ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.01.2014
Справа № 905/7543/13
Господарський суд Донецької області
у складі

головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання
Поддубній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ»

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в розмірі
10809, 65грн., з яких сума основного боргу
3440, 99 грн., пеня у розмірі 6279, 80 грн., 30
процентів річних в розмірі 1088, 86 грн.,

за участю представників:

від позивача: Стасенко А.В., за довір.
від 24.12.2013р.,

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ»
звернулось до суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в розмірі 10809,
65грн., з яких сума основного боргу 3440, 99
грн., пеня у розмірі 6279, 80 грн., 30
процентів річних в розмірі 1088, 86 грн.

Правовою підставою стягнення
представник позивача під час розгляду
справи вважає норми статтей 526, 610, 692, 712
Цивільного кодексу України. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
поставки від 23 квітня 2012 року № 161/Д.
Позивач зазначив, що відповідачем не
сплачена вартість поставленого товару
відповідно до договору. Факт отримання
відповідачем товару підтверджується
видатковими накладними. Сума
заборгованості становить 3440, 99 грн.

Відповідно до пунктів 5.3, 5.4
договору позивачем нараховано 30%
річних в розмірі 1088, 86 грн. та пеня у
розмірі 6279, 80 грн.

Загальна сума заборгованості
становить 10809, 65 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним в позові, просив
задовольнити позовні вимоги. Через
канцелярію суду надав додаткові
документи, які долучені до матеріалів
справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
належним чином повідомлений, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення. Причини неявки
суду не відомі, заперечень не надійшло.

Представник позивача клопотання
щодо фіксації судового процесу не
заявляв, у зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
суд,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «БІОНАЙМ
УКРАЇНА» (Постачальник) та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (Покупець)
укладений договір поставки №161/Д
(надалі по тексту - договір), за умовами
якого, Постачальник зобов'язується
поставляти непродовольчі товари
відповідно до поданого Покупцем
замовлення, а Покупець зобов'язується
при йняти та своєчасно оплатити
його вартість.

Умовами договору сторони
визначили предмет договору, ціну
товару та порядок розрахунків, умови
поставки, відповідальність сторін,
строк дії договору.

Предметом даного договору є
товари, що визначені у відповідних
супровідних документах (накладних,
товарно-транспортних накладних тощо),
які є невід'ємною частиною цього
договору (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункт 1.3 договору
право власності на товар переходить до
Покупця з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
товарної накладної, яка засвідчує
момент передачі товару, якщо інший
порядок переходу права власності на
товар від Постачальника до Покупця не
визначений Сторонами.

Загальна ціна договору складає
загальну суму всіх поставок за цим
договором (пункт 1.6 договору).

Згідно із пунктом 2.2 договору
кількість товару у кожній партії
товару визначається виходячи з усної
чи письмової заявки Покупця та
наявності товару у Постачальника на
момент отримання заявки, і вказується в
первинних документах, які
підтверджують передачу товару
(накладні та/або акти прийому-передачі).

Асортимент кожної окремої партії
товару визначається виходячи з
асортименту товару за договором, усної
чи письмової заявки Покупця та
наявності його у Постачальника на
момент отримання заявки (пункт 3.1
договору).

Ціна на кожне найменування товару
за цим договором визначається виходячи
з відпускних цін встановлених
Постачальником на момент отримання
заявки Покупця та вважається остаточно
узгодженою в розмірі вказаному у
документах, що підтверджують передачу
товару (накладні та/або акти
прийому-передачі), якщо інше не
визначено Постачальником відповідно
до умов цього договору (пункт 4.1
договору).

23 квітня 2012 року сторонами
укладено додаткове погодження до
договору, відповідно до якого при
здійсненні Продавцем
централізовано-кільцевих перевезень
товарів згідно договору поставки від 23
квітня 2012 року №161/Д по торгівельним
точкам Покупця відпуск товару буде
здійснюватися без довіреності, що є
документом суворої звітності.

Для прийому товару при
централізовано-кільцевих перевезеннях
на своїх торгівельних точках Покупець
видає кожній окремій точці спеціальну
довіреність строком на один рік за
підписом керівника і головного
бухгалтера Покупця або інших осіб, що
уповноважені підписувати довіреності,
в якій засвідчує зразок штампу
(печатки) окремої торгівельної точки,
підписи не менш ніж двох матеріально
відповідальних осіб (ПІБ, паспортні
данні), які будуть приймати товар та
ставити свої підписи та штампи
(печатки) на супровідних документах
(накладних) про одержання товару (пункт
2 додаткового погодження).

