ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" січня 2014 р.Справа № 916/2406/13

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА";

до відповідача: Південної митниці
Міндоходів України;

про зобов'язання укласти договори та
тимчасову експлуатаційну угоду

Головуючий суддя Горячук
Н.О.

Суддя Брагіна Я.В.

Суддя
Панченко О.Л.

Представники:

Від позивача: за дов. Леонова О.В.;

Від відповідача: за дов. Приймак І.В.;

В засіданні суду від 10.01.2014р. було
оголошено перерву по 22.01.2014р.
відповідно до ст.77 ГПК України.

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовом та уточненням до нього про
зобов'язання відповідача укласти та
підписати повноважною посадовою
особою відповідача в двох примірниках
з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" договір користування
нежитловим приміщенням №35/3-2012 з усіма
додатками датою винесення судового
рішення по даній справі у
запропонованій позивачем редакції;
зобов'язання Південної митниці
Міндоходів України укласти та
підписати повноважною посадовою
особою відповідача в двох примірниках
з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" договір про надання
послуг з опалення, водопостачання та
водовідведення №34/17-2012 (з усіма
додатками) на умовах поданого
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" проекту договору.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує посилаючись на приписи ч.2
ст.188, ч.2 ст.556 Митного кодексу України
відповідно до яких адміністрація
автомобільних, морських і річкових
портів, міжнародних аеропортів,
прикордонних залізничних станцій або
інших обладнаних місць, у межах яких
діють пункти пропуску через державний
кордон України, на безоплатній основі
забезпечує органи доходів і зборів
необхідними службовими приміщеннями,
обладнанням, засобами зв'язку та
створює їм належні умови для роботи. У
разі якщо митне оформлення товарів
здійснюється органами доходів і зборів
безпосередньо на територіях або в
приміщеннях підприємств, зазначені
підприємства, незалежно від форми
власності та підпорядкування,
зобов'язані безоплатно надавати
органам доходів і зборів у тимчасове
користування відповідні службові та
побутові приміщення, а також
обладнання, засоби та канали зв'язку.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

До 10.02.2012р. Південна митниця орендувала
у Комунального Підприємства
"Міжнародний аеропорт Одеса" нежитлові
приміщення на другому поверсі ПГС
площею 51,5кв.м., на першому поверсі
аеровокзалу площею 79,7кв.м., на другому
поверсі аеровокзалу площею 44,5кв.м і на
третьому поверсі аеровокзалу площею
200кв.м загальною площею 375,7кв.м на
підставі договору оренди нежилого
приміщення №206/11 від 05.04.2011р.

За умовами договору оренди №206/11 від
05.04.2011р. укладеного між КП "Міжнародний
аеропорт Одеса" (колишнім власником
будівель аеропорту) та Південною
митницею, орендна плата визначалася на
підставі ст.19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна". Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМ України від 04.10.1995р.,
рішень Одеської міської ради та
Виконкому Одеської міської ради та
становила 1,00 гривню на рік (без
урахування податку на додану вартість).

10.02.2012р. актом приймання-передачі
Південна митниця повернула КП
"Міжнародний аеропорт Одеса" нежитлові
приміщення загальною площею 375,7кв.м.

11.02.2012р. актом приймання передачі
нежитлових приміщень в оренду
зазначені нежитлові приміщення
загальною площею 375,7кв.м. були передані
новим орендодавцем Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" в
строкове цільове користування
Південній митниці для комплексного
контролю з питань митного огляду.

Позивач зазначає, що станом на день
подання позовної заяви, починаючи з
11.02.2012р. Південна митниця є фактичним
користувачем приміщень, розташованих в
будівлях, що належать ТОВ "Міжнародний
аеропорт "Одеса" на праві приватної
власності, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
нежитлові будівлі та споруди від
29.12.2011р.

Починаючи з червня 2012 року загальна
площа фактично зайнятих Південною
митницею приміщень зменшилась.
Південна митниця продовжувала
фактично займати приміщення загальною
площею 363кв.м Так. у фактичному
користуванні відповідача починаючи з
01.06.2012 року залишились: приміщення на
другому поверсі адміністративного
будинку вантажного складу площею
35,6кв.м.; приміщення на першому поверсі
аеровокзалу' площею 8,7кв.м.; приміщення
на другому поверсі аеровокзалу площею
44,5кв.м.; приміщення на третьому поверсі
аеровокзалу площею 274,2кв.м.

Позивач стверджує, що Південна митниця
необґрунтовано відмовляється укласти
договори оренди не житлових приміщень,
договори про надання послуг з опалення,
водопостачання та водовідведення,
запропонованих ТОВ "Міжнародний
аеропорт "Одеса".

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що наказом Державної
митної служби України Міністерства
транспорту України №149/168 від 06.03.2003р.
встановлено перелік службових
приміщень, якими адміністрації,
зокрема, міжнародних аеропортів,
забезпечують на договірних засадах
митні органи, а також про встановлення
вимог до таких приміщень.

