ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 січня 2014 року
Справа № 913/3389/13

Провадження № 6/913/3389/13

За позовом Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» в особі
відокремленого підрозділу
«Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень»,
м.Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Омегастрой", м. Луганськ

про стягнення 15 530 грн. 00 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Хлабистін Д.М.,
довіреність № 26 від 01.01.2014;

від відповідача - Каруна С.С.,
довіреність № 1 від 08.01.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
штрафу в сумі 15 530 грн. 00 коп. згідно ст.
ст. 118, 122 Статуту залізниць України за
невірне зазначення маси вантажу в
залізничній накладній.

Відповідач надав до суду клопотання
про зменшення розміру штрафу від 09.01.2014
і від 20.01.2014 про зменшення розміру
штрафу, за якими останній просить
зменшити розмір штрафних санкцій з
посиланням на п. 3 ст. 83 ГПК України, ст.
233 ГК України та зазначає наступне.

Невірне визначення відомостей в
залізничній накладній не завдало
жодних збитків залізниці.
Вантажоодержувач отримав вантаж
своєчасно та в повному обсязі.

ТОВ «Будівельна компанія «Омегастрой»
є фактично підприємством, яке надає
робочі місця в одному з депресивних
районів Луганської області - на
території Свердловського району.

Станом на 01.12.2013 товариство має велику
дебіторську заборгованість і
знаходиться у скрутному фінансовому
стані. Так кредиторська заборгованість
становить 8 031 636 грн. 46 коп. і стягнення
штрафу у заявленому розмірі ще більше
погіршить і так тяжкий фінансовий стан
підприємства.

Відповідно до ч.1 ст. 233 ГПК України, п. 3
ч. 1 ст. 83 ГПК України, ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Оскільки залізницею
не було отримано будь-яких збитків та
інших негативних наслідків, відповідач
просить зменшити розмір штрафних
санкцій заявлених позивачем у зв'язку
із невірним зазначенням адресу
вантажоодержувача.

Представник позивача проти клопотання
відповідача та доводів вказаних у
відзиві заперечив.

Суд перейшов до розгляду справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.06.2013 зі станції Довжанська Донецької
залізниці Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Омегастрой" здійснило відправлення
групи вагонів, № № 65352569, 66211327, 67189480,
66766775, 67853267, 67881284 за накладною №48396758 на
станцію призначення - Ігрень
Придніпровської залізниці,
вантажоодержувачу - ДП «УТЛЦ».

02.07.2013 при прибутті вагонів на станцію
призначення - Ігрень Придніпровської
залізниці, на замовлення
вантажоодержувача було проведено
переважування маси вантажу у вагонах,
відправлених за вказаною накладною.

За результатами переважування
встановлено, що:

- фактична вага вантажу у вагоні № 65352569
не відповідає заявленій у супровідній
накладній, а саме виявлено, що маса
нетто складає 65 710 кг, замість 69 000 кг, що
на 3 290 кг менше, ніж визначено у
накладній.

Переважування здійснено за участю
представників станції і
вантажоодержувача та за результатами
складено акт загальної форми № 110 від
02.07.2013 і комерційний акт АА №045029/209 від
02.07.2013.

Оскільки відповідачем був припущений
факт невірного зазначення у накладній
маси вантажу, позивач нарахував штраф
відповідно до положень ст. ст. 118, 122
Статуту залізниць України у сумі 15 530
грн. 00 коп., який просить стягнути на
свою користь.

Відповідач позов не оспорив, але
просить зменшити суму штрафу.

Оцінивши матеріали справи та доводи
сторін у їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту Мінтрансом затверджені
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач за
накладною № 48396758 від 30.06.2013 зі станції
Довжанська Донецької залізниці
відправив групу вагонів з вантажем:
вугілля - антрацит, на станцію
призначення - Ігрень Придніпровської
залізниці, вантажоодержувачу - ДП
«УТЛЦ».

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

02.07.2013 при прибутті вагонів на станцію
призначення - Ігрень Придніпровської
залізниці, було проведено
переважування маси вантажу у вагонах,
відправлених за вказаною накладною.

За результатами переважування
встановлено, що

- фактична вага вантажу у вагоні № 65352569
не відповідає заявленій у супровідній
накладній, а саме виявлено, що маса
нетто складає 65 710 кг, замість 69 000 кг, що
на 3 290 кг менше, ніж визначено у
накладній.

Переважування здійснено за участю
представників станції і
вантажоодержувача та за результатами
складено акт загальної форми № 110 від
02.07.2013 і комерційний акт АА №045029/209 від
02.07.2013.

Переважування здійснювалося на
справних 150 - тоних вагонних вагах.

В той же час, в комерційному акті АА №
045029/209 від 02.07.2013 зазначено, що
навантаження у вагоні рівномірне,
нижче бортів, без поглиблень,
маркування вапном не порушене, течі
вантажу не має. Люка, двері зачинені.

Правилами перевезень вантажів, а саме
п. 1.1. розділу 4 "Правил оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 № 644 (z0861-00) (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 № 138) (z0763-11),
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правил приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правил оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503, своїм підписом підтверджує
представник відправника. Так,
правильність внесених відомостей до
вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правил
складання актів" (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855), комерційного акту контрольне
переважування маси вантажу у спірних
вагонах проводилось на 150 - тонних
вагонних вагах, тобто таким же самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст. 129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.1502
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник
несе відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 21.11.1500 № 644 (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 № 138),
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного
зазначення відомостей в накладній
зафіксовано актом загальної форми № 110
від 02.07.2013 і комерційним актом АА
№045029/209 від 02.07.2013.

В той же час, стаття 118 Статуту
залізниць України передбачає
відповідальність для
вантажовідправника не за ту чи іншу
кількість вантажу, невідповідність
якого виявлено між даними супровідних
документів та даними, отриманими при
фактичному переважуванні цього
вантажу, а лише за сам факт виявлення
такої невідповідності.

Разом з цим, статтею 122 Статуту
визначено, що за неправильно зазначені
у накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порту
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Згідно накладної № 48396758 провізна
плата на один вагон становить 3 106 грн. 00
коп. , у зв'язку з чим сума штрафу
складає 15 530 грн. 00 коп. (3 106 х 5 = 15 530).

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного суд вважає, що позивач
належним чином довів законність та
обґрунтованість своїх позовних вимог,
у зв'язку з чим позовні вимоги є
обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафних санкцій
слід зазначити наступне.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК
України передбачає можливість
зменшення за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. При цьому відсутність чи
невисокий розмір збитків може бути
підставою для зменшення судом розміру
неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Виходячи з норм діючого законодавства
та обставин справи, суд вважає за
можливе частково задовольнити
клопотання відповідача та зменшити
розмір штрафних санкцій до 7 765 грн. 00
коп.

За таких обставин, позов слід
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача штраф
в сумі 7 765 грн. 00 коп., в решті вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
зі сплати судового збору покладаються
на відповідача як на сторону, яка
порушила вимоги чинного цивільного
законодавства в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 118 та 122
Статуту залізниць України, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Омега строй», м. Луганськ, вул.
Краснодонська, буд. 4а, ,
на користь:

- Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.
108, , в особі
відокремленого підрозділу
«Дніпропетровська дирекція
залізничний перевезень», м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.
108, код 26139824, штраф у розмірі 7 765 грн. 00
коп., витрати зі сплати судового збору у
сумі 1 720 грн. 50 коп., видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 23.01.2014.

Суддя Т.А. Василенко