Згідно із пунктом 3 додаткового
погодження до договору Покупець бере
на себе обовязок у триденний строк
замінити спеціальну довіреність, якщо
матеріально-відповідальні особа
подасть заяву на звільнення.
Відповідальність за прийом товару
такими особами покладається на
Покупця.

Додаткове погодження до договору
підписано без заперечень та скріплене
печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем на підставі
додаткового погодження до договору
видана спеціальна довіреність від 23
квітня 2012 року на отримання від ТОВ
«Біонайм Україна» цінностей за
накладними при
централізовано-кільцевих
перевезеннями та уповноважено
приймати цінності, завіряти супровідні
документи (накладні) своїми підписами
та штампом (печаткою) торгівельної
точки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Покупець визначив осіб,
відповідальних за отримання
товарно-матеріальних цінностей та
навів зразки їх підписів, якими
підтверджується отримання товару та
зразок відтиску штампу (печатки) (а.с.30).

Відповідно до пункту 11 Інструкції
про порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання по
кількості (П-6), приймання товарів мають
право здійснювати робітники
отримувача (покупця), уповноважені на
те керівництвом
підприємства-отримувача, і ці
працівники повинні відноситись до
категорії матеріально-відповідальних
осіб. До договорів повинні бути додані
розписки матеріально-відповідальних
осіб, що вони ознайомлені з Правилами
приймання товарів за їх особистими
підписами. Відпуск
товарно-матеріальних цінностей
покупцям або передача їх безоплатно
здійснюється підприємствами тільки на
підставі доручень отримувачів
(покупців).

Згідно із пунктом 13 «Інструкції
про порядок реєстрації виданих,
повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей»,
затвердженої Наказом Міністерства
фінансів України від 16 травня 1996 року
№99 при централізовано-кільцевих
перевезеннях цінностей підприємствам
їх відпуск постачальниками може
здійснюватися без довіреності, якщо
одержувач цінностей за підписом
керівника і головного бухгалтера
підприємства або інших осіб, які
уповноважені підписувати довіреності,
повідомив постачальника про зразок
печатки (штампу), якою матеріально
відповідальна особа, що буде приймати
цінності, завіряє на супровідних
документах (накладній, акті, ордері
тощо) свій підпис про одержання
цінностей.

На виконання умов договору
позивачем постачався товар, що
підтверджується видатковими
накладними: №БНУЦ45955 від 15 серпня 2012
року на суму 1889, 28 грн., № БНУЦ51425 від 29
серпня 2012 року на суму 144, 60 грн., №
БНУЦ51423 від 29 серпня 2012 року на суму 1407,
11 грн. (а.с.12-14).

Вищезазначені видаткові накладні
підписані сторонами та скріплені
печатками підприємств, що підтверджує
факт отримання відповідачем товару.

Відповідно до Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку,
видаткові накладні є первинними
обліковими документами в розумінні
вищезазначеного Закону та підписання
покупцем вищевказаних накладних
підтверджує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, а тому є підставою
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Пунктом 4.4 договору сторонами
погоджено, що покупець сплачує 100 (сто) %
вартості кожної партії товару на
протязі 30 (тридцяти) календарних днів з
моменту її отримання. Факт отримання
товару підтверджується видатковою
накладною підписаною Сторонами.

Відповідач отримав товар, але у
визначений у договорі строк за нього не
сплатив, своїх договірних зобов'язань
перед позивачем не виконав, чим порушив
умови договору.

14 червня 2013 року позивачем на
адресу відповідача надіслана
претензія на суму 3440, 99 грн., та
повідомлено відповідача про те, що 14
березня 2013 року ТОВ «Біонайм Україна»
() змінило найменування на
ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» (),
місцезнаходження та реквізити
товариства. Відповідача в зазначеній
претензії повідомлено про
місцезнаходження та реквізити
підприємства. Факт надсилання
відповідачу претензії підтверджуєтья
наявним в матеріалах справи фіскальним
чеком (а.с.15,16).

У наявному в матеріалах справи
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, в якому міститься запис
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради про
державну реєстрацію змін до установчих
документів юридичної особи (позивача)
не пов'язаних зі змінами в установчих
документах від 14 березня 2013 року, а саме
щодо зміни повного найменування, зміну
скароченого найменування,
місцезнаходження, складу або
інформації про засновників.

