РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.
Справа № 924/1210/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Саврій В.А. ,

суддя
Савченко Г.І.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Паца В.О. - представник за
довіреністю від 16.03.2012р. №14-333

від відповідача: Стороженко Ю.В. -
представник за довіреністю від 03.01.2014р.
№16/02

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги Міського
комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго",
м.Хмельницький та Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", м.Київ

на рішення господарського суду
Хмельницької області

від 03.12.13 р. у справі № 924/1210/13 (суддя
Смаровоз М.В.)

за позовом Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до Міського комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго",
м.Хмельницький

про стягнення 176649,98 грн. інфляційних,
578334,3 грн. пені, 1000841,37 грн. 3% річних.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 03.12.2013р. у
справі №924/1210/13 позов Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" до Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" про
стягнення 176649,98грн. інфляційних,
578334,30грн. пені, 1000841,37грн. 3% річних
задоволено частково.

Стягнуто з Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" на
користь Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 176649,98грн.
інфляційних втрат, 289167,15грн. пені,
1000841,37грн. 3% річних, 35116,51 грн. витрат зі
сплати судового збору.

У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
щодо стягнення пені в розмірі 289167,15грн.
та прийняти в цій частині нове, яким
позовні вимоги Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" про
стягнення 289167,15грн. пені задоволити в
повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач
зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого
господарського суду незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушень норм матеріального права та
процесуального права;

- в порушення приписів ст.ст.4-2, 43 ГПК
України господарський суд
Хмельницької області не зазначив
будь-яких доказів, на підставі яких
прийнято рішення про зменшення розміру
стягуваної суми пені, викладено доводи,
на підставі яких відхилено докази
позивача;

- місцевий господарський суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, а також: визнав
встановленими недоведені обставини,
які мають значення для для її
вирішення, щодо підстав застосування
звільнення від відповідальності за
зобов'язанням або зменшення його
розміру і окремо вказує на
неприпустимість застосування такої
підстави як відсутність коштів та
тяжкий фінансовий стан;

- зменшення судом розміру штрафних
санкцій спричиняє позивачу додаткові
збитки, крім того, у відповідності до
звіту про фінансові результати за 2012
рік за невиконання зобов'язань
контрагентами таких, як відповідача,
збиток позивача складає більше десяти
мільярдів гривень;

- місцевий господарський суд повинен
був прийняти до уваги негативні
наслідки спричинені НАК "Нафтогаз
України" від прострочення виконання
зобов'язання відповідачем, відповідно
до ч.1 ст.233 Господарського кодексу
України дослідити не лише майнові, але
й інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Також, не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Міське комунальне
підприємство
"Хмельницьктеплокомуненерго"
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржене
рішення скасувати та прийняти нове,
яким у позовних вимогах позивача
відмовити у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу,
відповідач зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішенням місцевого
господарського суду прийняте з
порушенням норм чинного законодавства;

- відповідно до ст.31 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги", ст.20 ЗУ
"Про теплопостачання" у разі
встановлення тарифу на рівні, що
унеможливлює отримання прибутку,
орган, який його затвердив,
зобов'язаний відшкодувати з
відповідного бюджету виробнику
різницю між встановленим розміром
тарифу та економічно обґрунтованими
витратами на виробництво
житлово-комунальної послуг. Однак, дані
норми належним чином не виконуються,
внаслідок чого перед МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" постійно
існує значна заборгованість із
відшкодування різниці в тарифах на
послуги з теплопостачання;

- 25.07.2012р. КМУ прийнято постанову №705
"Про визначення гарантованих
постачальників природного газу", якою
було визначено, що гарантованим
постачальником природного газу для
підприємств, що здійснюють виробництво
теплової енергії, є Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".
Вказана постанова набрала чинності
07.08.2012р.. На підставі даної постанови
КМУ між ПАТ "Хмельницькгаз" та НАК
"Нафтогаз України" 31.10.2012р. укладено
договір про відступлення права вимоги
№2861, за умовами якого ПАТ
"Хмельницькгаз" передало, а НАК
"Нафтогаз України" прийняла на себе
право вимоги до МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" за
договором постачання природного газу
№2011-ТКЕ/Н-17-168 в сумі 45350084,36грн.. Вказана
сума рівнозначна невідшкодованій
різниці в тарифах, яка утворилась в
період дії договору №2011-ТКЕ/Н-17-168 між
МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" та
ПАТ "Хмельницькгаз". Різниця в тарифах
була відшкодована підприємству на
підставі договору №453/517з від 04.12.2012р.
Кошти, отримані МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" за цим
договором, були спрямовані НАК
"Нафтогаз України" на оплату отриманого
від ПАТ "Хмельницькгаз" природного
газу;

- вважає, що оскільки між первісним
кредитором - ПАТ "Хмельницькгаз" та
боржником МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" було
погоджено, що до оплати поставленого
газу включається невідшкодована
різниця в тарифах на теплову енергію,
то така заборгованість не є
простроченою, а тому немає підстав
нараховувати на цю заборгованість
пеню, інфляційні та 3% річних.

