Господарський суд
Чернігівської області
Р І Ш Е Н Н Я

м. Чернігів, пр. Миру, 20
Тел. 69-81-66

21 січня 2014 року
справа № 927/1648/13

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Красвіт-Сервіс»

14000 м. Чернігів, 3-й пров. Кирпоноса, 1/17

Відповідач: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«АПБ-Цегла»

16400 м. Борзна, вул. Паризької комуни, 33

Предмет спору: про стягнення 36732,93 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: Красуля В.І. д. б/н від
01.12.2013 Телегін А.О. д. 20 від 01.12.2013

від відповідача: Устинова І.П. д. б/н від
15.12.2013

Позивачем подано позов про
стягнення з відповідача 36732,93 грн.
заборгованості по договору № 0109 від
02.01.2013 р., яка складається з боргу в сумі
29349,24 грн., штрафу в сумі 5869,85 грн., пені в
сумі 1087,13 грн., 3 % річних в сумі 250,88 грн.,
індексу інфляції в сумі 176,10 грн. Окрім
того позивач просить стягнути 3000 грн.
витрат на послуги адвоката.

Відповідач у відзиві на позов
повідомив про визнання позовних вимог
в частині стягнення боргу в сумі 29349,24
грн., про неправомірність вимог
позивача про стягнення пені та штрафу,
розміру послуг адвоката.

Позивачем подано заяви про зменшення
позовних вимог на суму штрафу 5869,85 грн.,
на суму пені 1087,13 грн., збільшення
позовних вимог в частині стягнення 3 %
річних до 311,18 грн., індексу інфляції до
322,84 грн. Просить стягнути витрати на
послуги адвоката в сумі 1500 грн.

Відповідачем подано заяву про
розстрочення терміну погашення суми
боргу з 15 лютого по 28 лютого 2014 р.
Позивач не заперечував проти
розстрочки стягуваних сум шляхом
рівними частками в період з 20.02.2014 р. по
28.02.2014 р.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши представників сторін,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для розгляду справи по суті,
господарський суд встановив:

Прийняти до розгляду подані позивачем
заяви про зменшення позовних вимог та
збільшення , оскільки це не суперечить
вимогам ст. 22 ГПК України. Розгляд
справи провести з урахуванням поданих
заяв.

02.01.2013 р. між сторонами укладено договір
№ 0109.

Відповідно до умов договору
постачальник (позивач) зобов'язується в
порядку і терміни, встановлені
договором, передати у власність
покупцеві товар, а покупець
(відповідач) зобов'язується прийняти
товар і сплатити його.

Відповідно до п. 2.4 договору оплата за
поставлений товар здійснюється
покупцем в національній валюті шляхом
перерахунку грошей на поточний рахунок
постачальника.

Відповідно до п. 2.5 договору покупець
здійснює оплату партії товару на
умовах передоплати шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок постачальника.

Відповідно до п. 2.6 договору у
платіжному дорученні покупець вказує
номер і дату рахунка та/або накладної.

Позивачем по видатковій накладній №
РН-0000328 від 06.09.2013 р. поставлено
відповідачу товар на суму 29349,24 грн., а
відповідачем отримано що
підтверджується підписом та печаткою
товариства на накладній та довіреністю
№ 173284 від 06.09.2013 р.

Відповідач оплату за поставлений товар
не здійснив.

Приписами ч.2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом та не випливає із характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За умовами ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо інше не
передбачено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

У п.1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" стосовно
застосування частини першої статті 692
ЦК України щодо визначення строку
виконання боржником грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу (у
співвідношенні з частиною другою
статті 530 ЦК України) зазначено
наступне:

"Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено
укладеним сторонами договором або
актом цивільного законодавства,
перебіг строку виконання грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу, починається
з моменту прийняття товару або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, і положення
частини другої статті 530 названого
Кодексу, в якій ідеться про строк
(термін) виконання боржником обов'язку,
що не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, до
відповідних правовідносин не
застосовується (див. постанову Вищого
господарського суду України від 28.02.2012
№5002-8/481-2011).

