ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

27.01.2014Справа № 901/4212/13Господарський суд
Автономної Республіки Крим у складі
судді А.М. Гризодубовової,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь», м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД»,
м. Сімферополь

про стягнення 16 507 499,95 грн.

За участю представників:

Від позивача - Калінов О.О., довіреність
№ 346 від 02.07.2013 року

Від відповідача - Кулагін Е.В.,
довіреність № 414/28 від 09.12.2013 року.

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство «Банк «Київська Русь»
звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД»
про стягнення суми заборгованості в
розмірі 16 507 499,95 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.12.2013
року порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 09.01.2014
року, про що сторони були своєчасно та
належним чином повідомлені.

08 січня 2014 року від позивача на адресу
суду надійшла заява про зменшення
позовних вимог у зв'язку з тим, що
заявлені суми заборгованості по
процентам за Кредитним договором
№12262-6/КЛ від 11.12.2007 року та Кредитним
договором № 10124-6/КЛ від 14.08.2008 року були
розраховані з урахуванням процентів за
період з 01 по 29 лютого 2012 року. Проте,
частину суми процентів у зазначений
період за користування кредитними
коштами, згідно вищевказаних Кредитних
договорів вже було стягнуто рішеннями
господарського суду Автономної
Республіки Крим. Суд не прийняв заяву
позивача відповідно до вимог пункту 6
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки таке зменшення потягне за
собою порушення інтересів держави, яке
виразиться у поверненні суми судового
збору, що є неприпустимим.

Розгляд справи відкладався в порядку
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач проти позову заперечував з
мотивів невизначеності суми позову.
Заявив клопотання про призначення у
справі судової експертизи, мотивуючи
відсутністю належної кваліфікації у
головного бухгалтера для здійснення
контр розрахунку.

Суд відмовляє у задоволенні названого
клопотання, про що зазначатиметься у
мотивувальній частині рішення в
порядку статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2007 року між акціонерним банком
«Київська Русь» (Банк) та товариством з
обмеженою відповідальністю фірмою
«Консоль ЛТД» (позичальник) був
укладений кредитний договір №12262-6/КЛ (
договір 1), предметом якого, згідно з
пунктом 1.1, є надання Банком
позичальникові грошових коштів
(кредит) у вигляді відзивної
невідновлювальної кредитної лінії на
таких умовах:

- ліміт кредиту 19 000 000,00 грн. на строк з 11
грудня 2001 року до 11 грудня 2010 року зі
сплатою 19 відсотків річних;

- фіксована плата за надання кредиту
становить 95 000,00 грн.

В подальшому, до вказаного кредитного
договору сторонами неодноразово
вносилися зміни та доповнення шляхом
укладання відповідних угод, зокрема,
про зміну порядку внесення плати за
надання і користування кредитом та
сплати процентів, зміну відсоткової
ставки за користування кредитними
коштами; зміну порядку погашення
кредиту, зміну ліміту кредитування та
строку повернення кредиту тощо.

При цьому, додатковим договором від 10
грудня 2010 року фактично викладено
кредитний договір в новій редакції, за
яким ліміт кредитування був
встановлений на рівні 22 000 000,00 грн.,
строк кредитної лінії - з 11 грудня 2007
року по 10 грудня 2011 року включно,
процентна ставка - 20 процентів річних.

Загальний розмір наданий
позичальникові кредитних коштів
складає 26 700 000,00 грн.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 31.01.2013
року у справі 5002-7/758-2012 стягнуто
солідарно з товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Консоль ЛТД»
та товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Реал Естейт»
на користь публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь» 22 000
000,00 грн. заборгованості за кредитом, 4 408
333,35 грн. суми боргу по процентам, 301 897,35
грн. пені, 132 000,00 грн. інфляційних втрат,
3% річних в сумі 142 849,32 грн. та 64 380,00 грн.
судового збору.

