ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.2014 р.
Справа № 905/8249/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Кортекс", м. Краматорськ Донецької
області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Профісвітло", м. Донецьк

про стягнення 8699,07 грн.

Суддя господарського суду Донецької
області Овсяннікова О. В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу
за участю представників сторін:

від позивача: Мосейкін О.О. - дов.

від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Кортекс" звернулось
з позовом в якому просить суд стягнути
з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Профісвітло" 7885,60
грн. заборгованості, 589,97 грн. пені та
223,40 грн. річних, а всього 8698,97 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
зобов'язання за договором ним були
виконані належним чином, але в
порушення умов договора відповідач за
надані послуги розрахувався частково,
тому виникла залоргованість, а за
прострочку її оплати нараховані річні
відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України та пеня згідно п. 6.3
договора.

13.01.2014 р. позивач звернувся з
уточненням в якому збільшив суму
позовних вимог у зв'язку з тим, що ним в
розрахунку пені була допущена
арифметична помилка, а тому просить суд
стягнути з відповідача 7885,60 грн.
заборгованості, 590,07 грн. пені та 223,40
грн. річних, а всього 8699,07 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач має право до прийняття рішення
по справі збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, тому суд приймає
це уточнення як заяву і справа
розглядається з урахуванням
збільшених вимог.

Відповідач відзиву по справі не надав,
його представник у жодне судове
засідання не з'явився. Про час і місце
судових засідань відповідач був
повідомлений належним чином, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

04.09.2012 р. між сторонами був укладений
договір № 160912 про надання житлового
приміщення (койко - місця) у гуртожитку,
відповідно до п. 1.1 якого позивач
(Виконавець) зобов'язався надати
відповідачу (Замовнику) послуги з
надання койко - місць для проживання у
гуртожитку його робітників,
розташованому за адресою: м. Маріуполь,
вул. Граверна, буд. 2.

За правовою природою укладений
договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

У п. 7.3 договора встановлений строк
його дії, згідно з яким він набирає
законної сили з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2012 р.

Вартість одного койко - місця на
добу для привідряджених робітників
Замовника склала 28,80 грн. (п. 2.1
договора).

Фактично позивач виконував
зобов'язання за договором, надававши
послуги для проживання робітників
Замовника у гуртожитку, про що свідчать
акти здачі - прийомки робіт (надання
послуг) № ТК-0000006 від 30.11.2012 р. на суму
3801,60 грн., № ТК-0000003 від 27.12.2012 р. на суму
1584,00 грн. та № ТК-0000005 від 31.10.2012 р. на
суму 3600,00 грн., які підписані у
двохсторонньому порядку.

Всього вартість наданих послуг
склала 8985,60 грн.

Відповідно з п. 3.2 договора Замовник
перераховує Виконавцю 100 %,
передбаченої п. 2.1 договора, вартості
проживання у гуртожитку впродовж п'яти
банківських днів з дня закінчення
місяця проживання або з дня вибуття з
гуртожитку робітників Замовника по
наданим Виконавцем рахункам.

За поясненнями представника позивача
рахунки - фактури на оплату послуг
передавались відповідачу через його
представника, що підтверджується його
розписом у журналі передачі
документів.

Згідно з цим журналом представником
відповідача були отримані від позивача
наступні рахунки: рахунок за
проживання № ТК-0000068 від 31.10.2012 р. на
суму 3600,00 грн. був отриманий 31.10.2012 р.,
про що свідчить підпис представника
Алімова, рахунок за проживання №
ТК-0000078 від 30.11.2012 р. на суму 3801,60 грн. був
отриманий 04.12.2012 р., що підтверджується
підписом представника Алімова, а
рахунок на проживання № ТК-0000084 від
27.12.2012 р. на суму 1584,00 грн.. був отриманий
27.12.2012 р., про що свідчить підпис
представника Косикова.

Всього відповідачем було отримано
рахунків на суму 8985,60 грн.

За надані послуги по виставленим
рахункам відповідач розрахувався
частково та з прострочкою оплати, що є
порушенням умов договора.

За даними позивача відповідачем було
сплачено 14.12.2012 р. 100,00 грн. та
11.01.2013 р. ще 1000,00 грн., а всього 1100,00 грн.

Таким чином несплачена сума
становить 7885,60 грн. (8985,60 грн. - 1100,00 грн.),
що є боргом відповідача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Доказів оплати боргу відповідачем
не надано, а тому позовні вимоги в
частині стягнення боргу підлягають
задоволенню.

