м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-47/9080-2012 13.01.14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТАБО УКРАЇНА»

до: Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ
ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ»
відкритого акціонерного товариства
«ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
«АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ»

про: стягнення 27.077,06 грн

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Мамедов Р.С. - за довіреністю
від 09.01.2014 № 1;

відповідача: Свистун Ю.Я. - за
довіреністю від 31.12.2013 № 522 «д».

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕТАБО УКРАЇНА»
звернулася до Господарського суду
міста Києва із позовом до дочірнього
підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ
ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» відкритого
акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА
АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «АВТОМОБІЛЬНІ
ДОРОГИ УКРАЇНИ» про стягнення з
останнього заборгованості в сумі 27.077,06
грн.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній, на виконання
укладеного між сторонами даного спору
договору поставки від 24.06.2011 № 13728-240611,
поставив відповідачеві товар, який
останній отримав, але оплатив його
частково у зв'язку з чим, у відповідача
перед позивачем утворилася
заборгованість за отриманий, але не
оплачений у повному обсязі товар в сумі
27.077,06 грн, з яких: 26.000,00 грн - основна
заборгованість; 780,06 грн - 3 % річних; 297,00
грн - інфляційні втрати.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, позивач просить суд
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі та стягнути з
відповідача заборгованість у повному
обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.07.12 прийнято вказаний вище
позов дло розгляду та порушено
провадження у справі № 5011-47/9080-2012.

31 липня 2012 року позивач звернувся до
господарського суду із заявою про
забезпечення позову шляхом накладання
арешту на майно, що належить
відповідачеві, оскільки виконання
рішення може бути утрудненим або
неможливим.

Відповідач, скориставшись своїм
правом, наданим ст. 59 ГПК України, подав
до суду відзив на позов, яким повідомив,
що ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.09.2011 порушено провадження у
справі № 44/258-б про банкрутство
відповідача, про що 22.12.2011 в газеті
"Голос України" № 242 опубліковано
оголошення. Позивач, як того вимагає
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", в граничний
тридцятиденний строк із грошовими
вимогами до відповідача із відповідною
заявою не звертався, а тому, як
передбачено вказаним Законом, вимоги
позивача є безпідставними.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.09.2012 провадження у справі №
5011-47/9080-2012 зупинено на підставі ч. 1 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України. Вказаною ухвалою зобов'язано
сторін повідомити суд про усунення
обставин, що стали підставою для
зупинення провадження у даній справі,
зокрема: повідомити суд про те, чи
звернувся позивач у місячний строк з
дня публікації із заявою про визнання
його вимог до боржника у справі № 44/258-б
про банкрутство.

27 вересня 2013 року до Господарського
суду міста Києва надійшли письмові
пояснення відповідача, якими останній
повідомив суд про те, що кредиторські
вимоги позивача станом на 25.09.2013
заявлені останнім не були.

Розпорядженням в.о. керівника апарату
Господарського суду міста Києва від
10.10.2013 № 04-1/1072 призначено повторний
автоматичний розподіл справи №
5011-47/9080-2012 у зв'язку з обранням судді
Станіка С.Р. на посаду судді Київського
апеляційного господарського суду. В
результаті повторного автоматичного
розподілу справу № 5011-47/9080-2012 передано
на розгляд судді Господарського суду
міста Києва Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 справу № 5011-47/9080-2012
прийнято до провадження судді Балаца
С.В. Вказаною ухвалою провадження у
даній справі поновлено та призначено
до розгляду на 20.11.2013.

У зв`язку із перебуванням судді Балац
С.В. на лікарняному, розпорядженням
голови Господарського суду міста Києва
від 20.11.2013 справу № 5011-47/9080-2012 передано
на розгляд судді Бондаренко Г.П.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 справу № 5011-47/9080-2012
прийнято до провадження судді
Бондаренко Г.П. Розгляд справи
призначено на 04.12.2013.

Беручи до уваги вихід судді Балаца С.В.
з лікарняного, розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва від
04.12.2013 справу № 5011-47/9080-2012 передано на
розгляд судді Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 справу № 5011-47/9080-2012
прийнято до провадження судді Балаца
С.В. та призначено її до розгляду на
04.12.2013.

У судовому засіданні 04.12.2013 судом
оголошено перерву до 13.01.2014.

У судовому засіданні 13.01.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи представників
сторін даної справи по суті спору та
дослідивши наявні докази у матеріалах
справи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕТАБО УКРАЇНА», як
постачальником, (далі - позивач) та
Дочірнім підприємством «КИЇВСЬКЕ
ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ»
відкритого акціонерного товариства
«ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
«АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» в особі
філії «КИЄВО-СВЯТОШИНСЬКЕ
ДОРОЖНЬО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ»,
як покупцем, (далі - відповідач)
укладено договір поставки від 24.06.2011 №
13728-240611 (далі - Договір), відповідно п. 1.1
якого позивач зобов'язується поставити
на користь відповідача товар, а
останній зобов'язується прийняти та
оплатити вартість товару в порядку та
на умовах,встановлених Договором.

