м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі - Страхування»
до Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Інго
про стягнення 4592,35 грн.
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Лавренко Н.О.
(представник за довіреністю);
від відповідача - Храмов М.М.
(представник за довіреністю).
Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі - Страхування» (далі - Позивач)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» (далі - Відповідач)
заборгованості з відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП, в розмірі 4592,35 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Відповідач, як страховик винної в ДТП
особи, всупереч вимогам Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не повністю відшкодував
Позивачу матеріальну шкоди, завдану
страхувальником Відповідача внаслідок
Відповідач подав відзив на позов,
відповідно до якого заперечує проти
позову, оскільки за його обрахунками
страхувальнику Позивача було нанесено
значно менший розмір матеріальної
шкоди, який вже було відшкодовано
Відповідачем в добровільному порядку,
та для відшкодування більшого розміру
шкоди підстави відсутні.
Дослідивши матеріали справи та
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
18.03.2013 в м. Києві по проспекту Перемоги,
49/2 була скоєна ДТП, а саме відбулося
зіткнення автомобіля «Рено», д.р.н.
АА5496МА, яким керував Мирошниченко О.Н.,
та автомобіля «Сітроен», д.р.н. АА5209РВ,
яким керував Зацерковний В.В. Причиною
ДТП стало те, що водій Мирошниченко О.Н.,
керуючи автомобілем «Рено», д.р.н.
АА5496МА при виїзді з другорядної дороги
на головну не уступив дорогу, що
призвело до зіткнення з іншим
автомобілем, та порушення Мирошниченко
О.Н. п. 16.11 ПДР України. Дані обставини
підтверджуються короткою та
розгорнутою довідками про
дорожньо-транспортну пригоду, копії
яких містяться у матеріалах справи.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Сітроен», д.р.н. АА5209РВ
(Застрахований автомобіль), який
відповідно до залученої до матеріалів
справи копії реєстраційного талону
належить Зацерковному В.В. на праві
власності, та який був застрахований
Позивачем на підставі Договору
добровільного страхування АС № 006444 від
18.07.2012 (далі - Договір добровільного
страхування). Вигодонабувачем за
договором страхування є ПАТ «ВТБ Банк».
На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування,
враховуючи Звіт № 136 від 10.04.2013 про
визначення вартості матеріального
збитку, рахунок № ЕСеС-0002100 від 10.04.2013 на
постачання деталей, матеріалів і
виконання робіт по ремонту
Застрахованого автомобіля (ТОВ «ВіДі
Елеганс») та Акт виконаних робіт №
ЕСЕСА-002661 від 29.06.2013 про проведення
фактичного ремонту Застрахованого
автомобіля, Позивачем було складено
Страховий акт № АС-006082 від 15.05.2013,
відповідно до якого розраховано та
виплачено страхове відшкодування в
Елеганс» (ремонтне СТО Застрахований
автомобіль), що підтверджується
залученою до матеріалів справи копією
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відтак, Позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автомобіля
«Рено», д.р.н. АА5496МА, Мирошниченко О.Н.,
під час експлуатації вказаного
автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП
та скоєнні адміністративного
правопорушення за ст. 124 КУпАП
встановлено постановою Солом'янського
районного суду міста Києва від 07.05.2013 у
справі № 3-2493/13.
На час скоєння вищевказаної ДТП
цивільно-правова відповідальність
Мирошниченко О.Н., як особи, яка
експлуатує автомобіль «Рено», д.р.н.
АА5496МА на законних підставах, була
застрахована Відповідачем на підставі
договору (полісу) № АЕ/1114518
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
Отже, Відповідач є особою на яку
полісом № АЕ/1114518 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля «Рено», д.р.н.
АА5496МА, на час спірної ДТП.
Позивач 20.06.2013 звернувся до Відповідача
з заявою № 15/04/8.04/201-13 про здійснення
страхового відшкодування в зв'язку з
ДТП у розмірі здійсненої Позивачем
Натомість Відповідач 16.08.2013
перерахував Позивачу частину від
заявленої до відшкодування суми в
Відтак, Позивач звернувся до суду з
даним позовом про стягнення з
Відповідача 4592,35 грн. різниці між
понесеними Позивачам витратами та
виплаченою Відповідачем сумою.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Відповідно до наданого Позивачем Звіту
№ 136 від 10.04.2013, складеного суб'єктом
оціночної діяльності, розмір
матеріального збитку, завданого
власнику Застрахованого автомобіля в
зв'язку з його пошкодженням в ДТП,
нульовий коефіцієнт фізичного зносу
Застрахованого автомобіля.