Стаття 625 Цивільного кодексу України
передбачає, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розмір річних не
встановлений договором, вони
підлягають нарахуванню відповідно до
закону.

Позивачем нараховано та пред'явлено
до стягнення 3% річних за наступні
періоди прострочення: з 08.11.2012 р. по
14.11.2013 р. (372 дня) в сумі 76,44 грн., з 08.12.2012 р.
по 14.11.2013 р. (342 дня) в сумі 106,86 грн. та з
11.01.2013 р. по 14.11.2013 р. (308 днів) в сумі 40,10
грн.

Всього сума річних становить 223,40 грн.

Суд вважає розрахунок річних
правильним та таким, що відповідає
вимогам чинного законодавства щодо
порядку його нарахування.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

У п. 6.3 договора сторони передбачили
відповідальність за порушення строків
оплати наданих послуг у вигляді пені у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла за цей період.

Відповідно до ч.6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Позивачем нарахована пеня за
наступні періоди прострочення: 08.11.2012 р.
по 08.05.2013 р. (182 дня) в сумі 186,48 грн., з
08.12.2012 р. по 08.06.2013 р. (183 дня) в сумі 285,12
грн., з 11.01.2013 р. по 09.06.2013 р. (150 днів) в
сумі 97,64 грн. та з 10.06.2013 р. по 11.07.2013 р. (32
дня) в сумі 20,83 грн.

Всього позивачем нараховано пені на
суму 590,07 грн.

Суд перевірив розрахунок пені та
зазначає наступне.

Строк оплати по договору п'ять
банківських днів з дня вибуття з
гуртожитку робітників Замовника по
наданим Виконавцем рахункам.

Рахунок № ТК-0000078 від 30.11.2012 р. на суму
3801,60 грн. був отриманий 04.12.2012 р., а тому
надані послуги мали бути оплачені у
строк до 08.12.2012 р.

Прострочка почалась з 08.12.2012 р. по
07.06.2013 р. і склала 181 день.

Рахунок № ТК-0000084 від 27.12.2012 р. на суму
1584,00 грн.. був отриманий 27.12.2012 р., а тому
надані послуги мали бути оплачені у
строк до 04.01.2013 р.

Прострочка почалась з 04.01.2013 р. по
03.06.2013 р. і склала 150 днів.

Рахунок № ТК-0000068 від 31.10.2012 р. на суму
3600,00 грн. був отриманий 31.10.2012 р., а тому
надані послуги мали бути оплачені у
строк до 07.12.2013 р.

Прострочка почалась з 07.12.2012 р. по
13.12.2012 р. і склала 6 днів.

Відповідач за цим рахунком
розрахувався частково, в сумі 1000,00 грн.
(11.01.2013 р.) та в сумі 100,00 грн. (14.12.2012 р.), а
тому у нього залишилась сума
непогашеного боргу - 2500,00 грн.

Прострочка цієї суми почалась з
10.01.2013 р. по 14.11.2013 р. і склала 308 днів.

Прострочка оплати суми боргу - 3500,00
грн. (3600,00 грн. - 100,00 грн.) почалась з
14.12.2012 р. по 10.01.2013 р. і склала 27 днів.

Всього сума пені, яка підлягає
стягненню з відповідача становить
546,09 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
документально доведені, частково
обґрунтовані і відповідачем не
оспорені, вони підлягають задоволенню
в обґрунтованій частині.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84- 85
Господарського процесуального кодексу
України, на підставі ст.ст. 526, 625
Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Кортекс",
м. Краматорськ Донецької області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Профісвітло", м.
Донецьк про стягнення 8699,07 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Профісвітло" (83048, м.
Донецьк, вул. Артема, 159; ;
ІПН 44; р/р № 3750 в філії АТ
«Укрексімбанк» МФО 334817; св.-во № 07787567)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кортекс" (84331,
Донецька область, м. Краматорськ,
вул. Гвардійців Кантемирівців, 11; ; ІПН 59; св.-во № 100260888;
п/р № 1 в ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» МФО 380805) 7885,60 грн. боргу, 546,09 грн.
пені, 223,40 грн. річних та 1711,80 грн.
судового збору.

В іншій частині вимог - відмовити.

У засіданні суду оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили через
десять днів після підписання повного
тексту.

Суддя
О.В. Овсяннікова

Повний текст рішення підписаний 21.01.2014
р.

Надруковано 3 прим:

1прим.-позивачу

1прим.-відповідачу

1прим-господарському суду Донецької
області

Вик. О.В. Фомін

Тел. 381-91-20