ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

23.01.2014Справа №5002-15/ 3190-2012

За скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» на
постанову заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції Котовой І.В. по виконавчому
провадженню № 38588047 від 10.07.2013 про
накладення штрафу в розмірі 680,00 грн.

за позовом Гурзуфської селищної ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим»

про розірвання договору оренди
земельної ділянки та зобов'язання
повернути земельну ділянку

Суддя Іщенко І.А.

За участю представників:

від стягувача - не з'явився

від боржника - не з'явився

від ВДВС - Котова І. В., довіреність б/н,
від 05.01.2014, представник.

ВСТАНОВИВ:

Гурзуфська селищна рада звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим», та
просить суд розірвати договір оренди
земельної ділянки площею 0,0830 га, що
розташована за адресою: смт. Гурзуф,
Набережна ім. О. С. Пушкіна, район кафе
"Адалари 2000", кадастровий номер
:01:006:0095, укладений між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Діо-Крим» та Гурзуфською селищною
радою 09.02.2006 року та зобов'язати
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» (95000, м.
Сімферополь, вул. Куйбишева, 62, ) повернути Гурзуфській селищної
раді земельну ділянку площею 0,0830 га
кадастровий номер :01:006:0095 у
належному стані.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.12.2012,
залишеним без змін постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 05.02.2013 у справі
№5002-15/3190-2012, у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Позивач, Гурзуфська селищна рада, з
прийнятим судовим рішенням місцевого
господарського суду та постановою
апеляційної інстанції не погодився та
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати зазначені
судові акти та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.04.2013 касаційну скаргу
Гурзуфської селищної ради задоволено.
Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.12.2012
та постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
05.02.2013 у справі № 5002-15/3190-2012 - скасовано.
Прийнято нове рішення, яким позовні
вимоги задоволено, розірвано договір
оренди земельної ділянки площею 0,0830 га,
що розташована за адресою: смт. Гурзуф,
Набережна ім. О.С. Пушкіна, район кафе
"Адалари 2000", між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Діо-Крим"
та Гурзуфською селищною радою 09.02.2006р.
та зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Діо-Крим" повернути
Гурзуфській селищній раді земельну
ділянку площею 0,0830 га кадастровий
номер :01:006:0095 у належному стані.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діо-Крим" (м.
Сімферополь, вул. Куйбишева, 62, ) на користь Гурзуфської
селищної ради (м. Ялта, смт. Гурзуф, вул.
Подвойського, 9, ) витрат
зі сплати судового збору в сумі 1073,00грн.
за подання позовної заяви до
господарського суду Автономної
Республіки Крим. Стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю "Діо-Крим"
(м. Сімферополь, вул. Куйбишева, 62, ) на користь Гурзуфської
селищної ради (м. Ялта, смт. Гурзуф, вул.
Подвойського, 9, ) витрат
зі сплати судового збору в сумі 536,50грн.
за подання апеляційної скарги до
Севастопольського апеляційного
господарського суду. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діо-Крим" (м.
Сімферополь, вул. Куйбишева, 62, ) на користь Гурзуфської
селищної ради (м. Ялта, смт. Гурзуф, вул.
Подвойського, 9, ) витрат
зі сплати судового збору в сумі 802,90 грн.
за подання касаційної скарги до Вищого
господарського суду України, та було
доручено господарському суду
Автономної Республіки Крим видати
відповідні накази.

На виконання постанови Вищого
господарського суду України від 22.04.2013
господарським судом Автономної
Республіки Крим було видано накази про
примусове виконання даної постанови.

23.07.2013 до господарського суду
Автономної Республіки Крим надійшов
запит вих. №03-22/433 від 15.07.2013 про
направлення справи №5002-15/3190-2012 за
позовом Гурзуфської селищної ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та зобов'язання повернути
земельну ділянку, до Вищого
господарського суду України, у зв'язку
з надходженням заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діо-Крим»
про перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 22.04.2013
за нововиявленими обставинами.

24.07.2013 справа №5002-15/3190-2012 за позовом
Гурзуфської селищної ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та зобов'язання повернути
земельну ділянку була направлена
господарським судом Автономної
Республіки Крим за вих. № 02-02/901/11/13 до
Вищого господарського суду України.

