ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 січня 2014 р. Справа №
903/1469/13

за позовом публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Волиньгаз"

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю «Полімер»

про стягнення 77 108грн. 51коп.

Суддя Сур'як О.Г.

Представники :

від позивача: Бальбуза В.П.- представник
за довіреністю №1715/06-06 від 02.10.2013р.

від відповідача: Бояр Р.С. - представник
за дорученням від 13.01.2014р.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК
України.

Заяви про відвід судді та фіксацію
судового процесу технічними засобами
не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85
ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позивач - ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Волиньгаз" звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача - ТОВ
«Полімер» 77108,51грн., в тому числі 76058,68
грн. основного боргу згідно договору
№2013/ТП-ПР-4-6-74 від 13.05.2013р. на постачання
природного газу за регульованим
тарифом, 875,20грн. пені та 174,63 грн. - 3%
річних за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань.

В судовому засіданні представник
позивача подав суду клопотання від
13.01.2014р., в якому, в зв'язку з оплатою
відповідачем основного боргу, просить
стягнути з останнього пеню в розмірі
875,20грн. та 3 % річних в сумі 174,63грн.

Представник відповідача в
судовому засіданні підтвердив
погашення ТОВ «Полімер» основного
боргу, про що надав суду платіжне
доручення №1 від 08/.01.2014р. на суму 82102грн.

Дослідивши матеріали справи та
докази, оцінивши їх в сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
наступне.

13.05.2013 р. між філією ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Волиньгаз" Нововолинським управлінням
по газопостачанню та газифікації
(Постачальник) та відповідачем - ТОВ
«Полімер» (Споживач) було укладено
договір №2013/ТП-ПР-4-6-74 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом з додатками №1, №2 та №3.

Відповідно до п.1.1 договору
Постачальник протягом 2013р. здійснює
Споживачу постачання природного газу в
обсягах і порядку, передбачених
Договором для забезпечення потреб
Споживача, а Споживач сплачує
Постачальнику вартість газу у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених Договором.

Пунктом 2.6 договору визначено, що
послуги з постачання газу
документально оформляються підписаним
Сторонами актом приймання-передачі
газу, що оформлюється згідно з даними
вузлів обліку.

На виконання умов договору позивачем в
жовтні 2013р. було протранспортовано та
передано відповідачу, а останнім
прийнято природного газу на суму
76178,24грн., що підтверджується актом
прийому-передачі природного газу
№НВВ00001180 від 31.10.2013р., підписаним
представниками сторін та скріпленим
відтисками печаток.

Пунктами 4.6, 4.7 договору сторонами
передбачено, що оплата вартості послуг
з постачання природного газу
здійснюється Споживачем авансовими
платежами із розрахунку договірного
обсягу постачання газу. Авансові
платежі сплачуються Споживачем
Постачальнику на розрахунковий
рахунок зі спеціальним режимом
використання у розмірі 100 відсотків від
вартості запланованого або
погодженого Постачальником обсягу
газу на розрахунковий період за 5
календарних днів до початку місяця
поставки газу.

Проте відповідач взяті на себе
зобов'язання згідно договору в частині
проведення з позивачем розрахунків по
оплаті протранспортованого в жовтні 2013
року природного газу не виконав, в
зв'язку з чим у ТОВ «Полімер» виникла
заборгованість у розмірі 76058,68грн.

Судом встановлено, що під час розгляду
справи у суді, згідно платіжного
доручення №1 від 08.01.2014р. на суму 82102грн.
відповідач повністю погасив
заборгованість за отриманий газ
(призначення платежу: за природний газ
згідно акту за 2013р.), про що не заперечив
представник позивача.

А тому, провадження у справі в частині
стягнення 76068,68грн. основного боргу
необхідно припинити на підставі п.1-1 ст.
80 ГПК України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу
України та ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язань -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі
передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язань за
договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що у
разі порушення Споживачем строків
оплати, із Споживача стягується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочки платежу.

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач за прострочення платежів за
період з 06.11.2013р. по 04.12.2012р. нарахував
відповідачу 875,20грн. пені та 174,63грн.
трьох процентів річних, які не оспорені
відповідачем та підлягають до
стягнення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір по справі підлягає відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193, 230, 231
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 509, 546, 549, 625, 626, 629, 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 44, 49, п.1-1 ст. 80,
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Полімер» (45400,
Волинська область, м.Нововолинськ,
вул.Кауркова, 2Б, ) на
користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Волиньгаз" (43025, м. Луцьк,
вул. І.Франка, 12, ) 1049грн.
83 коп. (в тому числі 875,20 грн. пені та
174,63грн. 3% річних), а також 1 720грн. 50коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 76058,68грн. основного
боргу.

Повний текст рішення складено

15.01.14

Суддя
О. Г. Сур'як