КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Справа№ 910/17988/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Кондес Л.О.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався та не
з'явився про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином;

від відповідачів: не викликались та не
з'явились, про місце та час судового
засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Фасад-Буд"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 19.11.2013

у справі № 910/17988/13 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Констракшн Машинері"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Фасад-Буд",

Приватного підприємства "Фасад-Буд"

про стягнення грошових коштів

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.01.2014 розгляд
апеляційної скарги у справі № 910/17988/13
відкладено на 27.01.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.11.2013 у справі № 910/17988/13
позовні вимоги задоволено повністю;
підлягає стягненню з першого
відповідача на користь позивача 120 000,00
грн. основного боргу, 2 400,00 грн. судового
збору.

Рішення мотивоване тим, що договір від
02.08.2012 є трьохстороннім та вчинений у
письмовій формі, що свідчить про те, що
усі його сторони висловили власне
волевиявлення на те, аби відбулася
заміна зобов'язаної сторони у
зобов'язанні, що виникає із договору
поставки; за таких умов конструкції ст.
520 та ч. 1 ст. 513 ЦК України були
дотримані; зважаючи на відсутність у
матеріалах справи контррозрахунку
першого відповідача, а також те, що
доказів оплати товару по договору від
02.08.2012 у більшому розмірі, аніж вказано
позивачем в позовній заяві, з
урахуванням поданих уточнень, станом
на листопад 2013р., до суду не надано,
обґрунтованими є позовні вимоги про
стягнення з нового боржника на користь
кредитора заборгованості за договором
від 02.08.2012 в розмірі 120 000,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення Господарського суду
міста Києва від 19.11.2013 у справі № 910/17988/13
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеності обставин, що
мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідності
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги залишити без задоволення.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що суд розглянув
справу без участі другого відповідача -
первинного боржника у зобов'язаннях
сторін, що позбавило можливості
сторонам провести звірку
взаєморозрахунків за поставлений
товар, та, таким чином, призвело до
винесення помилкового рішення у
справі.

На думку скаржника, господарським
судом першої інстанції порушено норми
ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду
міста Києва позовну заяву про
стягнення з першого відповідача суми
основного боргу в розмірі 130 000,00 грн.;
судового збору.

На підставі ст. 22 ГПК України позивачем
подано заяву № 57 від 07.10.2013 про зміну
сторони та зменшення розміру позовних
вимог, у якій позивач повідомив, що
єдиним відповідачем у справі № 910/17988/13
є перший відповідач та те, що, у зв'язку
із неврахуванням позивачем оплати
відповідача від 11.06.2013 в розмірі 10 000,00
грн., позивач зменшує розмір позовних
вимог та просить суд стягнути з
відповідача 120 000,00 грн. основного боргу
й судовий збір.

Як вбачається із матеріалів справи,
06.04.2011 між позивачем та другим
відповідачем укладено договір
поставки № 3443, відповідно до п. 1.1 якого
позивач, за договором постачальник,
зобов'язується передати у власність, а
другий відповідач, за договором
покупець, прийняти та оплатити
обладнання, виробництва фірми JCB -
Англія, в подальшому обладнання,
загальною вартістю 650 000,00 грн., в т.ч. ПДВ
- 108 333,33 грн.

Факт постачання позивачем другому
відповідачу обладнання згідно із
умовами договору № 3443 та одержання
товару відповідачем підтверджується
наявними у матеріалах справи
підписаними представниками позивача
та другого відповідача копіями
видаткової накладної № КМ-0000799 від
11.04.2011 на суму 650 000,00 грн., довіреності
представника другого відповідача № 22
від 11.04.2011.

Також між позивачем та другим
відповідачем підписано акт № КМ-0000799
від 11.04.2011 про те, що позивачем передано
обладнання згідно із договором № 3443
від 06.04.2011.

Згідно із п. 3.1 договору № 3443 другий
відповідач здійснює оплату обладнання
за даним договором у такий спосіб: не
пізніше десяти банківських днів від
дати підписання даного договору другий
відповідач перераховує позивачу
попередню оплату, що складає 100 000,00 грн.
та у подальшому, не пізніше зазначених
нижче дат другий відповідач
перераховує на поточний рахунок
позивача наступні суми оплати: 30.05.2011 -
100 000,00 грн., 30.06.2011 - 100 000,00 грн., 30.07.2011 - 115
000,00 грн., 30.08.2011 - 115 000,00 грн., 30.09.2011 - 120 000,00
грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві,
другим відповідачем було частково, на
загальну суму у розмірі 500 000,00 грн.,
сплачено за поставлене позивачем
обладнання, що підтверджується
витягами із особового рахунку позивача
(а.с. 25-31).