14 серпня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю фірма
«Консоль ЛТД» та Акціонерним Банком
«Київська Русь» було укладено
кредитний договір №10124-6/КЛ зі змінами
та доповненнями, внесеними додатковими
угодами (далі - кредитний договір 2).

10 грудня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю фірма
«Консоль ЛТД» та Акціонерним Банком
«Київська Русь» укладено додатковий
договір про внесення змін до
кредитного договору №10124-6/КЛ від 14.08.2008,
яким зазначений кредитний договір
викладено у новій редакції

Пунктом 1.1. кредитного договору сторони
обумовили, що банк відкриває
позичальнику відкличну
невідновлювальну кредитну лінію та в
її межах надає кредитні кошти (надалі -
кредит) на наступних умовах:

ліміт кредитування 24 500 000,00 грн;

строк кредитної лінії з 14 серпня 2008
року по 10 грудня 2011 року включно;

ціль використання коштів - поповнення
обігових коштів;

процентна ставка 20 % річних.

Відповідно до пункту 4.1. кредитного
договору повернення кредиту
відповідачем позивачу здійснюється
шляхом перерахування коштів із свого
поточного рахунку на позичковий
рахунок № в Сімферопольській
філії АБ «Київська Русь», код банку
(МФО) 384793 у строк до 10 грудня 2011 року.

Пунктом 4.4. кредитного договору
встановлено, що сплата відповідачем
процентів здійснюється щомісячно в
строк з 25-го числа по останній робочий
день поточного місяця на рахунок
№ в Сімферопольській філії АБ
«Київська Русь», код банку (МФО) 384793.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 13.11.2012
року стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»
на користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь» суму
заборгованості в розмірі 30 480 867,34 грн., в
тому числі 24 500 000,00 грн. - основна
заборгованість за кредитом, 5 312 013,61 грн.
- сума заборгованості по процентам, 366
771,54 грн. - сума пені, 147 000,00 грн. - сума
інфляційних втрат, 159 082,19 грн. - сума 3%
річних.

У зв'язку із тим, що до теперішнього
часу заборгованість відповідачем
повернута не була, позивачем
нараховане проценти за користування
кредитними коштами за період з 01.02.2012
року по 31.10.2013 року на умовах та за
відсотковою ставкою, передбаченою
вищенаведеними кредитними договорами.

У відповідності до приписів статті 1056
Цивільного кодексу України, фіксована
процентна ставка є незмінною протягом
усього строку кредитного договору.

У кредитних договорах сторони
погодили, що їх строк продовжується до
повного виконання обов'язків.

У відповідності до пункту 4.2 договорів
із врахуванням внесених змін, проценти
за користування кредитом
нараховуються до повернення кредиту.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 Цивільного кодексу України,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору, що зазначено в
частині 2 статті 1054 Цивільного кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Поняття "зобов'язання" необхідно
розглядати як правовідношення, зміст
якого можуть складати декілька
обов'язків разом з кореспондуючими ним
повноваженнями, метою яких є товарне
переміщення соціальних благ з майнової
сфери боржника в майнову сферу
кредитора.

Підпунктом 3 пункту 1 статті 174
Господарського кодексу України
встановлено, що господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Підставою виникнення зобов'язання в
даному випадку виступає договір про
надання банківських послуг .

Відповідно до частини 1 статті 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. При цьому,
майново-господарськими, згідно з
частиною 1 статті 175 Господарського
кодексу України, визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення стосовно господарських
зобов'язань міститься в частині 1
статті 193 Господарського кодексу
України, якою визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Так, заборгованість за кредитним
договором становить 22 000 000, 00 грн,
заборгованість за договором 2 - 24 500 000, 00
грн.

Позивачем нараховане відсотки за
користування кредитом за період з
01.02.2012 року по 31.10.2013 року, тоді як період
з 01.02.2012 року по 29.02.2012 року був
предметом розгляду в рамках
вищенаведених справ.

У відповідності д пункту 2 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, суд припиняє провадження у
справі у випадку, коли є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Отже провадження у справі в частині 749
166, 66 грн. підлягає припиненню.