20.01.2014р. через канцелярію суду від МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" надійшли
додаткові пояснення від 17.01.2014р. до
апеляційної скарги, в яких відповідач,
зокрема, зазначає, що відповідно до
договору від 04.12.2012р. №453/517з, укладеного
між Територіальним органом
Казначейства в Хмельницькій області,
Головним фінансовим управлінням
Хмельницької облдержадміністрації,
Міським комунальним підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго" та
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України", сторони дійшли
згоди погасити заборгованість
відповідача перед позивачем в розмірі
45350084,36грн. згідно договору від 31.10.2012р.
№2861 про відступлення права вимоги за
отриманий у 2012р. природний газ за
рахунок коштів субвенції з Державного
бюджету України місцевому бюджету
Хмельницької області для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, а відтак уклавши вказаний
договір, позивач, як суб'єкт
господарювання, що здійснює постачання
природного газу, тим самим визнав
кредиторську заборгованість
відповідача в загальному розмірі суми
основного боргу за поставлений
природний газ - 45350084,36грн., тобто без
урахування сум пені, інфляційних втрат
та 3% річних, що відповідає п.4 Порядку та
умов надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.06.2012р. №517.

Згідно розпорядження голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р., у
зв'язку із перебуванням у відпустці
судді Миханюк М.В., визначено колегію у
складі суддів: головуючий суддя Павлюк
І.Ю., суддя Саврій В.А., суддя Савченко
Г.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р.
апеляційну скаргу у даній справі
прийнято до провадження колегією
суддів у новому складі.

Позивач та відповідач не скористалися
правом подачі письмових відзивів на
апеляційні скарги, що, у відповідності
до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає
перегляду рішення місцевого
господарського суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" не підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
Міського комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.09.2011р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз"
(виконавець) та Міським комунальним
підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго"
(замовник) укладено договір на
постачання та розподіл природного газу
для вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями
№2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) (з урахуванням змін та
доповнень, внесених додатковими
угодами до даного договору №1 від
31.10.2011р. та №2 від 30.12.2011р.) (далі -
договір), згідно п.1.1 якого постачальник
постачає природний газ для вироблення
теплової енергії, яка споживається
населенням та релігійними
організаціями в обсягах і порядку,
передбачених договором, для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором (а.с.39-41, 42, 43-45).

Відповідно до п.2.7. договору, послуги з
постачання газу підтверджуються
підписаними сторонами актом
прийому-передачі газу та актом надання
послуг з приймання-передачі газу, що
оформлюється за даними вузлів обліку.

Згідно п.2.10. договору, акти
приймання-передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків споживача
з постачальником.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що
розрахунки за реалізований
споживачеві газ здійснюються за
цінами, що встановлюються національною
комісією, яка здійснює державне
регулювання у сфері енергетики.

Пунктом п.4.3. договору встановлено, що з
01.01.2012р. вартість природного газу
складає 731,765грн. за 1000куб. м природного
газу.. Тариф на розподіл 1000куб.м газу
розподільчими газовими мережами
становить 289,90грн.. Тариф на розподіл
1000куб.м газу магістральними
газопроводами становить 15,70грн.. Тариф
на постачання 1000куб.м природного газу
розподільчими газовими мережами
становить 39грн. 2% цільова надбавка від
вартості природного газу - 14,635грн..
Всього до оплати 1091грн. за 1000куб.м
поставленого та розподіленого
природного газу.

Пунктом 4.5. договору узгоджено, що ціна
газу, розрахована відповідно до
пунктів 4.1 та 4.2 договору, є обов'язковою
для сторін з дати набрання нею
чинності. Визначена на її основі
вартість газу буде застосовуватись
сторонами при складанні актів
приймання-передачі газу та розрахунках
за газ згідно з умовами договору.

Розрахунковий період за договором
становить один місяць - з 8.00 години
першого дня місяця до 8.00 години першого
дня наступного місяця включно (п.4.6.
договору).