02.08.2012 між позивачем, першим та другим
відповідачем укладено договір заміни
боржника в зобов'язанні, відповідно до
п.п. 1-3 якого, цим договором регулюються
відносини, пов'язані із заміною
зобов'язаної сторони (первісного
боржника) у зобов'язанні, що виникає із
договору поставки № 3443 від 06.04.2011,
укладеного між другим відповідачем, за
договором первісним боржником та
позивачем, за договором кредитором
(надалі іменується основним договором);
другий відповідач переводить на
першого відповідача, за договором
нового боржника, борг (грошове
зобов'язання) у розмірі 150 000,00 грн., що
виник на підставі основного договору;
перший відповідач зобов'язується
перерахувати зазначену суму боргу на
рахунок позивача в термін до 31.12.2012;
позивач не заперечує проти заміни
первісного боржника новим боржником в
основному договорі і, підписуючи зі
своєї сторони цей договір, дає свою
згоду на відповідне переведення боргу
в порядку та на умовах, визначених цим
договором.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

Таким чином, оскільки договір від 02.08.2012
підписано між позивачем, першим та
другим відповідачем, то згода позивача
про заміну боржника у зобов'язанні є
наявною.

Згідно із статтею 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму;
до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Із витягу із особового рахунку
позивача вбачається, що 31.08.2012 першим
відповідачем було перераховано
позивачу грошові кошти у розмірі 10 000,00
грн. із призначенням платежу: "Оплата
зг. договору від 02 серпня 2012р. в сумі 10
000,00 грн. Док. № 306 від 31.08.2012" (а.с. 33).

Позивач у претензії № 26 від 14.02.2013
повідомив першого відповідача про те,
що заборгованість останнього
становить 130 000,00 грн. та вимагав в
семиденний строк з моменту одержання
даної претензії перерахувати на
рахунок позивача суму основного боргу.

У відповіді на претензію № 26 від 14.02.2013
перший відповідач повідомив позивача
про те, що всі вимоги визнаються в
повному обсязі без заперечень, однак,
просив надати можливість вирішити
питання погашення заборгованості у
інший строк, у зв'язку з тяжким
фінансовим станом.

Як вбачається із матеріалів справи,
другим відповідачем було сплачено
позивачу грошові кошти у розмірі 10 000,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 11.06.2013 за № 158, із
призначенням платежу: "Оплата
обладнання зг. договору поставки № 3443
від 06 квітня 2011р. в сумі 10 000,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 1 666,67 грн.".

Доказів повної оплати першим
відповідачем не надано.

Таким чином, апеляційний господарський
суд погоджується із висновком
господарського суду першої інстанції
про те, що позовна вимога про стягнення
120 000,00 грн. є такою, що відповідає нормам
законодавства та підтверджена
матеріалами справи.

Апеляційний господарський суд не
погоджується із доводами апеляційної
скарги, враховуючи викладене та
наступне.

Ухвалою суду першої інстанції від
18.09.2013 розгляд справи № 910/17988/13
призначено на 15.10.2013.

Як вбачається із протоколу судового
засідання від 15.10.2013 у справі № 910/17988/13
представники першого та другого
відповідачів у судове засідання не
з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 у справі № 910/17988/13, на
підставі ст. 77 ГПК України, з метою
недопущення порушення процесуальних
прав сторін на участь у судовому
засіданні, повного та всебічного
з'ясування обставин справи,
господарський суд першої інстанції
відклав розгляд справи, чим надав
відповідачам додаткову можливість
скористатись своїм правом на участь у
розгляді справи; розгляд справи
відкладено на 07.11.2013.

Із протоколу судового засідання від
07.11.2013 у справі № 910/17988/13 вбачається, що
представники першого та другого
відповідача також не з'явились у судове
засідання.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.11.2013 розгляд справи №
910/17988/13 відкладено на 19.11.2013, у зв'язку із
нез'явленням представників
відповідачів у судове засідання.

Як вбачається із оскаржуваного
рішення, другий відповідач у судове
засідання 19.11.2013 не направив свого
представника.

Згідно із ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами.

Як вбачається із матеріалів справи,
другий відповідач не скористався
правом взяти участь у судових
засіданнях 15.10.2013, 07.11.2013 та 19.11.2013,
оскільки не направив свого
представника.

Другий відповідач не скористався
правом надіслати відзив на позовну
заяву і всі документи, що підтверджують
заперечення проти позову, після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі, як це передбачено
ст. 59 ГПК України.

Крім того, законодавством не
передбачено обмежень щодо надання
керівником юридичної особи
повноважень її представника у
господарському процесі іншим особам,
крім тих, що не мають можливості взяти
участь у судовому засіданні, або
представляти інтереси сторони
особисто.

Згідно із ст. 75 ГПК України якщо відзив
на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Таким чином, судом першої інстанції
були дотримані норми процесуального
права про права та обов'язки сторін у
судовому процесі.

Слід зазначити, що між нез'явленням у
судове засідання представника та
проведенням сторонами звірки
розрахунків, немає
причинно-наслідкового зв'язку, при
цьому, як вже зазначалось, у матеріалах
справи відсутні докази здійснення
повної оплати за поставлений позивачем
товар.

Скаржник в апеляційній скарзі не
вказав на існування обставин, які б
свідчили про прийняття судом першої
інстанції неправильного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав, встановлених нормами
законодавства та відповідно до
матеріалів справи для задоволення
апеляційної скарги та скасування або
зміни рішення господарського суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста
Києва від 19.11.2013 у справі № 910/17988/13
залишити без змін, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Фасад-Буд" без задоволення.

2. Справу № 910/17988/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Л.О. Кондес

В.І. Рябуха