ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 січня 2014 року Справа № 5008/1852/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоПрокопанич Г.К.,суддіАлєєва
І.В. (доповідач), Євсіков О.О.

розглянувши матеріали касаційної
скарги Приватного торгово-виробничого
підприємства "Коруна" на ухвалу
господарського суду Закарпатської
області від 19.09.2013р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р.
(складена 20.11.2013р.)

у справі №5008/1852/2011 господарського суду
Закарпатської області

за заявою Приватного
торгово-виробничого підприємства
"Коруна" про перегляд рішення
господарського суду Закарпатської
області від 27.02.2012р. за нововиявленими
обставинами

за позовом Приватного
торгово-виробничого підприємства
"Коруна"

до Ужгородської міської ради

третя особа Департамент міського
господарства Ужгородської міської
ради

про визнання частково недійсним
рішення ХІ сесії Ужгородської міської
ради VІ скликання № 340 від 09.12.2011р.

ВСТАНОВИВ:

Подана Приватним торгово-виробничим
підприємством "Коруна" касаційна
скарга на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
14.11.2013р. (складена 20.11.2013р.) у справі
№5008/1852/2011 не відповідає вимогам
розділу ХІІ1 ГПК України з наступних
підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються докази
сплати судового збору.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором (п. 2.21 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Скаржником у якості доказу сплати
судового збору до касаційної скарги
додано квитанцію від 13.12.2013р. №, у
графі "призначення платежу" зазначено:
"22030004; СУДОВИЙ ЗБІР (ВИЩИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ, 070) СИМ. ЗВ.
№254 без ПДВ".

Таким чином, графа "Призначення
платежу" вказаної квитанцій не містить
відомостей про те, подача якого саме
документа та по якій саме справі
сплачена судовим збором.

З огляду на викладене, додану до
касаційної скарги квитанцію від
13.12.2013р. № не можна вважати
належними доказами сплати судового
збору у встановленому порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Частинами 1 і 2 статті 1117 ГПК України
встановлено, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права;
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України
касаційна скарга подається у письмовій
формі і повинна містити вимоги особи,
що подала скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Зазначення суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
полягає в тому, що скаржник повинен у
касаційній скарзі указати, які саме
норми порушено чи застосовано
неправильно, і в чому саме полягає це
порушення або неправильне
застосування.

Всупереч вимог викладених у п. 4 ч. 1 ст.
111 ГПК України, доводи касаційної
скарги Приватного торгово-виробничого
підприємства "Коруна" на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р.
(складена 20.11.2013р.) у справі №5008/1852/2011
стосуються виключно питань, пов'язаних
з установленням обставин справи та
оцінкою доказів у ній, тобто питань,
розгляд та вирішення яких з
урахуванням наведених приписів статті
1117 ГПК України, перебувають поза межами
перегляду справи в касаційній
інстанції.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
визначено, що касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо у скарзі не зазначено суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

За таких обставин касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий
господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Приватного
торгово-виробничого підприємства
"Коруна" на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
14.11.2013р. (складена 20.11.2013р.) у справі
№5008/1852/2011 повернути скаржнику.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Суддя (доповідач)
І.В. Алєєва

Суддя
О.О. Євсіков