21063 грн. 79коп.,
судовий збір в сумі 1720 грн. 50 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 23.01.2014р. оголошено
повний текст рішення.

Суддя
Г.В.
Левшина