При цьому підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
обліковим документом у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
і яка відповідає вимогам, зокрема,
статті 9 названого Закону і Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку та
фіксує факт здійснення господарської
операції і встановлення договірних
відносин, є підставою виникнення
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за отриманий товар. Строк виконання
відповідного грошового зобов'язання
визначається за правилами,
встановленими частиною першою статті
692 ЦК України (див. постанову Вищого
господарського суду України від 21.04.2011
№9/252-10)."

Як встановлено судом факт
передачі позивачем товару
підтверджується накладною № РН-0000328
від 06.09.2013 р.

Оскільки інший строк оплати
товару сторонами у видатковій
накладній встановлений не був, то
відповідач мав розрахуватись з
позивачем у повному обсязі після
отримання товару. Таким чином,
порушення відповідачем порядку оплати
слід відлічувати з 07.09.2013 року.

Матеріалами справи
підтверджується борг в сумі 29349,24 грн.

В судовому засіданні 21.01.2014 року
відповідач суму боргу 29349,24 грн. визнав.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, має на вимогу кредитора
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача
322,84 грн. за період з 07.09.2013 р. по 13.01.2014 р.
та 3 % річних в сумі 311,18 грн. за період з
07.09.2013 р. по 13.01.2014 р., які є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Позивачем було направлено відповідачу
претензію № 27 від 11.10.2013 р. з проханням
оплатити заборгованість.

Відповідач у відповіді на претензію №
434 від 17.10.2013 р. повідомив що претензія
буде розглянута та вимоги будуть
задоволені.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідач доказів оплати суду не
надав.

Відповідно до вимог чинного
законодавства, одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином в
установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст.
525,526,615 Цивільного кодексу України,
взяті на себе зобов'язання по оплаті
своєчасно не виконав, позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю борг в
сумі 29349,24 грн., 322,84 грн. індексу
інфляції та 311,18 грн. 3 % річних.

Позивач просить стягнути з відповідача
1500 грн. за послуги адвоката надані на
підставі договору надання юридичних
послуг від 01.12.2013 р.

В обґрунтування заявленої суми витрат
позивачем надано копію договору, копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю, копію
квитанції до прибуткового касового
ордера № 80 від 01.12.2013 р. на суму 3000 грн.
як оплату послуг адвоката.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Дослідивши зазначені докази, виходячи
із вимог ст.ст. 44, 48, 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає заяву позивача, щодо стягнення з
відповідача суми витрат на послуги
адвоката обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню частково в сумі
1000 грн., враховуючи позицію позивача
щодо зменшення вимог в частині
стягнення штрафу та пені, які фактично
були неправомірно заявлені.

Суд, враховуючи обставини, які можуть
ускладнити або зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
приймаючи до уваги, що позивач в
судовому засіданні не заперечував
розстрочити стягувані суми,
задовольняє клопотання відповідача
розстрочуючи виконання рішення
господарського суду рівними частинами:
до 20.02.2014 р. - 12944,11 грн. боргу, 322,84 грн.
інфляції, 311,18 грн. 3 % річних, 1827 грн.
судового збору та 1000 грн. витрат на
послуги адвоката, до 28.02.2014 р. - 16405,13 грн.
боргу.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 615, 625, 655
Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33,
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АПБ-Цегла» (16400 м.
Борзна, вул. Паризької комуни, 33 код
03588301) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Красвіт-Сервіс» (14020
м. Чернігів, 3-й провулок Кривоноса, 1/17
код 37021817) борг в сумі 29349,24 грн., 322,84 грн.
індексу інфляції та 311,18 грн. 3 % річних,
1827 грн. судового збору та 1000 грн. витрат
на послуги адвоката.

2. Розстрочити виконання рішення
господарського суду в частині
стягуваних сум рівними частками: до
20.02.2014 р. - 12944,11 грн. боргу, 322,84 грн.
інфляції, 311,18 грн. 3 % річних, 1827 грн.
судового збору та 1000 грн. витрат на
послуги адвоката, до 28.02.2014 р. - 16405,13 грн.
боргу.

Накази про стягнення борг в сумі 29349,24
грн., 322,84 грн. індексу інфляції та 311,18
грн. 3 % річних, 1827 грн. судового збору та
1000 грн. витрат на послуги адвоката
видати після набрання рішенням
законної сили з урахуванням наданої
розстрочки.

Суддя
І.А.Фетисова