Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
__________________________________
Тел. 698-166, факс 77-44-62
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"09" січня 2014 р.
справа № 927/3/14

Господарський суд Чернігівської
області у складі судді Оленич Т.Г.,
розглянувши матеріали позовної заяви
б/н від 26.12.13

за позовом: комунального
підприємства "Міський палац культури"
Чернігівської міської ради, вул. Щорса,
23, м. Чернігів, 14017

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 1511грн.41 коп.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви
можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0],
де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК
України.

Позовна заява і додані до неї документи
підлягають поверненню без розгляду на
підставі п.1 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на таке:

Згідно із ст.80 Цивільного кодексу
України юридичною особою є
організація, створена і зареєстрована
у встановленому законом порядку.
Юридична особа наділяється цивільною
правоздатністю і дієздатністю, може
бути позивачем та відповідачем у суді.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.92
Цивільного кодексу України юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

За змістом ст.ст.1, 21 Господарського
процесуального кодексу України
сторонами у господарському процесі -
позивачами і відповідачами - є
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності, а
також у випадках, передбачених
законодавчими актами України, державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

При цьому за змістом ст.28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть керівники
підприємств та організацій, особи,
повноваження яких підтверджуються
довіреністю від імені підприємства,
організації, а також адвокати.

Відповідно до ч.1 ст.54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

В поданій до господарського суду
позовній заяві б/н від 26.12.2013 в якості
підписанта зазначено КП «Міський палац
культури». При цьому відсутнє будь-яке
посилання на фізичну особу, якою
вчинено підпис на вказаній позовній
заяві, її посадове становище, прізвище,
власне ім'я та по батькові.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовна заява підписана невідомою
особою, посадове становище якої не
вказано, що також не дає можливості
встановити наявність у неї права на
вчинення відповідної дії.

Згідно із п.1 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, позовна
заява і додані до неї документи
підлягають поверненню без розгляду.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, суд звертає увагу позивача,
що в силу ч.ч.1, 2 ст.36 Господарського
процесуального кодексу України
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

При цьому як зазначено в абз.2 підп.2.2. п.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» копії, які видаються
органами державної влади України,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
«Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 №55, а в
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

Згідно із п.5.27 Національного стандарту
України «Державна уніфікована
система організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003» відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів «Згідно з оригіналом», назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

В порушення вищенаведених вимог
відмітка про засвідчення доданих до
позовної заяви копій документів не
містить назви посади особи, яка
засвідчила ці копії, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копій.

В абз.4 підп.2.2. п.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що у разі
невідповідності наданих суду копій
документів згаданим вимогам вони не
вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Суд також доводить до відома позивача,
що відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
Законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно із ч.2 ст.41 Бюджетного кодексу
України до набрання чинності законом
про Державний бюджет на поточний
період діють норми Закону про
Державний бюджет України на попередній
бюджетний рік.

Пунктом 4 частини другої статті 41
вищеназваного Кодексу встановлено, що
соціальні стандарти та соціальні
гарантії, у тому числі прожитковий
мінімум, рівень його забезпечення,
мінімальна заробітна плата, надання
пільг, компенсацій і гарантій
населенню, у поточному бюджетному
періоді застосовуються у розмірах та
на умовах, що діяли у грудні
попереднього бюджетного періоду.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
станом на 01.12.2013 мінімальна заробітна
плата встановлена у розмірі 1218 гривень.

Відтак, ставки судового збору мають
обраховуватись виходячи з мінімальної
заробітної плати у розмірі 1218грн., який
встановлений станом на 01.12.2013 та діє
станом на 01.01.2014 до набрання чинності
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» та утвердження
нового розміру мінімальної заробітної
плати.

Вищенаведені зміни необхідно
врахувати позивачу у разі повторного
звернення з даним позовом до
господарського суду.

Керуючись ст.ст.1, 21, 28, 54, п. 1 ст.63, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Додаток: 1. матеріали позовної заяви на
14арк.

2. акт б/н від 08.01.2014 відділу
документального забезпечення
(канцелярії господарського суду) на
1арк.

Суддя
Оленич Т.Г.