Згідно вищезазначеного нормативного
документу Мінтрансом та
Держмитслужбою затверджено перелік
службових приміщень, якими
адміністрації аеропортів забезпечують
на договірних засадах митні органи. До
вказаного переліку входять: приміщення
для розміщення особового складу
підрозділів митних органів; кімната
особистого огляду; приміщення для
зберігання затриманих предметів, у
тому числі харчових продуктів,
медичних препаратів, що потребують
спеціальних умов
зберігання;приміщення для зберігання
та обслуговування технічних засобів
контролю й засобів зв'язку; приміщення
для утримання службових собак митних
органів (при потребі).

Позивач вважає, що запропоновані для
підписання Південній митниці договори
не суперечать вимогам діючого
законодавства України, зокрема, за
умовами безоплатності передачі в
оренду нежитлових приміщень та
здійснення ремонту орендованих
приміщень з врахуванням положень п.8
Постанови КМ України №100 від 22.02.1994р.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує посилаючись на те, що
спонукання Південної митниці
Міндоходів (правонаступник Південної
митниці згідно з додатком №1 до
Постанови Кабінету Міністрів України
№229 від 20.03.2013р. "Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів" в якому визначено
перелік територіальних органів, які
утворюються, зокрема Південна митниця
Міндоходів) щодо укладання договору
оренди суперечить вимогам ст.ст.188, 556
Митного кодексу України в редакції
станом на день подання позову.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 22.02.1994р. "Про
стан виконання рішень Президента
України і Уряду з питань додержання
вимог прикордонного і митного
законодавства" встановлено, що
проведення роботи, пов'язаної з
обладнанням, утриманням і ремонтом у
пунктах пропуску через державний
кордон приміщень для виконання
зазначених видів контролю та службових
приміщень для розміщення відповідних
прикордонних підрозділів, митних та
інших установ, що здійснюють контроль
на державному кордоні, покладається на
Міністерство транспорту (пункти
пропуску для залізничного, морського,
річкового, паромного та повітряного
сполучення) і на Державний митний
комітет (пункти пропуску для
автомобільного сполучення).

Таким чином, вищезазначеною Постановою
Кабінету Міністрів України №100 від
22.02.1994р., що є чинною на дату подання
позовної заяви, фактично зобов'язано
Міністерство транспорту
врегульовувати питання обладнання,
утримання і ремонту службових
приміщень для розміщення митних
установ.

Ч.ч.1-3 ст.188 Митного кодексу України
встановлено, що з метою прискорення
виконання митних формальностей під час
переміщення транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України працівники водного,
повітряного, автомобільного та
залізничного транспорту сприяють
посадовим особам органів доходів і
зборів у виконанні ними своїх
службових обов'язків. Адміністрація
автомобільних, морських і річкових
портів, міжнародних аеропортів,
прикордонних залізничних станцій або
інших обладнаних місць, у межах яких
діють пункти пропуску через державний
кордон України, на безоплатній основі
забезпечує органи доходів і зборів
необхідними службовими приміщеннями,
обладнанням, засобами зв'язку та
створює їм належні умови для роботи.
Перелік приміщень, зазначених у
частині другій цієї статті, та вимоги
до них визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері транспорту,
відповідно до обсягу та характеру
міжнародних перевезень.

Згідно ч.2 ст.556 Митного кодексу України
у разі якщо митне оформлення товарів
здійснюється органами доходів і зборів
безпосередньо на територіях або в
приміщеннях підприємств, зазначені
підприємства, незалежно від форми
власності та підпорядкування,
зобов'язані безоплатно надавати
органам доходів і зборів у тимчасове
користування відповідні службові та
побутові приміщення, а також
обладнання, засоби та канали зв'язку.

Наданий Позивачем до позовної заяви
проект договору суперечить вимогам
вищезазначених статей крім того, в
наданому проекті договору у розділі 2
передбачено сплата користувачем
орендної плати, розділ 4 проекту
договору містить обов'язок відповідача
окремо сплачувати за власний рахунок
фактичні витрати за користування
водою, каналізацією, електроенергією,
опаленням, інші послуги та витрати, які
не включені в орендну плату.

Відповідно до ч.2 ст.187 Господарського
кодексу України день набрання чинності
рішенням суду, яким вирішено питання
щодо переддоговірного спору,
вважається днем укладення
відповідного господарського договору,
якщо рішенням суду не визначено інше.

Однак п.1.3. проекту договору
передбачено, що його умови
застосовуються до відносин між
сторонами, які виникли до його
укладення тобто з 11.02.2012р.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" про зобов'язання
Південної митниці Міндоходів укласти
та підписати повноважною посадовою
особою відповідача в двох примірниках
з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" договір користування
нежитловим приміщенням №35/3-2012 з усіма
додатками датою винесення судового
рішення по даній справі у
запропонованій позивачем редакції;
зобов'язання Південної митниці
Міндоходів України укласти та
підписати повноважною посадовою
особою відповідача в двох примірниках
з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" договір про надання
послуг з опалення, водопостачання та
водовідведення №34/17-2012 (з усіма
додатками) на умовах поданого
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" проекту договору є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Судові витрати покладаються на
позивача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2014р.

Головуючий суддя
Горячук Н.О.

Суддя
Брагіна Я.В.

Суддя
Панченко О.Л.