Згідно п. 2.4 Договору, відповідач
зобов'язаний здійснити оплату вартості
товару протягом 45 (сорок п'ять)
календарних днів з моменту передачі
товару відповідачеві. Датою оплати
вважається дата зарахування грошових
коштів на поточний рахунок позивача

Пунктом 12.1 Договору передбачено, що
вказаний правочин вступає в силу з
моменту його підписання сторонами та
діє в частині поставки товару до 25.07.2011,
а в частині виконання грошових
зобов'язань - до їх повного виконання.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України унормовано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

24 червня 2011 року позивачем, у
відповідності до накладної № 9015448,
поставлено, а відповідачем отримано
товар загальною вартістю 48.991,26 грн. З
боку відповідача накладну підписано
його особою, яка, згідно довіреності
від 24.06.2011 № 270, уповноважена покупцем
на отримання від позивача
товарно-матеріальних цінностей за
названою накладною (засвідчені копії
названих накладної та довіреності
наявні у справі).

Враховуючи момент поставки товару
(24.06.2011) та умови п. 2.4 Договору,
відповідач зобов'язаний оплатити товар
у строк до 08.08.2011, включно.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення з боку
відповідача строків оплати товару,
відповідач вартість отриманого товару
на користь позивача сплатив частково в
сумі 22.991,26 грн, що призвело до
виникнення у відповідача перед
позивачем заборгованості в сумі 26.000,00
грн. У зв'язку із простроченням
відповідачем виконання грошового
зобов'язання, позивач заявив позовні
вимоги про застосування до відповідача
відповідальності, передбаченої ст. 625
Цивільного кодексу України.

Виходячи з викладених вище обставин та
наявних у матеріалах даної справи
доказів, суд дійшов висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

Господарський суд міста Києва, ухвалою
від 09.09.2011, за заявою дочірнього
підприємства «КИЇВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР»
відкритого акціонерного товариства
«ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
«АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» порушив
провадження у справі № 44/258-б про
банкрутство відповідача - дочірнього
підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ
ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» відкритого
акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА
АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «АВТОМОБІЛЬНІ
ДОРОГИ УКРАЇНИ».

В офіційному друкованому органі -
газеті "Голос України" від 22.12.2011 № 242
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі № 44/258-б про
банкрутство відповідача.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(редакція названого Закону від 21.04.2011)
(далі - Закон) встановлено, що конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Конкурсними кредиторами - є кредитори
за вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство (абзац 4 частина 1 статті 1
Закону).

Таким чином, враховуючи, що
кредиторські вимоги позивача виникли
до порушення провадження у справі №
44/258-б про банкрутство, то він
вважається конкурсним кредитором, який
повинен у тридцятиденний строк з 22.12.2011
(дата оголошення у газеті "Голос
України") подати до господарського суду
заяву із своїми грошовими вимогами до
відповідача.

Приписами ч. 2 ст. 14 Закону встановлено,
що вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

08 серпня 2012 року Господарським судом
міста Києва винесено ухвалу у справі №
44/258-б про банкрутство, якою суд
затвердив реєстр вимог кредиторів
відповідача - дочірнього підприємства
«КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ»
відкритого акціонерного товариства
«ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
«АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ».

Виходячи з аналізу ухвали
Господарського суду міста Києва від
08.08.2012 у справі № 44/258-б, кредиторські
вимоги позивача до відповідача до
господарського суду взагалі не
заявлялися, відтак, у відповідності до
положень ч. 1 ст. 14 Закону грошові вимоги
позивача до відповідача вважаються
погашеними.

Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та
Господарський процесуальний кодекс
України не містять приписів стосовно
заборони прийняття судом позовної
заяви до боржника, щодо якого вже
порушено справу про банкрутство, а
також щодо вирішення спору за цим
позовом по суті. Якщо позивач не
звернувся у місячний строк з дня
публікації оголошення про порушення
справи про банкрутство із заявою про
визнання його вимог до боржника у
справі про банкрутство, господарський
суд відмовляє у задоволенні позову на
підставі частини другої статті 14
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (пункт 54
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 15).

Отже, з урахування всіх обставин справи
та в їх сукупності, суд дійшов висновку
про те, що вимоги позивача задоволенню
не підлягають, оскільки вважаються
погашеними.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати з оплати судового
збору покладаються на позивача.

Щодо заяви позивача про забезпечення
позову шляхом накладання арешту на
майно, яке належить відповідачеві, суду
зазначає таке.

Частиною першою статті 12 Закону
встановлено, що господарський суд має
право за клопотанням сторін або
учасників провадження у справі про
банкрутство чи за своєю ініціативою
вживати заходів щодо забезпечення
вимог кредиторів.

Таким чином, питання щодо забезпечення
вимог позивача повинно вирішуватися в
межах процедури банкрутства, тому
заява позивача про забезпечення позову
задоволенню не підлягає.

Крім того, позивач при поданні до
господарського суду заяви про
забезпечення позову не додав до неї
докази сплати судового збору, який
передбачений пунктом 2.3 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір".

У відповідності до припису п. 2.3 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" за
подання до господарського суду заяви
про забезпечення позову встановлена
ставка судового збору у розмірі 1,5
розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі (ст. 4
Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
станом на 01.01.2012 мінімальна заробітна
плата у місячному розмірі становила
1.073,00 грн.

Отже, виходячи з викладеного вище,
судовий збір за подання до
господарського суду заяви про
забезпечення позову підлягає
стягненню з позивача в дохід
Державного бюджету України у розмірі
1.609,50 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТАБО УКРАЇНА» (08141,
Київська обл., Києво-Святошинський
район, село Петрівське, ВУЛИЦЯ ЗОРЯНА,
будинок 22; ідентифікаційний код 35195449) в
дохід Державного бюджету України - 1.609,50
(одна тисяча шістсот дев'ять) грн 50 коп. -
судового збору за подання до
господарського суду заяви про
забезпечення позову.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17 січня 2014 року.

Суддя
С.В. Балац