ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

28.01.2014 Справа №
901/3968/13За позовом - Державного
підприємства «Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут міського господарства», м.
Київ

До відповідача - Виконавчого комітету
Алупкінської міської ради, м. Алупка

Про стягнення 35 007,64 грн.

Суддя Бєлоглазова І.К.

Представники:

Від позивача - не з'явився

Від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Державне підприємство
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут міського господарства», м.
Київ, звернулося до Господарського
суду Автономної Республіки Крим з
позовом до Виконавчого комітету
Алупкінської міської ради, м. Алупка,
про стягнення заборгованості за
договором від 21.12.2012 №83-20-12 на створення
науково-технічної продукції у розмірі
35 007,64 грн. Позовні вимоги мотивовані
тим, що 21.12.2013 між Виконавчим комітетом
Алупкінської міської ради (замовник) та
Державним підприємством
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут міського господарства»
(виконавець) було укладено договір
№83-20-12 на створення науково-технічної
продукції, відповідно до умов якого
замовник доручив, а виконавець прийняв
на себе зобов'язання розробити Норми
надання послуг із вивезення побутових
відходів у м. Алупка. Відповідно до
пункту 2.1 за виготовлену
науково-технічну продукцію замовник
зобов'язався перерахувати виконавцю у
відповідності з протоколом про
договірну ціну 32 000,00 грн.. Проте
відповідач свої зобов'язання за
договором №83-20-12 щодо оплати наданих
послуг не виконав, що призвело до
виникнення заборгованості у розмірі 32
000,00 грн. та стало підставою для
звернення позивача до суду.

Крім вимог про стягнення суми
основного боргу у розмірі 32 000,00 грн.
позивач просить стягнути з відповідача
пеню у розмірі 2 327,64 грн. та 3% річних у
розмірі 680,00 грн.

Ухвалою суду від 29.11.2013 порушено
провадження у даній справі та розгляд
справи призначено на 17.12.2013.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову не надав; надіслав клопотання
про розгляд справи за відсутності
представника.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився; надіслав
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника. Крім того, у
своєму клопотанні відповідач просить
розглядати справу відповідно до норм
чинного законодавства.

Згідно пункту 3.9.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року №18 у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянути без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає, що не з'явлення
представників сторін у судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору по суті на підставі документів,
зібраних у справі.

Справу розглянуто за матеріалами,
наявними у справі, відповідно до статті
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В :

21.12.2012 між Виконавчим комітетом
Алупкінської міської ради (замовник) та
Державним підприємством
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут міського господарства»
(виконавець) був укладений договір
№83-20-12, відповідно до пункту 1.1 якого
замовник доручає, а виконавець приймає
на себе зобов'язання розробити Норми
надання послуг із вивезення побутових
відходів у м. Алупка. При цьому, терміни
виконання етапів визначаються
календарним планом (пункт 1.3 договору).

Згідно пункту 2.1 договору за
виготовлену науково-технічну
продукцію згідно з договором замовник
перераховує виконавцеві у
відповідності з протоколом про
договірну ціну, що є невід'ємною
частиною цього договору, 26 666,66 грн. та
ПДВ у розмірі 5 333,33 грн., всього
32 000,00 грн.

Оплата за надані послуги здійснюється
згідно з календарним планом виконання
робіт на підставі акту виконаних робіт
з авансовою оплатою 30% не пізніше ніж
через 10 днів з початку дії договору
(пункт 2.2. договору).

Відповідно до пункту 3.2 договору після
завершення робіт (етапів) виконавець
представляє замовнику акт
здачі-приймання науково-технічної
продукції в 2-ої примірниках, комплект
наукової, технічної та іншої
документації, передбаченої умовами
договору в 2-ох примірниках.

У пункті 3.3 договору сторони
передбачили, що замовник протягом 5
днів з дня одержання акту
здачі-приймання робіт та звітних
документів, зазначених у пункті 3.2
договору, зобов'язаний направити
виконавцеві підписаний акт
здачі-приймання науково-технічної
продукції або мотивовану відмову від
приймання робіт.

Згідно пункту 4.5 договору після
підписання акту здачі-приймання робіт
згідно п. 3.3 даного договору, замовник
повинен протягом 10 календарних днів
оплатити виконавцю вартість робіт.

Пунктом 6.1 договору визначено, що він
набирає чинності з моменту його
підписання та скріплення печатками
сторін. Термін дії договору
встановлюється календарним планом.

Календарним планом науково-дослідної
роботи за договором №83-20-12 від 21.12.2012
встановлено, що строк виконання
(початок та закінчення) робіт - 50
календарних днів з дня перерахування
авансу.

