донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

22.01.2014 року справа №905/8145/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Скакуна О.А.,суддівКолядко
Т.М., Принцевської Н.М.за участю
представників сторін: від
позивача:Федьков Є.М. - за дов., від
відповідача:не з'явився, розглянувши
апеляційну скаргу у відкритому
судовому засіданнітовариства з
обмеженою відповідальністю "Нафтова
Компанія Технол" м.Донецьк на рішення
господарського судуДонецької
областівід12.12.2013р.у справі№905/8145/13
(суддя Гринько С.Ю.)за
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова Компанія
Технол" м.Донецьк до Костянтинівського
державного хімічного заводу
м.Костянтинівка Донецької області
простягнення 2429,12грн.Рішенням
господарського суду Донецької області
від 12.12.2013р. у справі №905/8145/13
відмовлено в задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова Компанія
Технол" м.Донецьк до Костянтинівського
державного хімічного заводу
м.Костянтинівка Донецької області про
стягнення 2429,12грн. заборгованості за
поставлений за договором поставки №37
від 01.02.2012р. товар.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Нафтова Компанія
Технол" м.Донецьк звернулося з
апеляційною скаргою до Донецького
апеляційного господарського суду, в
якій просить його скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги, скаржник вказує на
помилковий висновок суду першої
інстанції щодо здійснення поставки
товару на спірну суму поза межами
договору №37 від 01.02.2012р.

Сторони згідно з приписами статті 98
Господарського процесуального кодексу
України були належним чином
повідомлені про день, час і місце
розгляду апеляційної скарги, однак
відповідач не скористався
передбаченим законом правом на участь
у перегляді справи в апеляційній
інстанції.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги і вважає розгляд
справи можливим у відсутності
представника відповідача.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
переглядає матеріали господарської
справи та викладені в скарзі доводи
щодо застосування судом при розгляді
норм як матеріального, так і
процесуального права, що мають
значення для справи. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
01.02.2012р. сторонами підписаний договір
поставки №37, відповідно до п.1.1 якого
постачальник поставляє, а покупець
придбає на умовах, викладених у
договорі, технічні мастила, змащення та
іншу продукцію, ціна, кількість,
найменування і асортимент якої
протягом дії договору визначаються:

ѕ в специфікаціях, що є
невід'ємними частинами цього договору,
або

ѕ рахунками, накладними,
додатками, додатковими угодами до
договору, або

ѕ іншою документацією, що
підтверджує узгодження ціни,
кількості, найменування та
асортименту товару.

Згідно п.2.1 договору, загальна вартість
договору на момент його укладення
орієнтовно складає 100 000,00 грн., в тому
числі ПДВ 20%, та остаточно визначається
сумарною вартістю фактично
поставленого товару згідно даному
договору.

В п.3.1 договору сторони узгодили, що
постачальник здійснює поставку товару
на узгоджених з покупцем умовах.
Поставка товару здійснюється
узгодженими партіями згідно
замовлення покупця впродовж дії
договору. На період поставки та
прийняття після спливу строку
договору товару, дія договору
продовжується. Узгоджені умови
поставки товару можуть закріплюватися
у відповідних письмових документах
(замовленнях, рахунках, накладних,
специфікаціях, угодах та інших
документах, що підтверджують
волевиявлення сторін), які можуть
виготовлятися з використанням засобів
електронної пошти або факсимільного
зв'язку за умови подальшого
підтвердження волевиявлення сторін,
оригіналами або фактичними діями
сторін.

Відповідно до п.3.2 договору,
постачальник надає покупцю разом з
товаром наступні документи:
рахунок-фактуру на товар, видаткову
накладну, податкову накладну, копію
паспорту заводу-виробника (при
необхідності).

За умовами п.3.3 договору, поставка
товару здійснюється транспортом
постачальника або самовивозом. В разі
поставки товару транспортом
постачальника, вартість транспортних
витрат включається до вартості товару.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
розрахунок за договором здійснюється у
національній валюті України, шляхом
прямого банківського перерахунку на
поточний рахунок постачальника з
відстрочкою платежу на 25 днів з моменту
поставки товару.

Вищевказаний договір набирає чинності
з моменту його підписання обома
сторонами та дії до 31.12.2012р. (п.9.1).

Предметом спору у даній справі є вимоги
позивача про стягнення 2295,00грн.
заборгованості за поставлений товар,
24,90грн. - 3% річних за період з 09.07.2013р. по
18.11.2013р., 109,22грн. - пені за період з
09.07.2013р. по 18.11.2013р.

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова Компанія
Технол" м.Донецьк мотивовані тим, що
відповідачем не було виконано його
зобов'язання за договором №37 від
01.02.2012р., а саме не повністю оплачено
поставлений за видатковою накладною №
РН-963 від 12.06.2013р. товар на суму 2700,00 грн.,
у зв'язку з чим у Костянтинівського
державного хімічного заводу
м.Костянтинівка Донецької області
утворилась заборгованість у розмірі
2295,00грн.

При цьому, на підтвердження своїх вимог
позивачем надано договір поставки №37
від 01.02.2012р., видаткову накладну № РН-963
від 12.06.2013р. , рахунок-фактуру №СФ-1095
від 11.06.2013р. на суму 2700,00грн.,
довіреність №135 від 11.06.2013р.,
банківські виписки.

