КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.
Справа№ 910/18135/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Ілюшко С.А.

від відповідача - Калашнюк О.С.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5" на рішення
Господарського суду міста Києва від
04.11.2013 року (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Комунального підприємства
по утриманню житлового

господарства Печерського
району м. Києва "Печерськжитло"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5"

про стягнення 28465,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.11.2013 року по справі 910/18135/13
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5" на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло" 27549,90 грн. - боргу, 740,36
грн. - пені та 1710,00 грн. - судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначене рішення та прийняти
нове, яким відмовити задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
13.01.2014 року.

10 січня 2014 року від представника
позивача, через відділ документального
забезпечення суду, надійшли пояснення
щодо обставин, викладених в
апеляційній скарзі.

В судове засідання 13.01.2014 року з'явились
представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, та просив
скасувати оскаржуване рішення
Господарського суду міста Києва від
04.11.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі, та
просив залишити без змін оскаржуване
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.11.2013 року.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд, за наявними у справі
та додатково поданими доказами,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши,
на підставі встановлених фактичних
обставин справи, правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

01 березня 2010 року між позивачем та
відповідачем укладено договір №12 про
надання послуг диспетчерського зв'язку
в житловому будинку №13 по вул.
Старонаводницькій (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивач
зобов'язався надавати послуги
диспетчерського зв'язку в кабінах
ліфтів, на посадочних майданчиках, а
також дистанційне управління
освітленням під'їздів на об'єктах
замовника на площі, що складає 43730,00 м.
кв. в буд. 13 по вул. Старонаводницькій, а
відповідач зобов'язався оплатити
надані послуги.

Згідно з п. 4.1 Договору розмір
щомісячної плати становить 3935,70 грн. в
місяць з ПДВ.

Платежі за поточний місяць вносяться
замовником до 20 числа поточного місяця,
що слідує за звітним, на підставі актів
про надання послуг (п. 4.3 Договору).

Місцевим господарським судом
встановлено, що на виконання умов
Договору позивачем надано послуги на
суму 31485,60 грн. Відповідач розрахувався
за отримані послуги частково, на суму
3935,70 грн., в результаті чого виникла
заборгованість в розмірі 27549,90 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Твердження апелянта щодо невірно
зазначеної особи Замовника в актах про
надання послуг, колегією суддів
визнано безпідставними, оскільки
спростовуються самими актами. Так, з
актів про надання послуг №ОУ-0000200 від
31.07.2010 року, №ОУ-0000260 від 30.06.2012 року,
№ОУ-0000302 від 31.07.2012 року, №ОУ-0000332 від
31.08.2012 року та №ОУ-0000358 від 30.09.2012 року,
які підписані та скріплені печатками
підприємств без зауважень, вбачається
що Замовника зазначено ТОВ «Рада»5, так
само, як і в актах про надання послуг
№ОУ-0000396 від 30.11.2012 року та №ОУ-0000409 від
31.12.2012 року, які відповідачем не
підписані.

Також, колегією суддів визнано
необґрунтованим посилання відповідача
на п. 3.2.4. Договору, оскільки жодних
доказів на підтвердження неналежного
виконання послуг, а також відмови від
послуг Виконавця відповідачем до суду
не надано.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків, сплата
неустойки.

Пунктом 3.1.2 Договору передбачено, що у
разі порушення відповідачем строків
оплати, позивач може нараховувати йому
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України за
кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок місцевого
господарського суду щодо стягнення
пені, колегія суддів прийшла до
висновку, що останній складено
арифметично вірно, відтак погоджується
з висновком щодо стягнення з
відповідача пені в розмірі 740,36 грн.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України
передбачено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Беручи до уваги, що відповідачем не
спростовано наявності заборгованості,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, про стягнення з відповідача 28290,26
грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, рішення ухвалено
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рада 5" та
скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 04.11.2013 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рада 5"
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
04.11.2013 року по справі №910/18135/13 - без
змін.

Матеріали справи №910/18135/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14.01.2014 року.