ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 січня 2014 р.
Справа № 902/53/14

за позовом:Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк" (01033, м.Київ,
вул.Жилянська, 43)

до:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віфарт" в особі
голови ліквідаційної комісії (21022.
м.Вінниця, вул.Тарногородського, буд.16)

про визнання Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк" кредитором
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віфарт" згідно
договору про надання банківських
послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2013р. на
загальну суму 12 753 153,74 грн. та про
зобов'язання голови ліквідаційної
комісії Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віфарт" включити
кредиторські вимоги Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк" за
договором про надання банківських
послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2013р. на
загальну суму 12 753 153,74 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "ОТП
Банк" звернулося в господарський суд
Вінницької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віфарт" в особі
голови ліквідаційної комісії про
визнання Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк" кредитором
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віфарт" згідно
договору про надання банківських
послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2013 р. на
загальну суму 12 753 153,74 грн. та про
зобов'язання голови ліквідаційної
комісії Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віфарт" включити
кредиторські вимоги Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк" за
договором про надання банківських
послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2013 р. на
загальну суму 12 753 153,74 грн.

До вказаної позовної заяви позивачем
додано заяву № 1300-12-4-10/33 від 15.01.2014 р. про
забезпечення позову шляхом заборони
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції вчиняти будь-які реєстраційні
дії щодо реєстрації припинення ТОВ
"Віфарт" та шляхом заборони голові
ліквідаційної комісії ТОВ "Віфарт"
подавати до відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Реєстраційної
служби Вінницького міського
управління юстиції заповнену
реєстраційну картку на проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи у зв'язку з
ліквідацією.

Вказана заява мотивована тим, що
невжиття заходів щодо забезпечення
позову має наслідком повну
неможливість виконання рішення суду,
оскільки у випадку внесення запису про
державну реєстрацію припинення ТОВ
"Віфарт", буде вважатися, що
відповідачем погашені всі вимоги
кредиторів за всіма його
зобов'язаннями, і навіть у випадку
визнання ПАТ "ОТП Банк" кредитором ТОВ
"Віфарт" за рішенням суду, позивач
фактично буде позбавлений можливості
повернути кошти.

Мотивація в заяві про забезпечення
позову з посиланням на ліквідацію і
припинення відповідача не
підтверджується витягом із ЄДР від
16.10.2012 р., наданим позивачем із позовною
заявою, а тому є недоведеною і
безпідставною.

Окрім того, позивач не вказав і не надав
докази про публікацію в друкованих
органах інформації (газета) в якому
розміщене оголошення про ліквідацію
відповідача.

Як зазначається в п.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову" особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

В п.3 вказаної постанови зазначається,
що умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№ 9 "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Враховуючи те, що позивач не
обґрунтував належним чином
необхідності вжиття заходів до
забезпечення позову, не надав жодного
доказу в підтвердження ймовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
заяви про забезпечення позову в
повному обсязі.

Окрім того, клопотання про вжиття
заходів до забезпечення позову разом
із позовною заявою від 14.01.2014 р.
позивачем подано до суду нарочно 15.01.2014
р.

З 01.01.2014 року змінилась ставка судового
збору за розгляд позовних заяв в
господарських судах України.

Згідно підпункту 3 п.2 ч.2 ст.4 Закону
України "Про судовий збір" при
зверненні з заявою про вжиття
запобіжних заходів та забезпечення
позову до господарського суду має бути
сплачений судовий збір в розмірі 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(станом на 01.01.2014 р. складає 1218, 00 грн.),
тобто 1827, 00 грн.

В додатках до заяви про забезпечення
позову позивачем вказано про сплату
судового збору в сумі 1 827 грн.

Разом з тим, до вказаної заяви, на доказ
сплати судового збору, позивачем
додано платіжне доручення № від
11.01.2014 р. про сплату судового збору в
сумі 1 824 грн. що на 3 грн. менше ніж
передбачено вказаною нормою закону.

З огляду на викладене, у зв'язку із тим,
що суд дійшов до висновку про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову в повному обсязі, суд вважає за
необхідне достягнути з позивача суму
недоплаченого судового збору.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття
заходів до забезпечення позову суд
також зауважує, що відповідно до п.4
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" клопотання про забезпечення
позову, яке раніше було відхилено
повністю або частково, може бути подано
вдруге, якщо змінились певні обставини.
Тобто на заяви про забезпечення позову,
в задоволенні яких було відмовлено, не
поширюється заборона повторно
звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви № 1300-12-4-10/33 від
15.01.2014 р. про забезпечення позову
відмовити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк" (01033, м.Київ,
вул.Жилянська, 43, ) до
державного бюджету 3 (три) грн.
недоплоченого судового збору за
розгляд заяви № 1300-12-4-10/33 від 15.01.2014 р.
про забезпечення позову. Видати наказ.

3. Копії даної ухвали направити
позивачу, відповідачу рекомендованим
листом.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (01033, м.Київ, вул.Жилянська,
43)

3 - відповідачу (21022. м.Вінниця,
вул.Тарногородського, буд.16)