КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. Справа№ 925/1570/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Биченко І. Я. -
представник за довіреністю від 24.12.2012

від відповідача: Гричаненко О. М. -
представник за довіреністю від 10.06.2013

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок»

на рішення господарського
суду Черкаської області від 26.11.2013

у справі № 925/1570/13 (суддя
Єфіменко В. В.)

за позовом Приватного
підприємства «Сфера-Пласт»

до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з
відповідача 3 % річних в сумі 60 642,87 грн.
та збитків від інфляції в сумі 42 598,45
грн., нарахованих за період з 27.10.2010 по
29.08.2013, на 823 269,20 грн. - суму
заборгованості, присуджену до
стягнення рішенням господарського
суду Черкаської області від 13.07.2011,
зміненим постановою Київського
апеляційного господарського суду від
17.10.2011, яка залишена без змін постановою
Вищого господарського суду України від
20.12.2011, у справі № 11/1837 за первісним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок» до
Приватного підприємства «Сфера-Пласт»
про розірвання договору та стягнення 3
110 069,55 грн. та за зустрічним позовом
Приватного підприємства «Сфера-Пласт»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок» про
стягнення 837 910,68 грн.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 26.11.2013, повний
текст якого підписаний 29.11.2013, у справі
№ 925/1570/13 позовні вимоги задоволено
повністю.

Рішення суду першої інстанцій
ґрунтується на тому, що матеріалами
справи належним чином доведений факт
невиконання відповідачем обв'язку по
перерахуванню позивачу грошових
коштів в сумі 823 269,20 грн., які присуджені
до стягнення вищезгаданими судовими
рішеннями, з огляду на що, відповідно до
приписів ст. 625 ЦК України, позивач має
право на стягнення 3 % річних та збитків
від інфляції.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Черкаської області від 26.11.2013 у справі
№ 925/1570/13 та прийняти нове рішення, яким
відмовити позову у задоволенні
позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю
Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок»
посилається на те, що при винесенні
спірного рішення судом першої
інстанції не прийнято до уваги той
факт, що останній акт виконаних робіт,
за яким, серед інших, виникла
заборгованість, на яку позивач
нараховує 3 % річних та збитки від
інфляції, підписаний сторонами 31.07.2010,
проте заборгованість в сумі 823 269,20 грн.
сформована й на підставі інших актів,
які позивачем підписано раніше, і що
станом на 27.09.2013 - день підписання
позовної заяви минуло три роки з дати
виникнення грошового зобов'язання по
договору підряду, а отже, фактично
пропущений трирічний строк позовної
давності для звернення до суду з
позовом, що, враховуючи приписи чинного
законодавства, які регулюють питання
позовної давності (ЦК України) та
відповідну заяву відповідача, є
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Під час розгляду справи представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі,
представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив та просив залишити її без
задоволення, а оспорюване рішення суду
першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, з
урахуванням правил ст. ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила таке.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 13.07.2011 у справі
№11/1837 за первісним позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок» до
Приватного підприємства «Сфера-Пласт»
про розірвання договору та стягнення 3
110 069,55 грн. та за зустрічним позовом
Приватного підприємства «Сфера-Пласт»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок» про
стягнення 837 910,68 грн. у первісному
позові відмовлено повністю, зустрічний
позов задоволений повністю, до
стягнення з відповідача на користь
позивача присуджено 837 910,68 грн.
основного боргу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.10.2011,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 20.12.2011,
рішення господарського суду
Черкаської області від 13.07.2011 у справі
№11/1837 змінено в частині задоволення
зустрічного позову, а саме, зменшено
присуджену до стягнення суму основного
боргу до 823 269,20 грн.

Зі змісту судових рішень у справі №
11/1837 слідує, що:

- 02.02.2010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок» як
замовником, та Приватним підприємством
«Сфера-Пласт» як підрядником, було
укладено договір підряду № 004,
відповідно до п. п. 1.1. та 2.1. якого
підрядник зобов'язався виконати і
здати замовнику будівельні роботи по
ремонту в приміщенні 6-ти поверхового
корпусу дитячого оздоровчого центру
«Світанок», а замовник зобов'язався
надати у розпорядження підрядника
будівельний майданчик (фронт робіт) (не
пізніше 5-ти днів після набрання
чинності цим договором), забезпечити
своєчасне фінансування робіт, прийняти
закінчений будівництвом об'єкт і
повністю оплатити вартість виконаних
робіт і матеріалів;

- відповідно до висновку експерта №
1034/406-БТ від 30.04.2011 підрядником у період
з березня по липень 2010 року за спірним
договором виконані
ремонтно-будівельні роботи на загальну
суму 3 773 269,20 грн., в той час як в рахунок
оплати вартості вказаних робіт
замовником перераховано грошові кошти
в сумі 2 950 000 грн., а отже, залишок
несплачених коштів становить 823 269,20
грн.

Згідно з ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова
апеляційного господарського суду
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 17.10.2011 у справі
№11/1837 набрала законної сили 17.10.2011, і
факти, встановлені в ній, зокрема, факт
наявності у відповідача перед
позивачем заборгованості за договором
підряду № 004 від 02.02.2010 в сумі 823 269,20
грн., не потребують доведення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 - 5 ГПК України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на всій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу
(ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

Отже, з матеріалів справи слідує, що
відповідач має зобов'язання оплатити
виконані позивачем за договором
підряду № 004 від 02.02.2010 роботи в сумі 837
910,68 грн., яке виникло на підставі
зазначеного договору та існувало на
дату звернення позивача до
господарського суду Черкаської
області з зустрічним позовом у справі
№ 11/1837.

10.01.2012 на виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду у справі № 11/1837
господарським судом Черкаської
області видано відповідний наказ №
11/1837.

