ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

09 січня 2014 року
Справа № 913/2482/13

Провадження № 30/913/2482/13

За позовом Державного підприємства
"Херсонський науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації", м. Херсон

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лугвторметпоставка",

м. Луганськ

про стягнення 65 078 грн. 48 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Мкртчян Л.С., довіреність
№ 26 від 01.10.2013;

від відповідача - не прибув.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство
"Херсонський науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" звернулось до
господарського суду Луганської
області із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Лугвторметпоставка" про стягнення
грошових коштів у розмірі 65 078 грн. 48
коп. за договором № 16/1 від 05.12.2011, а саме:
завданих збитків у розмірі 38 326 грн. 56
коп., штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язань за договором у
розмірі 2 682 грн. 85 коп., пені за
прострочення виконання зобов'язань за
договором у розмірі 24 069 грн. 07 коп. (з
урахуванням заяви №1206-01/31 від 18.10.2013 про
збільшення розміру позовних вимог).

Позивачем до суду надані додаткові
пояснення від 25.12.2013 з відповідними
додатками, які прийняті до розгляду та
долучені до матеріалів справи.

Відповідач не скористався правом на
участь в судовому засіданні та не
забезпечив явку повноважного
представника в судове засідання, але
про дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином. Суд
вважає, що неявка представника не є
перешкодою для розгляду справи по суті,
у зв'язку з чим розглядає справу в
присутності лише представника
позивача.

Відповідач за відзивом на позовну
заяву від 02.10.2012 (арк. справи 44-45),
поясненнями від 22.10.2013 (арк. справи 115),
поясненнями від 09.12.2013 (арк.. справи 169)
проти позову заперечує та, зокрема,
зазначає наступне.

За даними електронного
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності роботи, які передбачені
договором підряду від 05.12.2011 виконані в
повному обсязі, про що складено акт про
виконані роботи на загальну суму 294 014, 16
грн. від 07.12.2011 та видана податкова
накладна № 10 на суму 294 014, 16 грн. 00 коп.

Враховуючи, що податкова накладна
видана раніше ніж зарахування оплати,
яке відбулося 13.12.2011, то слід прийти до
висновку, що виконані роботи прийняті
та акт підписано 07.12.2011.

В той же час, Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лугвторметпоставка"
зобов'язання за договором № 16/1 від
05.12.2011 виконані в повному обсязі,
належним чином і в установлені строки,
а докази належного виконання
зобов'язань вилучені 23.07.2013
співробітниками ГУ МВС України в
Луганській області.

Позивач з доводами відповідача не
погодився та надав відповідні
пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що в обґрунтування
заявлених вимог позивач зазначає
наступне.

05.12.2011 між сторонами у справі було
укладено договір № 16/1, відповідно до
якого замовник (позивач) доручає, а
підрядник (відповідач) приймає на себе
зобов'язання виконати відповідні
роботи. Замовник, в свою чергу,
зобов'язаний прийняти та оплатити
виконані роботи.

Відповідно до п.п. 6.1 і 6.2 договору
вартість робіт за договором складає 294
014 грн. 16 коп.

Пунктом 6.3 договору визначено, що
оплата здійснюється шляхом 100 %
передплати протягом 7 банківських днів
з моменту підписання договору.

На виконання умов договору позивач
перерахував відповідачу кошти в сумі 294
014 грн. 16 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 657 від 13.12.2011.

Згідно п.п. 5.1 і 5.2 підрядник
зобов'язується розпочати виконання
робіт протягом 10 днів з моменту наданні
необхідної документації та виконати
роботу протягом 30 днів.

Відповідно до актів виконаних робіт
від 29.12.2011 і від 30.03.2012 відповідачем
виконано певний обсяг робіт на суму 255
687 грн. 60 коп.

В той же час, на даний момент
відповідачем не виконано роботи на
суму 38 326 грн. 56 коп. і вказано сума є для
позивача збитками.

За умовами договору відповідач мав
виконати підрядні роботи протягом 30
днів з 10.12.2011 по 10.01.2012. Оскільки роботи
за договором підряду в повному обсязі у
зазначений строк виконані не були,
позивач нарахував пеню в сумі 24 069 грн. 07
коп. на підставі п. 2 ст. 231 ГК України та
штрафні санкції в сумі 2 682 грн. 85 коп. (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог арк. справи 114).

Відповідач проти позову заперечує з
підстав вказаних у відзиві і
поясненнях, вказаних вище.

Оцінивши матеріали справи та доводи
сторін у їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

05.12.2011 між ДП «Херсонський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології і
сертифікації» (замовник, позивач у
справі) і ТОВ «Лугвторметпоставка»
(підрядник, відповідач у справі) був
укладений договір підряду.

Згідно п. 1 договору підрядник
зобов'язаний за завданням замовника
виконати певні роботи, а замовник
зобов'язаний прийняти та оплатити цій
роботи.

