номер провадження справи 11/110/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014
Справа № 908/4086/13

Господарський суд Запорізької області
у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія» (юридична адреса: вул. Садова,
буд. 19, с. Мазанка, Сімферопольський
район, Автономна Республіка Крим, 97530;
поштова адреса: вул. Українська, буд. 52,
м. Запоріжжя, Запорізька область, 69095;
пр. Перемоги, буд. 5-А, м. Киїів, 01135; )

до відповідача: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН
НОМЕР_1)

відомості про представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача: Жукова Л.М. - дов. б/н від
01.02.2011р.;

від відповідача: не з'явився

про: стягнення 3133,15 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Запорізької
області надійшла позовна заява
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія» про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 3133,15 грн., які
складаються з 2527,20 грн. основної
заборгованості за поставлений товар,
81,67 грн. пені, 505,44 грн. штрафу та 18,84 грн.
3% річних.

Ухвалою від 16.12.2013р. порушено
провадження по справі, призначені час і
дата судового засідання, сторони
зобов'язані надати документи та
вчинити дії, необхідні для повного та
всебічного розгляду справи.

В судовому засіданні позивач повідомив
та надав докази сплати відповідачем
основного боргу в сумі 2527,20 грн.

На задоволенні позовних вимог в іншій
частині позивач наполягає, оскільки
відповідачем були порушені строки
виконання зобов'язань, щодо оплати
поставленої в рамках виконання
договору поставки № 0996 від 18.09.2012р.
продукції. Разом з цим, позивач просить
судові витрати, пов'язані із розглядом
справи віднести на відповідача.

Відповідач вимоги суду не виконав,
відзив на позовну заяву та витребувані
докази не надав, акт звіряння взаємних
розрахунків, направлений на його
адресу позивачем, не підписав. В судове
засідання повноважного представника
не направив. За таких обставин, справа
розглядається в порядку передбаченому
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, за наявними в
матеріалах справи документами та за
відсутністю повноважного представника
відповідача.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши
пояснення представників сторін,
встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України
закріплено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст.
509 цього Кодексу, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

18.09.2012р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія» та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено
договір поставки № 0996.

Згідно з укладеним договором позивач
(постачальник) взяв на себе передати у
власність покупця товар (алкогольні та
безалкогольні напої) в асортименті,
партіями, згідно накладних, а
відповідач, в свою чергу - прийняти та
оплатити його вартість.

На виконання умов договору позивачем
на адресу відповідача був поставлений
товар на загальну суму 2827,20 грн., а саме:
за видатковою накладною № РН-23-013910 від
16.08.2013р. - на суму 1063,20 грн. та за
видатковою накладною № РН-23-015034 від
04.09.2013р. - на суму 1764,00 грн.

Факт отримання товару підтверджується
підписом уповноваженої особи на
видаткових накладних.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір,
укладений між позивачем та
відповідачем, є договором поставки.

В силу положень ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені
особливості регулювання укладення та
виконання договорів поставки, у тому
числі договору поставки товару для
державних потреб.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 692 Цивільного кодексу України
визначає обов'язок Покупця оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до п. 2.9 договору покупець
зобов'язався оплатити придбану
продукцію протягом семи календарних
днів з моменту її передачі.

Відповідач взяті на себе зобов'язання в
частині повної та своєчасної оплати
вартості отриманої продукції належним
чином не виконав, здійснив часткову
оплату в сумі 300,00 грн., що
підтверджується фіскальним чеком
19.09.2013р. Тривалий час неоплаченим
залишався товар на суму 2527,20 грн.

21 січня 2014р., тобто після порушення
провадження у справі, за фіскальним
чеком 18903 відповідачем здійснено
погашення заборгованості в сумі 2527,20
грн. Провадження у справі в цій частині
позовних вимог підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального Кодексу України, у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Згідно з п. 4.1 договору за прострочення
оплати покупець сплачує постачальнику
пеню у розмірі 0,1 % за кожен день
прострочення від суми заборгованості
та штраф у розмірі 20% від вартості
неоплаченого товару за прострочення
понад тридцяти днів.

За порушення строків оплати продукції
позивачем нараховані та заявлені до
стягнення пеня в сумі 81,67 грн. за період
з 24.08.2013р. по 05.12.2013р. та штраф в сумі 505,44
грн.

При розрахунку суми пені позивач
дотримався вимог ст. 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
застосувавши подвійну облікову ставку
Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
божник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

За порушення строків виконання
грошових зобов'язань позивач нарахував
та заявив до стягнення 18,84 грн. 3% річних.

Розрахунок сум пені, штрафу та 3% річних
ретельно перевірений в судовому
засіданні, позовні вимоги заявлені
правомірно, підтверджені зібраними у
справі доказами, тому підлягають
задоволенню.

Судові витрати слід віднести на
відповідача, оскільки спір з його вини
доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського
процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія» (юридична адреса: вул. Садова,
буд. 19, с. Мазанка, Сімферопольський
район, Автономна Республіка Крим, 97530;
поштова адреса: вул. Українська, буд. 52,
м. Запоріжжя, Запорізька область, 69095;
пр. Перемоги, буд. 5-А, м. Киїів, 01135; ) 81 (вісімдесят одну) грн. 67
коп. пені, 505 (п'ятсот п'ять) грн. 44 коп.
штрафу, 18 (вісімнадцять) грн. 84 коп. 3%
річних, та 1720 (одну тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позову провадження у
праві припинити.

В засіданні 23.01.2014р. оголошена вступна і
резолютивна частини рішення. Рішення в
повному обсязі складено і підписане
23.01.2014р.

Суддя
С.А.Гончаренко