ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року
Справа № 904/8223/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Тищик І.В.
(доповідач)

суддів - Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі - Гаврилов О.М.

за участю представників

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стім-Дніпропетровськ» на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.12.2013 року у справі №904/8223/13

за позовом приватного
підприємства «Бєль», м. Донецьк

до товариства з обмеженою
відповідальністю
«Стім-Дніпропетровськ», м.
Дніпропетровськ

про стягнення 105 245,15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивач
звернувся до господарського суду з
позовом до відповідача про стягнення з
останнього заборгованості у сумі 99 120,0
грн. за поставлений товар та 1 125,02 грн. 3%
річних (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог) .

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.12.2013
року у справі № 904/8223/13 (суддя Кеся Н.Б.)
позовні вимоги задоволені; з
відповідача на користь позивача
стягнуто суму основного боргу та
відсотки річних в повному обсязі.

Вмотивовуючи рішення, суд послався на
те, що відповідачем не виконані
зобов'язання з оплати вартості
отриманого товару; факт наявності
заборгованості підтверджується
матеріалами справи; стягнення
відсотків річних передбачено нормами
чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення господарського суду. При цьому
скаржник посилається на порушення
судом норм процесуального та
матеріального права, а саме, невірне
обчислення позивачем розміру
відсотків річних та задоволення судом
позовних вимог в даній частині в
повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
послався на законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду;
необґрунтованість доводів, викладених
в апеляційній скарзі та просив
залишити рішення без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Про час та місце розгляду справи
сторони повідомлені належним чином.

Позивачем подано клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника позивача.

Відповідач процесуальним правом на
участь в засіданні суду апеляційної
інстанції не скористався, представника
в судове засідання не направив.

Враховуючи те, що наявні в справі
документи дозволяють визначитися
відносно законності оскаржуваного
рішення, судова колегія дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представників
сторін.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи,
25.06.2012 року між ПП «Бєль» (Постачальник)
та ТОВ «Стім-Дніпропетровськ»
(Покупець) було укладено договір
поставки № 2411/12, у відповідності з
умовами якого постачальник
зобов'язався поставити та передати у
власність покупця, а покупець прийняти
та оплатити товар на умовах і в
порядку, визначеному даним договором
згідно замовленню на поставку та
товаросупровідної документації.

Сторонами узгоджені всі істотні
умови договору та обумовлений порядок
розрахунків за товар.

Згідно п. 5.3 договору покупець
зобов'язаний оплачувати кожну товарну
накладну , переданого постачальником
товару, не пізніше одного календарного
дня з моменту отримання товару.

На виконання умов договору
протягом травня-липня 2013 року
позивачем був поставлений, а покупцем
отриманий товар (питна вода та
безалкогольні напої) на загальну суму
105 654, 36 грн.

В порушення зобов'язань за
договором оплата отриманого товару
відповідачем була здійснена частково,
заборгованість склала 99 120,0 грн., що
посвідчується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона -постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
-покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар (товари) і сплатити за нього
певну грошову суму.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Сторонами встановлений порядок
розрахунків за товар, однак, у
визначені строки грошові зобов'язання
покупцем виконані не були. Доказів
оплати спірного товару відповідач не
надав, факт наявності заборгованості
за отриманий товар не заперечив,
матеріалами справи наявність
заборгованості підтверджується.

За вказаних обставин висновок
господарського суду щодо стягнення
суми основного боргу є обґрунтованим.

У відповідності до положень ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі даної норми позивач
нарахував відповідачу 1125, 02 грн. 3%
річних за період з травня по жовтень 2013
року по кожній накладній окремо.
Господарський суд дійшов правомірного
висновку про те, що нараховані
позивачем 3% річних відповідають
вимогам чинного законодавства та
задовольнив позовні вимоги в даній
частині у повному обсязі.

За викладених обставин підстав
для скасування оспорюваного рішення не
вбачається.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі щодо невірного обчислення суми
відсотків річних спростовуються
матеріалами справи. На думку колегії
суддів, в поданій до суду позовній
заяві наведений розрахунок % річних,
дійсно, є некоректним, оскільки порядку
обчислення суми компенсаційних виплат
(відсотків річних) не відображає, однак,
в наданому до суду розширеному
розрахунку відсотків річних
обчислення останніх здійснено з
відображенням суми заборгованості та
кількості днів прострочення платежу по
кожній з накладних (т.2 а.с.4), вказаний
розрахунок відповідає вимогам чинного
законодавства і є обґрунтованим.

З огляду на відповідність
висновків, викладених в рішенні
господарського суду, обставинам справи
та чинному законодавству, вимоги
скаржника про скасування
оскаржуваного рішення являються
необґрунтованими і не підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стім-Дніпропетровськ» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.12.2013
року у справі №904/82231/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Головуючий
І.В. Тищик

Судді:

Л.М.Білецька

Т.А.Верхогляд