В силу п. 4.7. договору, оплата вартості
послуг з постачання газу здійснюється
споживачем грошовими коштами
щодекадно, а саме: до 10 числа місяця
поставки - 33%, до 20 числа місяця
поставки - 33%, до 30-го (31-го) числа -34%.
Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ та надані послуги з його
розподілу і постачання здійснюється
споживачем до 5 числа місяця,
наступного за звітним, враховуючи
невідшкодовану різницю в тарифах на
теплову енергію. Споживач самостійно
розраховує суму платежу, виходячи з
ціни газу на наступний розрахунковий
період та відповідної величини
договірного обсягу газу, заявленого на
наступний розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці. У випадку
недоплати вартості послуг з постачання
газу за розрахунковий період споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 5 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Згідно п.4.9. договору, у разі виникнення
у споживача заборгованості з оплати
вартості послуг з постачання газу
сторони за взаємною згодою та у
порядку, передбаченому законодавством,
укладають графік погашення
заборгованості, який оформлюється
додатком до договору.

В розділі 5 договору визначені права та
обов'язки сторін, зокрема в п.5.2 якого
визначено, що постачальник має право,
зокрема: отримувати від споживача
плату за поставлений газ за цінами,
визначеними в розділі 4 договору.

В свою чергу, споживач зобов'язується,
зокрема, виконувати умови договору;
оплачувати постачальнику вартість
поставленого газу на умовах та в
обсягах, визначених договором (п.5.3.
договору).

Відповідно до п.6.2.2 договору, в разі
порушення споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 договору, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

До договору від 23.09.2011р.№2011-ТКЕ/Н-(17)-(168)
додані: додаток №1 "Договірні обсяги
транспортування природного газу ГРМ"
та додаток №2 "Перелік комерційних
вузлів обліку газу та газоспоживчого
обладнання" (а.с.46, 47-48).

На виконання умов договору №
2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) від 23.09.2011р. на постачання
та розподіл природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" у листопаді 2011р. -
серпні 2012р. передало, а Міське
комунальне підприємство
"Хмельницьктеплокомуненерго" прийняло
імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, на суму
80361557,95грн., що підтверджується
складеними публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" та Міським
комунальним підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго" актами
приймання-передачі природного газу від
30.11.2011р. №168, від 31.12.2011р. №168, від 31.01.2012р.
№168, від 29.02.2012р. №168, від 31.03.2012р. №168, від
30.04.2012р. №168, від 31.05.2012р. №168, 30.06.2012р. №168,
від 31.07.2012р. №168, від 31.08.2012р. №168, а також
виставленими публічним акціонерним
товариством "Хмельницькгаз" рахунками
від 02.12.2011р. №201111-168, від 04.01.2012р. №201112-168,
від 03.02.2012р. №201201-168, від 02.03.2012р. №201202-168,
від 03.04.2012р. №201203-168, від 04.05.2012р. №201204-168,
від 05.06.2012р. №201205-168, від 03.07.2012р. №201206-168,
від 02.08.2012р. №201207-168, від 04.09.2012р. №201208-168,
(а.с.50-59, 60-69).

31.08.2012р. між Публічним акціонерним
товариством "Хмельницькгаз"
(постачальник) та Міським комунальним
підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго"
(споживач) укладено додаткову угоду №2/1
до договору №2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) від 23.09.2011р.
на постачання та розподіл природного
газу для вироблення теплової енергії,
яка споживається населенням та
релігійними організаціями, згідно п.1
якого визначено, що договір
№2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) від 23.09.2011р. вважати
таким, що припинив дію в частині
передачі природного газу з 01.09.2012р..
Зобов'язання сторін стосовно взаємних
розрахунків за договором діють до
повного виконання сторонами цих
зобов'язань (а.с.49).

31.10.2012р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" (первісний
кредитор) та Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (новий
кредитор) укладено договір №2861 про
відступлення права вимоги (далі -
договір про відступлення права вимоги),
згідно п.1.1 якого первісний кредитор
передає, а новий кредитор приймає на
себе право вимоги до боржника
первісного кредитора - Міське
комунальне підприємство
"Хмельницьктеплокомуненерго" за
договором на постачання природного
газу №2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) від 23.09.2011р. у сумі
45350084,36грн. (а.с.34-35).

Відповідно до п.1.2 договору про
відступлення права вимоги, крім
передачі права вимоги оплати спожитого
природного газу за зобов'язанням,
зазначеним в п.1.1 договору, до нового
кредитора переходять права вимоги
стягнення всіх штрафних санкцій,
інфляційних втрат та відсотків,
пов'язаних з невиконанням або
неналежним виконанням боржником своїх
зобов'язань за зазначеним вище
договором.

