КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.
Справа№ 910/19657/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Мазуркевич Р.В.

від відповідача - Журавель О.О.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз" на рішення
Господарського суду міста Києва від
31.10.2013 року (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України

в Одеській області

до Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 70233,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 року по справі №910/19657/13
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на користь Управління Державної служби
охорони при ГУМВС України в Одеській
області 70233,84 грн. - основного боргу,
1720,50 грн. - судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначене рішення та прийняти
нове, яким відмовити задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
13.01.2014 року.

13 січня 2014 року через відділ
документального забезпечення суду, від
представника позивача надійшли
пояснення щодо обставин викладених в
апеляційній скарзі.

В судове засідання 13.01.2014 року з'явились
представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, та просив
скасувати оскаржуване рішення
Господарського суду міста Києва від
31.10.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі, та
просив залишити без змін оскаржуване
рішення Господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 року.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд, за наявними у справі
та додатково поданими доказами,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши,
на підставі встановлених фактичних
обставин справи, правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

20 вересня 2012 року між Дочірньою
компанією "Укртрансгаз" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", в особі філії Управління
магістральних газопроводів
"Черкаситрансгаз" (замовник), та
відповідачем (виконавець) укладено
договір про закупівлю послуг №
Кт/1-12/ (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору замовник
доручає, а виконавець зобов'язується
надати послуги з проведення
розслідувань та забезпечення безпеки
(послуги з охорони об'єктів
Олександрівського ЛВ УМГ (ГВС
"Ананьїв")(код ДК 016-97-74.60.1), а замовник
зобов'язується прийняти й оплатити
вартість наданих послуг.

Згідно з п. 1.2. Договору визначено обсяг
послуг: виставлення 1 (одного) посту на
ГВС "Анантїв" Олександрівського ЛВ УМГ.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
ціна визначається з розрахунку
вартості (помісячний) (Додаток №1), що є
невід'ємною частиною Договору і
становить 222800,00 грн., в тому числі ПДВ 20%
- 37133,33 грн.

Оплата за надані послуги здійснюється
замовником шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок виконавця проміжними
платежами протягом 30 днів після
підписання акту про надання послуг (п.
4.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1. договору строк
надання послуг визначено з моменту
підписання договору до 01.06.2013 року
(включно).

Згідно з п. 10.1. договору договір набирає
чинності з моменту підписання його
сторонами і діє до 01.06.2013 року (включно).

31 травня 2013 року між позивачем та
відповідачем укладено Додаткову угоду
№ 1 до Договору, відповідно до умов якої
сторони збільшили ціну Договору на
44213,40 грн. та подовжили надання послуг
до 9-00 години 26.07.2013 року (включно), а
строк дії Договору до 30.08.2013 року
(включно).

Як вбачається з матеріалів справи,
01.10.2012 року на виконання умов Договору,
позивачем виставлено пост охорони
підрозділу УДСО для здійснення
охоронних заходів на ГВС "Ананьїв"
Олександрівського ЛВ УМГ, розташованої
за адресою: Одеська область, м. Ананьїв,
проммайданчик ГВС "Ананьїв". Зазначене
підтверджується актом (згідно з п. 5.2.
Договору), який погоджено Управлінням
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Одеській області та
затверджено Ананьївським РВ ГУМВС
України в Одеській області.

26 липня 2013 року, згідно з умовами
Договору, вищезазначений пост охорони
знято, про що також складено
відповідний акт.

Місцевим господарським судом
встановлено, що акти про надання послуг
за травень та червень 2013 року,
підписані та скріплені печатками
позивача та Олександрівським ЛВ УМГ
філії Управління магістральних
газопроводів "Черкаситрансгаз"
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" без зауважень.

Також, в матеріалах справи наявний акт
прийому-здачі виконаних робіт/послуг №
КТ-0001754 від 26.07.2013 на суму 20632,92 грн., який
з боку замовника не підписаний.

Твердження апелянта щодо не доведення
факту надання послуг за липень 2013 року,
колегією суддів визнано
безпідставними, оскільки
вищезазначений акт про надання послуг
за липень надісланий позивачем на
адресу Управління магістральних
газопроводів "Черкаситрансгаз"
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" разом з листом № 15/1-1-3204
від 26.07.2013 року, проте, акт залишений
замовником не підписаним без надання
зауважень, як це передбачено п. 4.2.
Договору.

Крім того, позивачем, в поясненнях щодо
обставин викладених в апеляційній
скарзі зазначено, що акт прийому-здачі
виконаних робіт/послуг № КТ-0001754 від
26.07.2013 за липень на суму 20632,92 грн.
(підписаний та скріплений печаткою
Олександрівським ЛВ УМГ філії
Управління магістральних газопроводів
"Черкаситрансгаз" Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
без зауважень), останній отримав після
прийняття рішення місцевим судом, на
підтвердження чого надав
вищезазначений акт до суду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Твердження апелянта щодо ненастання
строку виконання зобов'язань по оплаті
послуг, колегією суддів визнано
безпідставними, оскільки
спростовуються п. 4.1 Договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що факт
надання позивачем послуг за Договором
на суму 70233,84 грн. є доведеним.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України
передбачено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, рішення ухвалено
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
та скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 31.10.2013 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
31.10.2013 року по справі №910/19657/13 - без
змін.

Матеріали справи №910/19657/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14.01.2014 року.