ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.01.14р. Справа № 904/83/14

Суддя Євстигнеєва Н.М. , розглянувши
матеріали

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ

про стягнення 19 741 869,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду з позовом, яким
просить стягнути з публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз":

- суму, на яку змінилась сума боргу
внаслідок інфляційних процесів у
розмірі 228 665,58 грн.,

- 3% річних від простроченої суми у
розмірі 1 636 865,10 грн.;

- пеню у розмірі 7 356 031,69грн.;

- 7% штрафу з простроченої суми у розмірі
10 520 30,33грн., а всьогго 19 741 869,70грн.

Позовні вимоги обгрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору про закупівлю природного
газу №9814/99/129449-ПР від 29.02.2012р.

Розглянувши позовні матеріали,
господарський суд дійшов висновку про
повернення позовної заяви з додатками
без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Чинним законодавством не встановлено
якихось спеціальних вимог щодо
оформлення платіжних документів, за
якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява оплачується судовим збором (п.п.
2.20, 2.21 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України").

Позивач у якості доказів сплати
судового збору подав оригінал
платіжного доручення №1005813 від 11.07.2013р.
про сплату судового збору у розмірі 4 440
грн. та оригінал платіжного доручення
№8413 від 17.09.2012р. про сплату судового
збору у розмірі 64 380 грн.

Як вбачається зі змісту платіжного
доручення №8413 від 17.09.2012р. про сплату
судового збору у розмірі 64 380 грн.
судовий збір сплачено за розгляд
позовної заяви про стягнення
заборгованості за договором №14/2224/11, а
не за розгляд позовної заяви про
стягнення заборгованості за договором
про закупівлю природного газу
№9814/99/129449-ПР від 29.02.2012р. на якому
грунтуються позовні вимоги.

Отже, платіжне доручення №8413 від
17.09.2012р. не є належним доказом сплати
судового збору за розгляд поданої
позовної заяви.

Наведене є підставою для повернення
позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст.63, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 35
арк., в тому числі оригінал платіжного
доручення №8413 від 17.09.2012р. про сплату
судового збору у розмірі 64 380 грн.,
оригінал платіжного доручення №1005813
від 11.07.2013р. про сплату судового збору у
розмірі 4 440 грн.

Суддя Н.М. Євстигнеєва