А відповідно до складеної працівниками
30.07.2013 у системі AUDATEX, яка рекомендована
до використання Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів (наказ
МЮУ та ФДМУ від 24.11.2003 № 142/5/2092,
зареєстрована в МЮУ від 24.11.2003 за №
1074/8395), вартість відновлювального
ремонту Застрахованого автомобіля
Водночас, як звіт про оцінку
транспортного засобу, так і ремонтна
калькуляція складена в комп'ютерній
програмі є лише попередніми оціночними
документами, у яких зазначається про
можливу, але не кінцеву суму, яку
необхідно витратити на відновлення
транспортного засобу.
При дослідженні наданих Позивачем
доказів на підтвердження реального
розміру витрат, пов'язаних із
відновлювальним ремонтом
Застрахованого автомобіля з
урахуванням зносу, судом було
враховано, що відповідно до абзацу
третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК
України та частини 17 статті 9 Закону
України «Про страхування» страхова
виплата за договором майнового
страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків.
А згідно з абзацом другим частини 1
статті 1192 ЦК України розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
Крім того, відповідно до пункту 7.38
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів
(затверджена наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395) значення коефіцієнта
фізичного зносу (Ез) приймається таким,
що дорівнює нулю для нових складників
та для складників КТЗ, строк
експлуатації яких не перевищує 5 років -
для легкових КТЗ виробництва країн СНД
та 7 років - для інших легкових КТЗ.
Зі свідоцтва про реєстрацію
пошкодженого Застрахованого
автомобіля, виробництва не СНД, копія
якого міститься у матеріалах справи,
вбачається, що рік випуску автомобіля -
2012, а отже на момент ДТП строк його
експлуатації не перевищував п'яти
При цьому, з наведеного в Звіті 136 від
10.04.2013 пробігу автомобіля вбачається,
що він не експлуатувався в
інтенсивному режимі.
Відповідачем також у супереч статті 33
ГПК України не доведено суду, що
існують обставини, зазначені у пункті
7.39 Методики, які дають підстави для
визначення іншого розміру коефіцієнта
Таким чином суд приходить до висновку,
що підстав для вирахування зносу в
даному випадку не має. Звітом № 136 від
10.04.2013, складеним суб'єктом оціночної
діяльності, також підтверджується
нульовий коефіцієнт фізичного зносу
Застрахованого автомобіля. Зворотного
Відповідачем не доведено.
Отже, документами, які підтверджують
дійсний розмір витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом
Застрахованого автомобіля, є рахунок
СТО ТОВ «ВіДі Елеганс» № ЕСеС-0002100 від
10.04.2013 на постачання деталей,
матеріалів і виконання робіт по
ремонту Застрахованого автомобіля та
страхового відшкодування як оплати
При цьому, про фактичне повне
відновлення Застрахованого автомобіля
свідчить наявний в матеріалах справи
Акт виконаних робіт СТО № ЕСЕСА-002661 від
29.06.2013, і також судом встановлено, що
коефіцієнт фізичного зносу автомобіля
Натомість Відповідачем суду не
доведено, що перелічені у вищевказаних
рахунку та акті СТО деталі, матеріали
та/або виконані роботи не стосувалися
ремонту Застрахованого автомобіля чи
були не потрібні для його повного
Відтак, реальний розмір витрат,
пов'язаних з відновлювальним ремонтом
Крім того, відповідно до пункту 12.1
статті 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Франшиза - частина збитків,
що не відшкодовується страховиком
згідно з договором страхування (стаття
9 Закону України «Про страхування»).
Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу № АЕ/1114518 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статей 9, 27 Закону України
«Про страхування», статі 993, 1192 ЦК
України, суд дійшов висновку, що
Відповідач повинен відшкодувати
Позивачу шкоду, в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
розміру витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом
Застрахованого автомобіля та в межах
суми, що перейшла до Позивача в зв'язку
з виплатою страхового відшкодування
Відповідачем в добровільному порядку
страхового відшкодування, та Позивачем
заявляються позовні вимоги про
достягнення з Відповідача 4592,35 грн., а
відтак, заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню.
Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна» (м. Київ, вул.
Воровського, 33; ідентифікаційний код
16285602) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «ВіДі - Страхування» (Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул. Велика
Кільцева, 56; ідентифікаційний код 35429675)
4592 (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто
дві) грн. 35 коп. відшкодування
матеріальної шкоди (виплати страхового
відшкодування), а також 1720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 16.01.2014

Суддя
Сташків Р.Б.