Також, згідно із засвідченої
належним чином копії витягу зі статуту
позивача найменування Товариство з
обмеженою відповідальністю «БІОНАЙМ
УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ»
змінено за рішенням учасників ТОВ
«БІОНАЙМ УКРАЇНА» від 05 березня 2013 року
протоколом загальних зборів учасників
№1.

Відповідно до частини 1 статті 265
Господарського кодексу України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтею 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою
кореспондується й частина 1 статті 193
Господарського кодексу України,
відповідно до якої суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 статті 193
Господарського кодексу України,
статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зазначені норми узгоджуються з
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведений
факт отримання відповідачем товару та
не сплати за поставлений товар
відповідно до видаткових накладних у
встановлені договором терміни.

Таким чином, сума основного боргу
в розмірі 3440, 99 грн. підлягає стягненню
з відповідача.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми пені у
розмірі 6279, 80 грн. необхідно зазначити
наступне.

Частиною 1 статті 230
Господарського кодексу України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що пенею є вид
неустойки, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до частини 6
статті 232 Господарського кодексу
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.4 договору
якщо заборгованість Покупця перед
Постачальником триває більше 2-х
місяців Покупець сплачує
Постачальнику пеню у розмірі 0,5% від
суми заборгованості за кожен день
прострочки платежу. При цьому
відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України
сторони погодили, що нарахування пені
за цим пунктом договору починається
від самого першого дня виникнення
прострочення Покупця перед
Постачальником та припиняється через
один календарний рік від дня, коли
зобовязання мало бути виконано.

Таким чином, сторони чітко
визначили в договорі інший кінцевий
момент нарахування пені.

Згідно із статтею 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від 22
листопада 1996 року № 543/96-ВР розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з розрахунку,
наявного в матеріалах справи, позивач
просить стягнути з відповідача пеню за
період з 01 жовтня 2012 року по 21 жовтня 2013
року в розмірі 6279, 80 грн.

Перевіривши арифметичний
розрахунок пені за період з 01 жовтня 2012
року по 21 жовтня 2013 року в розмірі 6279, 80
грн., враховуючи вимоги Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» суд
визнає його не вірним, оскільки
позивачем допущені арифметичні
помилки. За розрахунком суду розмір
пені становить 524, 85 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до пункту 5.3 договору
за порушення строку оплати товарів
Покупець сплачує Постачальнику
проценти за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 30% річних
від суми заборгованості.

Перевіривши арифметичний
розрахунок 30 процентів річних за
період з 01 жовтня 2012 року по 21 жовтня 2013
року суд визнає його не вірним,
оскільки позивачем допущені
арифметичні помилки. За розрахунком
суду розмір 30 процентів річних
становить 1088, 16 грн.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи
заперечень.

Матеріали справи належних
доказів в спростування доводів
позивача не містять, відповідачем
таких до суду не надано. За таких
обставин та враховуючи, що відповідач
свої зобов'язання з оплати товару не
виконав, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, пропорційно
відношенню розміру задоволених вимог
до розміру первісних, згідно статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, стягуються з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ
СВІС ГМБХ» до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в розмірі 10809, 65грн., з
яких сума основного боргу 3440, 99 грн.,
пеня у розмірі 6279, 80 грн., 30 процентів
річних в розмірі 1088, 86 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (84604, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
відомості про р/р в матеріалах справи
відсутні) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ
СВІС ГМБХ» (49027, м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна В.І. Леніна, буд. 53, , відомості про р/р в матеріалах
справи відсутні) суму основного боргу в
розмірі 3440 (три тисячі чотириста сорок)
грн., 99 коп., пеню в розмірі 524 (п'ятсот
двадцять чотири) грн., 85 коп., 30
процентів річних в розмірі 1088 (одну
тисячу вісімдесят вісім) грн., 16 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (84604, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
відомості про р/р в матеріалах справи
відсутні) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ
СВІС ГМБХ» (49027, м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна В.І. Леніна, буд. 53, , відомості про р/р в матеріалах
справи відсутні) витрати по сплаті
судового збору у розмірі 804 (вісімсот
чотири) грн., 41 коп.

У судовому засіданні 09 січня 2014
року проголошено та підписано вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано 14
січня 2014 року.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним господарським
судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя
О.О. Кучерява