Згідно п.п. 4.4, 4.5 замовник протягом 5
днів з моменту підписання цього
договору надає підряднику необхідну
проектну документацію. Замовник
зобов'язаний забезпечити підрядники
необхідні умови для виконання робіт.

Відповідно до п. 5.1 підрядник
зобов'язаний виконати роботи протягом
10 днів з моменту надання необхідної
документації.

Згідно п. 5.2 договору підрядник виконує
роботу протягом 30 днів з правом
дострокового виконання.

Згідно п. 5.3 по закінченню робіт
підрядник зобов'язаний письмово
повідомити замовника про готовність
об'єкту.

Згідно п. 6.1 і п. 6.2 договору вартість
робіт встановлюється кошторисом та
становить 294 014 грн. 16 коп.

Відповідно до п. 6.3 строк оплати - 100 %
передплата протягом 7 банківських днів
з моменту підписання договору.

Відповідно до п. 9.1 підрядник
зобов'язаний виконати роботу
передбачену договором та своєчасно
попередити замовника про її
готовність. Замовник зобов'язаний
прийняти роботу та оплатити її.

За своєю правовою природою договір №
16/1 від 05.12.2011 є договором підряду.

Стаття 837 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовнику.

Згідно зі статтею 849 ЦК України, яка
визначає загальні положення договору
підряду, замовник має право у будь-який
час до закінчення роботи відмовитися
від договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

При підписання договором сторонами був
узгоджений кошторис на суму 294 014 грн. 16
коп.

Відповідачем був складений та
переданий позивачу рахунок на вказану
суму.

З метою виконання умов договору,
позивач за платіжним дорученням № 657
від 13.12.2011 здійснив 100 % передплату за
договором в сумі 294 014 грн. 16 коп.

Відповідачем вказаний факт не
оспорюється.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заяви про них підряднику.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами.

За твердженням позивача, відповідачем,
на виконання умов договору роботи були
виконані частково та між сторонами
підписано два акти від 29.12.2011 і від
30.03.2012 на суму 255 687 грн. 60 коп.

При цьому, позивачем до справи
долучений акт про виконання робіт від
30.03.2012 (арк.. справи 27) на суму 164 154 грн. 00
коп. Незважаючи на те, що в акті є
посилання на інший договір, позивач
стверджує, що цей акт підписаний за
договором № 16/1 та передбачає певні
роботи, передбачені кошторисом до
договору. В той же час, 29.12.2011 також між
сторонами був підписаний акт виконаних
робіт за договором № 16/1 на суму 91 433 грн.
60 коп.

Відповідач стверджує, що ним
зобов'язання за договором № 16/1 були
виконані в повному обсязі та між
сторонами підписано акт виконаних
робіт на загальну суму 294 014 грн. 16 коп.
При цьому, жодним доказом не
підтверджено наявність взагалі такого
акту. Позивач проти вказаних доводів
відповідача заперечує та підтверджує
власні доводи відповідними доказами.

Крім цього, слід визначити, що
посилання відповідача на вилучення
вказаного акту правоохоронними
органами ніяким чином не
підтверджуються та в протоколі виїмки
господарської документації не
зазначено, що у відповідача вилучено
спірний договір підряду, акт на суму 294
014 грн. 16 коп. та інші документи,
пов'язані із його виконанням.

Тобто, в даному випадку, відповідачем
не підтверджено факт належного
виконання зобов'язань за договором №
16/1.

Відповідно до п. 9.4.3 і п. 9.4.5 у випадку
істотних відступів від роботи або
інших істотних недоліків замовник має
право вимагати розірвання договору і
відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України
встановлено, що якщо підрядник
своєчасно не розпочав роботу або
виконує її настільки повільно, що
закінчення її у строк стає явно
неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 846 ЦК України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

В даному випадку, позивач оплатив певні
роботи, які фактично не були виконані
на суму 38 326 грн. 56 коп.

Статтею 224 ГК України встановлено, що
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки особі,
права або законні інтереси якої
порушено.

У розумінні статті 22 Цивільного
кодексу України збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Аналогічні приписи містяться у статті
225 Господарського кодексу України.
Згідно з пунктом 1 якої до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 226 ГК України учасник
господарських відносин, який вчинив
господарське правопорушення,
зобов'язаний вжити необхідних заходів
щодо запобігання збиткам у
господарській сфері інших учасників
господарських відносин або щодо
зменшення їх розміру, а у разі якщо
збитків завдано іншим суб'єктам, -
зобов'язаний відшкодувати на вимогу
цих суб'єктів збитки у добровільному
порядку в повному обсязі, якщо законом
або договором сторін не передбачено
відшкодування збитків в іншому обсязі.

Згідно частини 2 сказаної статті
сторона, яка порушила своє зобов'язання
або напевно знає, що порушить його при
настанні строку виконання, повинна
невідкладно повідомити про це другу
сторону. У протилежному випадку ця
сторона позбавляється права
посилатися на невжиття другою стороною
заходів щодо запобігання збиткам та
вимагати відповідного зменшення
розміру збитків.