24.07.2013 від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» до
господарського суду Автономної
республіки Крим надійшла скарга на
постанову заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції Котовой І.В. по виконавчому
провадженню № 38588047 від 10.07.2013 про
накладення штрафу Товариству з
обмеженою відповідальністю «Діо-Крим»
в розмірі 680,00 грн., згідно якої заявник
просить суд скасувати постанову про
накладення штрафу від 10.07.2013 по
виконавчому провадження № 38588047.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 24.07.2013
відкладено вирішення питання про
прийняття скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діо-Крим»
на постанову заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції Котовой І.В. по виконавчому
провадженню № 38588047 від 10.07.2013 про
накладення штрафу Товариству з
обмеженою відповідальністю «Діо-Крим»
в розмірі 680,00 грн., до повернення
матеріалів справи №5002-15/3190-2012 з Вищого
господарського суду України до
господарського суду Автономної
Республіки Крим.

12.11.2013 справа № 5002-15/3190-2012 надійшла до
господарського суду Автономної
Республіки Крим.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.11.2013
скаргу призначено до розгляду.

Стягувач та боржник явку у судове
засідання не забезпечили, про час, дату
та місце судового засідання сповіщені
належним чином, причина неявки
представників сторін суду невідома.

Представник ВДВС проти скарги
заперечував, просить суд відмовити
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» у
задоволенні скарги на неправомірні дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діо-Крим»
на постанову заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції Котовой І.В. по виконавчому
провадженню № 38588047 від 10.07.2013 про
накладення штрафу Товариству з
обмеженою відповідальністю «Діо-Крим»
в розмірі 680,00 грн., суд вважає, що вимоги
заявника не підлягають задоволенню у
зв'язку з наступним.

Відповідно до статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Згідно з статтею 124 Конституції України
та статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України, судові
рішення є обов'язковими до виконання на
всій території України і виконуються в
порядку, визначеному Законом України
«Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче
провадження» є спеціальним законом,
яким необхідно керуватися при
примусовому виконанні судових рішень.
Згідно преамбули цього закону, він
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ.

Пунктом 7 постанови пленуму Верховного
суду України від 26.12.2003 №14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» встановлено,
що за результатами розгляду скарги
загальний суд постановляє рішення, а
господарський - ухвалу, які мають
відповідати вимогам відповідно статей
202, 203, 248-24 Цивільного процесуального
кодексу України та статей 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до частин 1 статті 6 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено,
що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

25.06.2013 заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції, Котовой І.В. винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу №
5002-15/3190-2012 від 07.05.2013 про зобов`язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Діо-Крим" повернути
Гурзуфській селищній раді земельну
ділянку площею 0,0830 га кадастровий
номер :01:006:0095 у належному стані".

Пунктами 2, 3 цієї постанови зазначено,
що боржнику необхідно самостійно
виконати рішення у 7-денний строк, та
надати державному виконавцю
підтверджуючи документи щодо
виконання рішення суду. При
невиконанні рішення в наданий для
самостійного виконання строк виконати
його в примусовому порядку зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов'язаних з
провадженням виконавчих дій.

Згідно поштового повідомлення
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 25.06.2013 отримана
боржником 01.07.2013.

10.07.2013 заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції, Котовой І.В. винесена
постанова про накладення на боржника
ТОВ "Діо-Крим" (м. Сімферополь, вул.
Куйбишева, б. 62, ) штрафу
у розмірі 680,00 грн. за невиконання
рішення суду.

Відповідно до пункту 2 постанови від
10.07.2013, у разі повторного невиконання
рішення на боржника накладається штраф
у подвійному розмірі та державним
виконавцем подається подання до
правоохоронних органів про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Так, заявник вважає, що постанова
підлягає скасуванню, а дії державного
виконавця підлягають визнанню
недійсними з огляду на порушення вимог
статті 89 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки вважає, що
невиконання рішення суду у справі №
5002-15/3190-2012 відбулось з поважних причин.

Відповідно до статті 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до статті 89 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення
суду у справі № 50022-15/3190-2012 виконано не
було, суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діо-Крим»
про скасування постанови по
виконавчому провадженню № 38588047 від
10.07.2013 про накладення штрафу в розмірі
680,00 грн.

З огляду на викладене, еруючись статтям
86, 121-2 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діо-Крим» про
скасування постанови по виконавчому
провадженню № 38588047 від 10.07.2013 про
накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. -
залишити без задоволення.

Суддя
І.А. Іщенко