На виконання умов договору №83-20-12 від
21.12.2012 позивач передав відповідачу
результати виконаної роботи, а саме:
звіт про науково-дослідну роботу та
проект «Норми надання послуг із
вивезення побутових відходів у м.
Алупці», за накладною №1 від 07.02.2013, про
що свідчить підпис уповноваженої особи
виконавчого комітету Алупкінської
міської ради, скріплений печаткою (а.с.
19). Будь-яких заперечень щодо отримання
документів, мотивованої відмови від
прийняття робіт та підписання акту
здачі-приймання робіт тощо
відповідачем на адресу позивача не
направлялося та суду не було надано.

Таким чином, відповідач, прийнявши від
позивача виконану роботу, прийняв на
себе зобов'язання щодо здійснення
оплати її вартості.

Згідно календарного плану вартість
наданих робіт становить 32 000,00 грн. (а.с.
13). Проте, відповідач свої зобов'язання
за договором не виконав, оплату
виконаних позивачем робіт не здійснив.

З матеріалів справи вбачається, що
30.08.2013 позивачем на адресу відповідача
була направлена претензія щодо оплати
виконаних робіт вартість 32 000,00 грн. за
договором №83-20-12 від 21.12.2012 вартістю 32
000,00 грн. та підписання акту приймання -
передачі робіт (а.с. 20-21). Вказана
претензія була отримана відповідачем
03.09.2013, про що свідчить відмітка про
отримання повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 47), але
претензія залишалися без відповіді.

Таким чином, заборгованість
відповідача Виконавчого комітету
Алупкінської міської ради перед
позивачем станом на день розгляду
справи становить 32 000,00 грн.

Заперечень проти існуючої
заборгованості від відповідача не
надходило, доказів погашення боргу
суду не надано.

Частиною 1 статті 173 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 892 Цивільного
кодексу України за договором на
виконання науково-дослідних або
дослідно-конструкторських та
технологічних робіт підрядник
(виконавець) зобов'язується провести за
завданням замовника наукові
дослідження, розробити зразок нового
виробу та конструкторську
документацію на нього, нову технологію
тощо, а замовник зобов'язується
прийняти виконану роботу та оплатити
її.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 525 Цивільного кодексу України.)

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином вимоги про стягнення з
відповідача Виконавчого комітету
Алупкінської міської ради
заборгованості у розмірі 32 000,00 грн. є
законними, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім вимог про стягнення суми
основного боргу у розмірі 32 000,00 грн.
позивач просить стягнути з відповідача
пеню у розмірі 2 327,64 грн. та 3% річних у
розмірі 680,00 грн.

За приписами статей 546, 547 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчинюється у
письмовій формі.

Відповідно до пункту 1 статті 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Поняття пені передбачено у пункті 3
статті 549 Цивільного кодексу України:
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від
22.11.1996 № 543/96 ВР, винна сторона сплачує
пеню в розмірі не більш ніж подвійна
облікова ставка НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

Пункт 6 статті 232 Господарського
кодексу України обмежує строк
нарахування пені 6 місяцями від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.

У пункті 4.5 договору сторони
передбачили, що після підписання акту
здачі-приймання робіт згідно п. 3.3
даного договору, замовник повинен
протягом 10 календарних днів оплатити
виконавцю вартість робіт. В іншому
випадку замовник сплачує виконавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України,
діючої в період, за який сплачується
пеня.

Перевіривши розрахунок позивача, суд
дійшов до висновку, що він виконаний на
підставі норм чинного законодавства та
сума пені за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань за договором
№83-20-12 від 21.12.2012 становить 2 327,64 грн. Ця
сума підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунку позивача, який
відповідає чинному законодавству,
сума 3% річних становить 680,00 грн.
Заперечень проти розрахунку вказаної
суми відповідачем не надано. Ця сума
підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі
35 007,64 грн. є законними,
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати суд відносить на
відповідача за правилами статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

З урахуванням викладеного, керуючись
статями 49, 75, статтями 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного
підприємства «Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут міського господарства», м.
Київ, до Виконавчого комітету
Алупкінської міської ради, м. Алупка,
про стягнення 35 007,64 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Виконавчого комітету
Алупкінської міської ради, м. Алупка, на
користь Державного підприємства
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут міського господарства», м.
Київ, 35 007,64 грн. заборгованості за
договором від 21.12.2012 №83-20-12 на створення
науково-технічної продукції, у тому
числі 32 000,00 грн. основної суми боргу, 2
327,64 грн. пені та 680,00 грн. 3% річних.

3. Стягнути з Виконавчого комітету
Алупкінської міської ради, м. Алупка, на
користь Державного підприємства
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут міського господарства», м.
Київ, 1 720,50 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.К. Бєлоглазова