Як слідує з матеріалів справи, а саме
наявних а матеріалах справи виписок з
банківського рахунку позивача (а.с. 36-46)
в повному обсязі спірну заборгованість
відповідач погасив в період з 29.02.2012 по
30.08.2013.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства;
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (ч. 1). Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства (ч. 2).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання, настають
наслідки, передбачені договором або
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується факт несвоєчасного та
не у повному обсязі виконання
зобов'язання з оплати виконаних
позивачем за договором підряду № 004 від
02.02.2010 робіт на суму 823 269,20 грн., позивач
відповідно до приписів ст. 625 ЦК України
має право нарахувати на суму
несвоєчасно виконаних грошових
зобов'язань 3 % річних та збитки від
інфляції.

З матеріалів справи слідує, що позивач
нараховує 3 % річних та збитки від
інфляції за період з 27.10.2010 (дата
звернення до суду з зустрічним позовом
у справі № 11/1837) по 29.08.2013 (дата повного
виконання відповідачем рішення у
справі у справі № 11/1837), враховуючи при
розрахунку зменшення суми основного
боргу по мірі часткового його
погашення відповідачем.

Враховуючи, що прийняття судом рішення
про задоволення вимог кредитора, якщо
таке рішення не виконане в
установленому законом порядку, не
припиняє зобов'язальних відносин
сторін, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум,
зазначений принцип нарахування 3 %
річних та збитків від інфляції
визнається колегією суддів
правомірним.

Вказану правову позицію висловлено у
постанові Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», пунктом 7.1 якої
встановлено, що за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання, в тому числі й грошове,
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином (стаття 599 ЦК
України). Саме лише прийняття
господарським судом рішення про
задоволення вимог кредитора, якщо таке
рішення не виконано в установленому
законом порядку, не припиняє
зобов'язальних відносин сторін і не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України сум. Отже, якщо судове
рішення про стягнення з боржника
коштів фактично не виконано, кредитор
вправі вимагати стягнення з нього в
судовому порядку сум інфляційних
нарахувань та процентів річних аж до
повного виконання грошового
зобов'язання.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача 3 % річних в
сумі 60 642,87 грн. та збитків від інфляції
в сумі в сумі 42 598,45 грн. визнаються
колегією суддів законними та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі за розрахунком позивача.
Рішення суду першої інстанції в цій
частині залишається без змін.

Щодо посилань відповідача на пропуск
позивачем строку позовної давності
слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
сплила і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

На думку колегії суддів, вимога про
сплату збитків від інфляції та 3%
річних є додатковою вимогою в
розумінні ст. 266 ЦК України до вимоги
про сплату основного боргу.

Для встановлення факту спливу строку
позовної давності для звернення до
суду з вимогами про стягнення 3 % річних
та збитків від інфляції необхідно
встановити, чи сплив строк позовної
давності для звернення до суду з
вимогами про стягнення основного боргу
за договором підряду № 004 від 02.02.2010.

При розгляді господарським судом
справи № 11/1837, за результатами якої
винесено рішення від 13.07.2011, яке змінено
постановою від 17.10.2011 та якими
присуджено до стягнення основний борг
в сумі 823 269,20 грн., Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок» як
учасником справі № 11/1837 про пропуск
позовної давності не заявлялось, і
судом позовна давність до зазначених
вимог не застосовувалась.

Згідно з частиною 2 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Частиною 3 ст. 264 ЦК України встановлено,
що після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Отже, із пред'явленням Приватним
підприємством «Сфера-Пласт»
зустрічного позову у справі № 11/1837
строк позовної давності щодо вимог про
стягнення основного боргу в сумі 823 269,20
грн. перервався та розпочався заново, і
час, який минув до дати звернення
позивача до суду з позовом, до нового
строку не зараховується.

З огляду на викладені вище обставини,
перебіг строку позовної давності щодо
суми основного боргу розпочався
заново з 27.10.2010 - з дати звернення
Приватним підприємством «Сфера-Пласт»
до суду з зустрічним позовом у справі
№11/1837.

Враховуючи, що згідно відмітки
поштового відділення на конверті, в
якому позовна заява у цій справі
надійшла до суду, позивач звернувся до
суду з даним позовом 27.09.2013, строк
позовної давності не сплив.

За таких обставин, суд першої інстанції
правомірно задовольнив позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача 3 %
річних в сумі 60 642,87 грн. та збитків від
інфляції в сумі 42 598,45 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок»
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Черкаської
області від 26.11.2013 у справі № 925/1570/13
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам і матеріалам
справи, підстав для його скасування не
вбачається.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
сторін на те, що судом першої інстанції
в резолютивній частині оспорюваного
рішення допущено описку, яка полягає в
тому, що, вірно визначивши суми 3 %
річних та збитків від інфляції, які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача, а саме - 60 642,78 грн. та
42598,45 грн. відповідно, суд першої
інстанції помилково зазначив що
загальна сума заборгованості, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача та складається з сум 3
% річних та збитків від інфляції,
становить 103 241 грн., в той час, як
фактично зазначена сума становить 103
241,32 грн. (60 642,87+42 598,45), та на те, що
сторони не позбавлені права звернутися
до суду першої інстанції з відповідною
заявою про виправлення описки в
порядку ст. 89 ГПК України.

Судові витрати на подачу апеляційної
скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, покладаються на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок»

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лікувально-оздоровчий заклад
«Черкаський санаторій та дитячий
оздоровчий центр «Світанок» на рішення
господарського суду Черкаської
області від 26.11.2013 у справі № 925/1570/13
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 26.11.2013 у справі
№ 925/1570/13 залишити без змін.

3. Повернути до господарського суду
Черкаської області матеріали справи №
925/1570/13.

Повний текст постанови складено:
23.01.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
О.М. Баранець

С.А. Пашкіна