В даному випадку, відповідачем не було
надано до суду жодних доказів щодо
здійснення будь-яких дій спрямованих
на зменшення збитків позивача
внаслідок порушення відповідачем
господарського зобов'язання,
встановленого відповідним договором.

Так, відповідачем не надано суду
доказів щодо повного виконання
зобов'язань за договором або
попередження позивача про
неможливість повного та своєчасного
виконання умов договору.

Позивач просить стягнути з відповідача
збитки в сумі 38 326 грн. 56 коп. і вказані
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені в
сумі 24 069 грн. 07 коп. в розмірі 0,1 % за
період з 10.01.2012 по 30.09.2013 і штрафних
санкцій в сумі 2 682 грн. 85 коп. за
прострочення виконання в період з
10.12.2011 по 10.01.2012 на підставі п. 2 ст. 231 ГК
України слід зазначити наступне.

Текст договору підряду № 16/1 свідчить
про те, що сторонами не було
передбачено певної відповідальності
за прострочення виконання зобов'язань
з виконання підрядних робіт.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст.
216, ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні
санкції, до яких віднесено штраф та
пеню. Розмір штрафних санкцій
відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому, розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання, або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст.
231, ч. 6 ст. 232 ГК України. Право
встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
ч. 2 ст. 231 ГК України.

Виходячи із положень зазначеної норми,
застосування до боржника, який порушив
господарське зобов'язання, штрафних
санкцій у вигляді пені, штрафу,
передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України,
можливо при сукупності відповідних
умов, а саме: якщо інший розмір певного
виду штрафних санкцій не передбачений
договором або законом; якщо, між іншим,
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, якщо
допущено прострочення виконання
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товарів, виконанням
робіт, наданням послуг з вартості яких
і вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафу.

В даному випадку, інший розмір ніж
вказано в законі, договором підряду не
встановлений, позивач відноситься до
державного сектору економіки в
розумінні ч. 2 ст. 22 ГК України, оскільки
згідно п. 1.1 Статуту ДП «Херсонський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» засновано на державні
власності. Крім цього, відповідачем
прострочено виконання не грошового
зобов'язання, а саме - невиконані
підрядні роботи.

Тобто, позивачем правомірно
нараховуються пеня та штраф
передбачені ст. 231 ГК України, але
розрахунок штрафних санкцій
здійснений невірно.

Так, згідно п. 5.1, п. 5.2 договору
підрядник зобов'язується розпочати
виконання робіт протягом 10 днів з
моменту надання необхідної
документації та виконати роботи
протягом 30 днів.

Згідно п. 4.4 договору замовник протягом
5 днів з моменту підписання договору
надає підряднику необхідну
документацію.

Договір підписано 05.12.2011, за доводами
позивача необхідні документи передані
відповідачу до 10.12.2011, а відповідачем
вказаний факт не оспорено. Виходячи з
цього, відповідач повинен був виконати
певні роботи до 11.01.2012 (включно), але
відповідачем роботи на суму 38 326 грн. 36
коп. взагалі не виконані. Виходячи з
цього, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232
ГК України нарахування штрафних
санкцій припиняється через шість
місяців з дати коли повинно бути
виконано зобов'язання. Так, в даному
випадку пеня за невиконання робіт на
суму 38 326 грн. 56 грн. повинна рахуватися
за період з 12.01.2012 по 12.07.2012 за 183 дні
прострочення у розмірі 0,1% від суми
невиконаного зобов'язання та становить
7 013 грн. 76 коп.

В той же час, нарахування штрафу за
прострочення більше ніж 30 днів в
розмірі 7 % від вартості невиконаних
зобов'язань на суму 2 682 грн. 85 коп. є
правомірним.

Виходячи з цього, позовні вимоги щодо
стягнення пені слід задовольнити
частково в сумі 7 013 грн. 76 коп., вимоги
щодо стягнення штрафу в сумі 2 682 грн. 85
коп. задовольнити, в решті вимог
відмовити.

За таких обставин, позов слід
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача збитки
в сумі 38 326 грн. 56 коп., пеню сумі 7 013 грн.
76 коп., штраф в сумі 2 682 грн. 85 коп. в
решті вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати зі сплати мінімального розміру
судового збору в сумі 1 720 грн. 50 коп.
слід покласти на відповідача в повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Лугвторметпоставка», м.Луганськ, вул.
Артьома, буд. 99 А, код 33432843, на користь:

- Державного підприємства «Херсонський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації», м. Херсон, вул. Смольна,
буд. 134 А, код 02568348, збитки в сумі 38 326 грн.
56 коп., пеню сумі 7 013 грн. 76 коп., штраф в
сумі 2 682 грн. 85 коп., витрати зі сплати
судового збору в сумі 1 720 грн. 50 коп.,
видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 14.01.2014.

Суддя Т.А. Василенко