Пунктом 4.2 додаткових договорів від
10.12.2010 року ( а.с. 10, 17) сторони погодили,
що проценти за користування кредитом
нараховуються за період з дня надання
кредиту до дня його повернення на суму
фактичної заборгованості виходячи з
фактичної кількості днів у місяці та 360
днів у році.

Так, за кредитним договором № 12262-6/КЛ
від 11.12.2007 року заборгованість зі
сплати відсотків має бути розрахована
так:

(22 000 000, 00 грн. х 20% річних /360 днів ) х 31
день = 378 888, 89 грн. - заборгованість за
відсотками за місяці, в яких 31 день

(22 000 000, 00 грн. х 20% річних /360 днів ) х 30
днів = 366 666, 67 грн. - заборгованість за
відсотками за місяці, в яких 30 днів

(22 000 000, 00 грн. х 20% річних /360 днів ) х 28
днів = 342 222, 22 грн. - заборгованість за
відсотками за лютий 2013 року.

За період стягнення мали місце 12
місяців по 31 дню, 7 місяців по 30 днів та
лютий 2013 року, в якому 28 днів.

Отже заборгованість становить:

(378 888, 89 грн. х 12 ) + (366 666, 67 грн. х 7 ) + 342 222, 22
грн. = 7 455 555, 59 грн.

За кредитним договором № 110124-6/КЛ від
14.08.2008 року заборгованість зі сплати
відсотків має бути розрахована так:

(24 500 000,00 грн. х 20% річних /360 днів ) х 31
день = 421 944, 44 грн. - заборгованість за
відсотками за місяці, в яких 31 день

(24 500 000,00 грн. х 20% річних /360 днів ) х 30
днів = 408 333,33 грн. - заборгованість за
відсотками за місяці, в яких 30 днів

(24 500 000,00 грн. х 20% річних /360 днів ) х 28
днів = 381 111, 11 грн. - заборгованість за
відсотками за лютий 2013 року.

За період стягнення мали місце 12
місяців по 31 дню, 7 місяців по 30 днів та
лютий 2013 року, в якому 28 днів.

Отже заборгованість становить:

(421 944, 44 грн. х 12 ) + (408 333,33 грн. х 7 ) + 381 111, 11
грн. = 8 302 777, 70 грн.

Вивчивши фактичні обставини справи,
суд дійшов висновку, що заборгованість
з оплати відсотків за договором 1 за
період з 01.03.2012 року по 31.10.2013 року
становить 7 455 555, 59 грн., за договором 2 8
302 777, 70 грн. Таким чином, загальна сума
заборгованості за відсотками
становить 15 758 333, 29 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню саме у
вказаному розмірі.

Стосовно клопотання відповідача про
призначення судової експертизи, суд
вважає за необхідне зазначити таке:

У відповідності до статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, для роз'яснення питань, що
виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно
суперечливими, їх оцінку в разі
необхідності може бути здійснено
господарським судом з призначенням
відповідної судової експертизи.

Предметом дослідження в рамках даної
справи є наявність чи відсутності
заборгованості відповідача перед
позивачем.. Проте, враховуючи
недовготривалість періоду нарахування
відсотків, суд самостійно провів
розрахунок заборгованості, та не
вбачає наявності необхідності для
призначення експертизи, яка в даному
випадку, призведе до необґрунтованого
затягування судового розгляду, що є
неприпустимим.

Судовий збір покладається на сторін
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складене 27.01.2014 року.

З урахуванням викладеного, керуючись
статями 33, 34, 43, 49, 75, пунктом 2 статті 80,
статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю Фірма
«Консоль ЛТД» на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» 15 758 333,29 грн. відсотків
за користування кредитом, 65 696, 71 грн.
судового збору.

3. В іншій частині провадження у
справі припинити.

4. Наказ видати в порядку статтей
116, 117 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя А.М.
Гризодубова