Згідно п.2.4 договору про відступлення
права вимоги, сторони договору
здійснюють розрахунки за цим договором
на визначену в п.1.1 договору суму права
вимоги, переданого від первісного
кредитора новому кредитору шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог, згідно з ст.601 Цивільного кодексу
України. Зарахування здійснюється
після підписання сторонами акта
приймання-передачі документів.

31.10.2012р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" (первісний
кредитор) та Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (новий
кредитор) складено акт
приймання-передачі відповідних
документів на виконання договору про
відступлення права вимоги №2861 від
31.10.2012р. (а.с.36).

05.11.2012р. Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" надіслано
лист повідомлення №2908/9 про
відступлення права вимоги згідно
договору від 31.10.2012р. №2861, адресоване
директору Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" Скалію
В.М., про що свідчить копія
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення від
29.11.2012р. (а.с.37, 38).

04.12.2012р. між Територіальним органом
Казначейства в Хмельницькій області
(сторона перша), Головним фінансовим
управлінням Хмельницької
облдержадміністрації (сторона друга),
Міським комунальним підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго" (сторона
третя) та Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (сторона
остання) укладено договір №453/517з про
організацію взаєморозрахунків з
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування (далі - договір від
04.12.2012р. №453/517з), згідно п.1 якого
предметом договору є організація
проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до ст.23
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р.
№517 "Про затвердження Порядку та умов
надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади місцевого
самоврядування" (а.с.79-82).

Відповідно до п.2 договору від 04.12.2012р.
№453/517з, сторони погоджують перелік
підприємств, установ та організацій, що
беруть участь у проведенні
взаєморозрахунків, та послідовність
виконання сторонами договору.

Згідно п.3 договору від 04.12.2012р. №453/517з,
казначейство перераховує кошти
загального фонду державного бюджету
стороні першій у сумі 45350084,36грн. на
підставі рішення Мінфіну.

Сторона перша перераховує на рахунок
сторони другої кошти у сумі - 45350084,36грн.
для погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню (п..4 договору від
04.12.2012р. №453/517з).

У відповідності до п.5 договору від
04.12.2012р. №453/517з, сторона друга
перераховує на рахунок сторони третьої
кошти у сумі 45350084,36грн. для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню.

Пунктом 6 договору від 04.12.2012р. №453/517з
передбачено, що сторона третя
перераховує на рахунок сторони
останньої кошти у сумі - 45350084,36грн., у
тому числі податок на додану вартість
7558347,39грн., для погашення
заборгованості за природний газ за 2012
рік згідно з договором від 31.10.2012р. № 2861.

Сторони зобов'язались не вчиняти до
проведення взаєморозрахунків дій з
погашення заборгованості відповідно
до договору (ч.2 п.9 договору від 04.12.2012р.
№453/517з).

Сторони засвідчують, що після
виконання договору вони не мають одна
до одної жодної претензії стосовно
предмета договору (п.14 договору від
04.12.2012р. №453/517з).

Сума договору від 04.12.2012р. №453/517з
становить 45350084,36грн..

Згідно наявної в матеріалах справи
копії платіжного доручення від 07.12.2012р.
№310, Міським комунальним підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго" погашено
основну заборгованість перед
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" у розмірі 45350084,36грн.
на підставі договору від 04.12.2012р.
№№453/517з та договору №2861 від 31.10.2012р.
про відступлення права вимоги (а.с.93).

За вказаних обставин, Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
звернулося до господарського суду
Хмельницької області з позовом про
стягнення з Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" на
підставі договору на постачання та
розподілу природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями
№2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) від 23.09.2011р., договору
про відступлення права вимоги №2861 від
31.10.2012р. заборгованості, існуючої
станом на 05.09.2013р. та на момент
вирішення спору, а саме: 176649,98грн.
інфляційних втрат, 578334,30грн. пені,
1000841,37грн. 3% річних (а.с.2-5).