Місцевим господарським судом
встановлено, що договір №37 від 01.02.2012р.
не пролонговано на 2013 рік, а отже
поставка товару на підставі видаткової
накладної № РН-963 від 12.06.2013р. відбулася
поза його межами. Вказане дало підстави
суду першої інстанції дійти висновку
про недоведеність позивачем підстави
позову, в зв'язку з чим в задоволенні
заявлених вимог було відмовлено.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду з
таким висновком суду першої інстанції
щодо відмови у позові не може
погодитися, та вважає, що поставка
позивачем товару за видатковою
накладною № РН-963 від 12.06.2013р.
здійснювалася відповідачеві саме на
виконання договору поставки №37 від
01.02.2012р., а висновок господарського суду
попередньої інстанції про припинення
дії вказаного договору у зв'язку
закінченням строку його дії через
відсутність доказів його пролонгації
сторонами, - помилковим, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач поставив відповідачу паливо,
що підтверджується видатковою
накладною № РН-963 від 12.06.2013р. на суму
2700,00 грн., а також виставив
відповідачеві рахунок №СФ-1095 від
11.06.2013р. на вказану суму.

При цьому, як видаткова накладна №РН-963
від 12.06.2013р., так і рахунок-фактура
№СФ-1095 від 11.06.2013р. містять посилання на
договір №37 від 01.02.2012р.

Факт отримання товару за вказаною
видатковою накладною відповідачем не
заперечується та підтверджується
наявним в ній підписом уповноваженої
відповідачем особи на отримання
товару, згідно довіреності №135 від
11.06.2013р., яка видана на отримання
товару, найменування та кількість
якого тотожні визначеним у видатковій
накладній та рахунок-фактурі
характеристикам товару, який є
предметом поставки.

Згідно банківської виписки за 12.06.2013
року на рахунок позивача від
відповідача надійшла оплата у розмірі
405,00 грн., з призначенням платежу "оплата
за керосин 30 л згідно рах.№СФ-1095 від
11.06.13 …." (а.с.31). Як зазначалося вище,
вказаний рахунок містить посилання на
договір №37 від 01.02.2012р.

Таким чином, вищевказаними діями
сторони підтвердили, що поставка
товару за видатковою накладною № РН-963
від 12.06.2013р. відбулася в межах дії
договору поставки №37 від 01.02.2012р.

При цьому помилковим є висновок суду
першої інстанції щодо недоведеності
позивачем підстави позову, оскільки в
позові містяться посилання на
видаткову накладну №РН-963 від 12.06.2013р. і
рахунок-фактура №СФ-1095 від 11.06.2013р.

Зобов'язанням, згідно статті 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема договорів та інших правочинів.

Відповідно до статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За приписами статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

У відповідності до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В силу положень статей 525, 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з
положеннями статті 193 Господарського
кодексу України.

Договір, згідно статті 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується
факт порушення відповідачем
зобов'язань з оплати поставленого на
підставі видаткової накладної № РН-963
від 12.06.2013р. товару за договором №37 від
01.02.2012р., внаслідок чого за відповідачем
виникла заборгованість в розмірі 2 295,00
грн., яку останній визнає у відзиві на
позовну заяву (а.с.34), що згідно статті 78
ГПК України є підставою для
задоволення позову.

З огляду на це, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає законною
та обґрунтованою вимогу позивача про
стягнення з відповідача 2295,00грн.
заборгованості за поставлений товар, а
тому її задовольняє.

Згідно ст.216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених Господарським
кодексом України, іншими законами та
договором.

Частиною 1 ст.625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п.6.4 договору,
забезпеченням виконання зобов'язань
покупця зі своєчасного здійснення
передбачених договором платежів, є
неустойка, яка сплачується покупцем за
порушення строків оплати поставленого
товару в розмірі 1% від вартості
невиконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки
Національного Банку України.

Перевіривши розрахунок пені та трьох
відсотків річних, колегія суддів
задовольняє позовні вимоги про
стягнення 3% річних в розмірі 24,90грн.
та пені в сумі 109,22 грн. як такі, що
правомірно заявлені та арифметично
вірні.

На підставі вищевикладеного, Донецький
апеляційний господарський суд рішення
господарського суду Донецької області
від 12.12.2013р. у справі №905/8145/13 скасовує
як таке, що винесено з порушенням норм
матеріального права, при неповному
з'ясування всіх обставин справи, а
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова Компанія
Технол" м.Донецьк - задовольняє у
повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати за подання позову та
апеляційної скарги відносяться на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Нафтова
Компанія Технол" м.Донецьк -
задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької
області від 12.12.2013р. у справі №905/8145/13 -
скасувати.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова Компанія
Технол" м.Донецьк до Костянтинівського
державного хімічного заводу
м.Костянтинівка Донецької області про
стягнення 2429,12грн. заборгованості за
поставлений товар - задовольнити.

Стягнути з Костянтинівського
державного хімічного заводу (85114,
Донецька область, м.Констянтинівка,
вул.Шмідта, буд.1, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтова Компанія
Технол" (83050, м.Донецьк, вул.Щорса, буд.39,
) 2295,00грн.
заборгованості за поставлений товар,
24,90 грн. - 3% річних за період з 09.07.2013р. по
18.11.2013р., 109,22грн. пені за період з 09.07.2013р.
по 18.11.2013р., 1720,50 грн. судового збору за
подання позову, 860,25 грн. судового збору
за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Донецької області
видати відповідний наказ.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М.Колядко

Н.М.Принцевська

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу; 2. відповідачу; 3. у справу; 4
ДАГС; 5.ГСДО.