номер провадження справи 8/115/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014
Справа № 908/4071/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Торговий дім
"Сільгоспдеталь" (95047, м.Сімферополь,
вул.. Вузлова, 8/5)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-інвестиційна компанія
"Велма" (69035, м.Запоріжжя, пров. Кам'яний,
8, кв. 33)

про стягнення 99883 грн. 60 коп. основного
боргу за договором № 14у-2013 від 19.09.2013 р.,
5598 грн. 62 коп. плати за користування
чужими грошовими коштами

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Овсянников Д.В., дов. від
27.09.2013 р.

Відповідача - не з'явився

Заявлено позовні вимоги про
стягнення з відповідача 101883 грн. 60 коп.
основного боргу за договором № 14у-2013
від 19.09.2013 р., 5603 грн. 62 коп. плати за
користування чужими грошовими коштами.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 23.01.2014р.

В судовому засіданні 23.01.2014 р. позивачем
заявлено клопотання про зменшення
розміру позовних вимог.

Розглядаються позовні вимоги про
стягнення з відповідача 99883 грн. 60 коп.
основного боргу за договором № 14у-2013
від 19.09.2013 р., 5598 грн. 62 коп. плати за
користування чужими грошовими коштами.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові, відповідно до ст.
ст. 179, 180, 193, 230, 231, 232 ГК України, ст.ст. 625,
692 ЦК України. В обґрунтування вимог
вказує, що на виконання договору №
14у-2013, укладеного з відповідачем 19.09.2013
р., за видатковою накладною № ТД-000960 від
24.09.2013 р. останньому поставлено
продукцію на загальну суму 145548 грн.
Пунктом 5.1 договору встановлено
порядок оплати за передану покупцю
продукцію, який передбачає аванс в
розмірі 43664 грн. 40 коп. та остаточний
розрахунок в розмірі 101883 грн. 60 коп.
протягом 30 днів після отримання
продукції. Порушуючи умови договору
відповідач здійснив часткову оплату
поставленого товару, внаслідок чого за
ним склалась заборгованість в розмірі
99883 грн. 60 коп., яку позивач просить
стягнути з товариства
«Торгівельно-інвестиційна компанія
«Велма». Крім того, відповідно до п. 6.1
договору до стягнення заявлено 5598 грн.
62 коп. плати за користування чужими
грошовими коштами, нарахованої за
період з 25.10.2013 р. по 04.11.2013 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ТОВ
«Торгівельно-інвестиційна компанія
«Велма» зареєстроване за адресою: м.
Запоріжжя, пров. Кам'яний, 8, офіс 33.
Ухвала суду від 17.12.2013 р. про порушення
провадження по даній справі, яка
направлялася на адресу відповідача з
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції
повернута органом зв'язку з посиланням
«відсутність такої організації», тому
з урахуванням обставин справи
вважається належним виконанням
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового
процесу щодо вчинення судом певних
процесуальних дій. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Оскільки всі учасники
судового процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду,
суд дійшов висновку про можливість
розгляду позовної заяви по суті в
судовому засіданні 23.01.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що Публічним акціонерним
товариством «Торговий дім
«Сільгоспдеталь» (позивач у справі,
продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-інвестиційна компанія
«Велма» (відповідач у справі, покупець)
19.09.2013 р. укладено договір № 14у-2013, за
умовами якого продавець зобов'язався
виготовити та передати у власність
покупця продукцію, а покупець -
прийняти та оплатити продукцію в
повному обсязі. Згідно п. 3.1 договору
поставки продукції здійснюється на
умовах ЕXW (франко-завод)
автотранспортом. Порядок розрахунків
узгоджено п. 5.1 договору, яким
передбачено, що оплата здійснюється
наступним чином: 30% попередня оплата -
43664 грн. 40 коп. та 70% оплати протягом 30
днів з моменту отримання продукції -
101883 грн. 60 коп.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору № 14у-2013 від
19.09.2013р. за видатковою накладною №
ТД-000960 від 24.09.2013 р. позивачем передано
відповідачу продукцію на загальну суму
145548 грн., яку отримано відповідачем, про
що свідчить підпис уповноваженої особи
відповідача у зазначеній накладній та
довіреність № 1-09 від 23.09.2013 р.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом та фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою для
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Згідно представленого позивачем
розрахунку відповідач здійснив
часткову оплату в розмірі 45664 грн. 40
коп., внаслідок чого за останнім
склалася заборгованість в розмірі 99883
грн. 60 коп.

Відповідачем зобов'язання щодо оплати
товару у обумовлений термін не
виконані, що свідчить про порушення
відповідачем умов договору. Оскільки
відповідач не надав суду доказів
виконання зобов'язання щодо оплати
отриманого від позивача товару в
узгодженому розмірі та у визначені
строки, заявлені позовні вимоги не
спростував, суд вважає вимоги про
стягнення основного боргу в сумі 99883
грн. 60 коп. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 692 Цивільного
кодексу України у разі прострочення
оплати товару продавець має право
вимагати оплати товару та сплати
процентів за користування чужими
грошовими коштами. За приписами
частини 5 статті 694 Цивільного кодексу
України якщо покупець прострочив
оплату товару, на прострочену суму
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати. Відповідно до статті
536 Цивільного кодексу України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.1. договору № 14у-2013 від 19.09.2013 р.
передбачено, що у разі невиконання п. 5.1
даного договору покупець сплачує
продавцю грошові кошти за використання
несвоєчасного сплачених грошових
коштів в розмірі 0,5% від несплаченої
суми за кожний день прострочки та пеню
0,5% подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочки.

Враховуючи приписи частини 5 статті 694
Цивільного кодексу України та
положення пункту 6.1. договору № 14у-2013
від 19.09.2013 р. позивачем здійснено
нарахування процентів за користування
відповідачем товарним кредитом, розмір
яких становить 5598 грн. 62 коп. Судом
встановлено, що відповідач свої
зобов'язання щодо проведення
розрахунків за договором № 14у-2013 у
строки обумовлені ним виконував
неналежним чином. Відповідно до умов
зазначеного договору за прострочення
оплати товару сторони передбачили
нарахування процентів за користування
чужими грошовими коштами та визначили
договором їх розмір. Враховуючи, що
нарахування спірної суми процентів за
користування чужими грошовими коштами
здійснено у відповідності до умов
договору, суд вважає вимоги про
стягнення з відповідача суми процентів
за користування чужими грошовими
коштами в розмірі 5598 грн. 62 коп.
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

У зв'язку зі зменшенням розміру
позовних вимог переплачена сума
судового збору в розмірі 39 грн. 99 коп.
підлягає поверненню позивачу, про що
судом винесено відповідну ухвалу.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст. ст. 526, 536, 692 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-інвестиційна компанія
"Велма" (69035, м.Запоріжжя, пров. Кам'яний,
8, кв. 33, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Торговий дім "Сільгоспдеталь" (95047,
м.Сімферополь, вул.. Вузлова, 8/5, ) 99883 (дев'яносто вісі тисяч
вісімсот вісімдесят три) грн. 60 коп.
основного боргу, 5598 (п'ять тисяч п'ятсот
дев'яносто вісім) грн. 62 коп. плати за
користування чужими грошовими коштами,
2109 (дві тисячі сто дев'ять) грн. 75 коп.
судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 27 січня 2014 року.

Суддя
І.А. Попова