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач,
посилаючись на те, що на виконання
договору на постачання та розподіл
природного газу для вироблення
теплової енергії, яка споживається
населенням та релігійними
організаціями №2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) від
23.09.2011р. Публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" (постачальник,
первісний кредитор) протягом
листопада-грудня 2011р., січня-серпня 2012р.
передав, а Міське комунальне
підприємство
"Хмельницьктеплокомуненерго"
(покупець, відповідач) прийняв
природний газ на суму 80361557,95грн..
Позивач зазначив, що в порушення умов
договору відповідач здійснив оплату за
спожитий природний газ, але з
простроченням строків, передбачених
умовами договору. Також, позивач
вказав, що 31.10.2012р. Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" та
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" уклали договір №2861
про відступлення права вимоги,
відповідно до умов якого первісний
кредитор (Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз") передає, а
новий кредитор (Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України") приймає на
себе право вимоги до боржника -
первісного кредитора Міського
комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" за
договором постачання природного газу у
сумі 45350084,36грн.. Разом з тим, п.1.2
вказаного договору передбачає, що крім
передачі права вимоги оплати спожитого
природного газу за зобов'язанням,
зазначеним в п.1.1 договору, до нового
кредитора переходять права вимоги
стягнення всіх штрафних санкцій,
інфляційних втрат та відсотків,
пов'язаних з невиконанням або
неналежним виконанням боржником своїх
зобов'язань за договором
купівлі-продажу газу. Крім того,
позивач наголосив, що, виходячи з
аналізу договору на постачання та
розподіл природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями
№2011-ТКЕ/Н-(17)-(168) від 23.09.2011р.,
відшкодування або невідшкодування
різниці в тарифах не звільняє від
обов'язку виконання зобов'язань за
даним правочином і дата його виконання
чітко передбачена умовами договору.
Враховуючи вищевикладене, посилаючись
на ст.ст.525, 526, 599, 611, 625 ЦК України, ст.193
ГК України, позивач просив суд
задовольнити позов у повному обсязі.

13.11.2013р. до господарського суду
Хмельницької області відповідачем
подано клопотання про залучення до
участі в справі третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз". Обґрунтовуючи
зазначену заяву відповідач зазначає,
що згідно з п.2.4. договору про
відступлення права вимоги №2861 від
31.10.2012р. та ст.519 ЦК України, ПАТ
"Хмельницькгаз" залишається
відповідальним перед НАК "Нафтогаз
України" за відступлені останній права
вимоги (а.с.92).

Місцевий господарський суд у рішенні
від 03.12.2013р. у даній справі, враховуючи
ст.27 ГПК України та наявних матеріалів
справи, дійшов висновку, що клопотання
Міського комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" про
залучення Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Хмельницькгаз" до участі в
справі як третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
на стороні відповідача не підлягає
задоволенню з огляду на ненаведення
відповідачем достатніх підстав для
вчинення судом передбаченої
вищевказаним положенням ГПК України
процесуальної дії, крім того,
відповідачем не доведено, що рішення з
господарського спору в даній справі
може вплинути на права або обов'язки
вищеназваної юридичної особи щодо
сторони у справі.

Як вже зазначалося, рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 03.12.2013р. у справі №924/1210/13
позов задоволено частково (а.с.111-114).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу
України та ст.526 ЦК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
встановлено, що одним з випадків заміни
кредитора в зобов'язанні є передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ст.598 ЦК України, зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.604 ЦК України,
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін.

Частиною 2 ст.93 Бюджетного кодексу
України встановлено, що порядок та
умови надання субвенцій з державного
бюджету місцевим бюджетам
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Приписами ст.23 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
передбачено, що перерахування
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, здійснюється у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 11.06.2012р. №517 затверджено
Порядок та умов надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Відповідно до абз.1, 5 п.4 зазначеного
вище Порядку, підставою для проведення
розрахунків з погашення
заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
укладається підприємствами, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію населенню,
та іншими учасниками розрахунків з
погашення заборгованості на підставі
довідки, що підтверджує наявність в
учасників розрахунків кредиторської
та/або дебіторської заборгованості на
дату підписання такого договору; із
суб'єктами господарювання, що
здійснюють постачання природного газу,
та енергопостачальниками проводяться
розрахунки з погашення кредиторської
заборгованості за спожиті енергоносії
(без урахування пені, штрафних та
фінансових санкцій).

Згідно ст.216 ГК України встановлено що,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п.1 ст.218 ГК України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

В силу ст.230 ГК України, штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Особа є невинуватою, якщо вона
доведе, що вжила всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
зобов'язання.

Таким чином, для покладення на боржника
відповідальності у вигляді неустойки
необхідною та достатньою є наявність
двох умов: протиправної поведінки
(порушення господарського
зобов'язання) та вини боржника.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідно до умов договору від
04.12.2012р. №453/517з про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування сторони дійшли згоди
погасити заборгованість Міського
комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" перед
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" за отриманий
природний газ у 2012р. по договору від
31.10.2012р. №2861 про відступлення права
вимоги в розмірі 45350084,34грн. за рахунок
коштів субвенції з Державного бюджету
місцевим бюджетам для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню.

Крім того, уклавши договір від 04.12.2012р.
№453/517з НАК "Нафтогаз України", як
суб'єкт господарювання, що здійснює
постачання природного газу, тим самим
визнав кредиторську заборгованість
МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" за
договором від 31.10.2012р. №2861 про
відступлення права вимоги суми боргу в
розмірі 45350084,34грн., тобто без
урахування сум пені, штрафних та
фінансових санкцій, що відповідає п.4
Порядку та умов надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Водночас, у відповідності до ч.2 п.9
договору від 04.12.2012р. №453/517з сторони
зобов'язались не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору,
що також свідчить про визнання НАК
"Нафтогаз України" заборгованості МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" саме в
розмірі суми боргу (45350084,34грн.) за
договором №2861 від 31.10.2012р. про
відступлення права вимоги.

Також, як свідчать матеріали справи,
заборгованість відповідача за
договором на постачання та розподіл
природного газу для вироблення
теплової енергії, яка споживається
населенням та релігійними
організаціями від 23.09.2011р. №2011-ТЕ/Н-17-168,
перед позивачем виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, а також у зв'язку з
наданням теплової енергії пільговим
категоріям населення, що свідчить про
те, що заборгованість виникла не з вини
відповідача.

Таким чином, зобов'язання зі сплати
пені, інфляційних втрат та 3% річних за
договором від 04.12.2012р. №453/517з про
організацію взаєморозрахунків з
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування було припинено за
згодою сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 05.11.2013р. у справі
№5011-42/13548-2012.

У відповідності до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом ст.36 ГПК України, письмовими
доказами є документи i матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору; письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" повинна бути залишена без
задоволення, а апеляційна скарга
Міського комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" підлягає
задоволенню, в свою чергу рішення
господарського суду Хмельницької
області від 03.12.2013р. у справі №924/1210/13
слід скасувати та прийняти нове
рішення - в позові відмовити.

Підпунктом 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" передбачено, що
судовий збір за подання апеляційної на
рішення суду сплачується у розмірі 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про
судовий збір", сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі зменшення розміру позовних вимог
або внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

З матеріалів апеляційної скарги
вбачається, що Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" при поданні апеляційної
скарги сплачено судовий збір згідно
платіжного доручення від 05.12.2013р. №1009970
в сумі 2892,00грн., однак, розмір судового
збору, який підлягав до сплати
позивачем за подання апеляційної
скарги на Хмельницької області від
03.12.2013р. у справі №924/1210/13 становив
2891,67грн., тобто скаржником надлишково
сплачено 00,33грн. судового збору, який
колегія суддів вважає за необхідне
йому повернути на підставі ст.7 Закону
України "Про судовий збір", про що
винести відповідну ухвалу.

Відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України,
судові витрати зі сплати судового
збору за подання Міським комунальним
підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго"
апеляційної скарги слід покласти на
Національну акціонерну компанію
"Нафтогаз України".

Керуючись ст.7 Закону України "Про
судовий збір", ст.ст. 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", м.Київ залишити без
задоволення.

2. Апеляційну скаргу Міського
комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго",
м.Хмельницький задовольнити.

3. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 03.12.2013р. у
справі №924/1210/13 скасувати. Прийняти
нове рішення:

"В позові відмовити.".

4. Стягнути з Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
Шевченківський район, вул. Богдана
Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний
код 20077720) на користь Міського
комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" (29000,
м.Хмельницький, вул. Пересипкіна, буд. 5,
ідентифікаційний код 03356571) 17558грн. 26коп.
витрат зі сплати судового збору за
подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної
постанови доручити господарському
суду Хмельницької області.

6. Ухвалою суду повернути Національній
акціонерній компанії "Нафтогаз
України" (01001, м. Київ, Шевченківський
район, вул. Богдана Хмельницького, буд.
6, ідентифікаційний код 20077720) 00грн. 33коп.
надлишково сплаченого судового збору
за подання апеляційної скарги згідно
платіжного доручення від 05.12.2013р. №1009970.

7. Справу №924/1210/13 повернути до
господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Саврій В.А.

Суддя
Савченко Г.І.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (01001, м. Київ,
вул.Б.Хмельницького, 6),

3 - відповідачу (29009, м. Хмельницький, вул.
Пересипкіна, 5),

4 - в наряд.