ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.01.2014 Справа № 920/563/13

за позовом: Приватного
підприємства «Грантбуд», м. Конотоп,
Сумська область,

до відповідача: Управління
житлово-комунального господарства
Конотопської міської ради Сумської
області, м. Конотоп, Сумська область,

про стягнення 245 000 грн. 00 коп.,

за участю Конотопського міжрайонного
прокурора,

Суддя Заєць С.В.

Представники:

Від позивача - директор Топтун Л.В.;

Від відповідача - Дубовик Л.І.
(довіреність № 254 від 03.07.2013року);

Примак Я.П.
(розпорядження № 87 від 07.07.2010року);

Прокурор - не з'явився;

При секретарі судового засідання
Карабан Є.П.,

Рішенням господарського суду
Сумської області від 22.05.2013року у
справі № 920/563/13 позов задоволено,
стягнуто з Управління
житлово-комунального господарства
Конотопської міської ради Сумської
області на користь Приватного
підприємства «Грантбуд» 245 000 грн. 00 коп.
заборгованості та 4900 грн. 00 коп. витрат
по сплаті судового збору.

04.07.2013року Конотопський
міжрайонний прокурор подав заяву №
113-4005вих 13 від 03.07.2013року про вступ у
справу за апеляційною скаргою
Управління житлово-комунального
господарства Конотопської міської
ради Сумської області, м. Конотоп,
Сумська область на рішення
господарського суду Сумської області
від 22.05.2013року у справі № 920/563/13.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
04.07.2013року, рішення господарського суду
Сумської області від 22.05.2013року у
справі № 920/563/13 скасоване та прийнято
нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського
суду від 11.09.2013року, постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 04.07.2013року та
рішення господарського суду Сумської
області від 22.05.2013року у справі № 920/563/13
скасовано, а справу № 920/563/13 передано на
новий розгляд до господарського суду
Сумської області.

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить суд стягнути з
відповідача 245 000 грн. 00 коп.
заборгованості за виконані роботи
відповідно до укладеного між сторонами
договору № 11/02 від 31.01.2013року.

28.11.2013року позивач подав заяву про
збільшення позовних вимог б/н б/д , в
якій просить суд стягнути з
відповідача 245 000 грн. 00 коп.
заборгованості за виконані роботи
відповідно до укладених між сторонами
договорів № 19/10 від 19.10.2012року та № 11/02
від 31.01.2013року, актів приймання
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
за лютий 2013року № 3 на суму 85 699 грн. 20
коп., № 4 на суму 80 997 грн. 60 коп., № 5 на
суму 78 303 грн. 20 коп. та довідок про
вартість виконаних будівельних робіт
за лютий 2013 року.

Відповідач подав відзив № 524 від
25.12.2013року на заяву про збільшення
позовних вимог, в якому просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

Разом з цим, під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Збільшено (чи
зменшено) може бути лише розмір вимог
майнового характеру (п. 3.10 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»).

З огляду на вказані обставини, заява
про збільшення позовних вимог б/ н б/д
не приймається судом до розгляду,
оскільки в останній не йде мова про
збільшення або зменшення кількісних
показників заявленої до стягнення
суми, а фактично йдеться про зміну
підстав позову - зміну обставин, на яких
ґрунтується вимога позивача.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази, суд встановив:

Як зазначає позивач, у жовтні 2012 року на
каналізаційній мережі по вул.
Металістів в м. Конотоп сталася
аварійна ситуація, яка вимагала
термінового проведення робіт з
реконструкції зазначених мереж. На
замовлення відповідача - Управління
житлово-комунального господарства
Конотопської міської ради Сумської
області науково-виробничим
колективним підприємством «ФАКЕЛ»
розроблений Робочий проект по
реконструкції каналізаційних мереж по
вул. Металістів в м. Конотоп. Згідно зі
зведеним кошторисним розрахунком
вартості будівництва, складеним НВКП
"ФАКЕЛ" на замовлення відповідача,
загальна вартість реконструкції
каналізаційних мереж по вул.
Металістів в м. Конотоп Сумської
області становить 469 231 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.10.2012року між сторонами було укладено
договір № 19/10 предметом якого є
виконання робіт по реконструкції
каналізаційної мережі по вул.
Металістів в м. Конотоп. Динамічна ціна
договору складає 195 000 грн. 00 коп.

Як зазначає позивач, станом на 01.03.2013
року вартість робіт за договором
№ 19/10 від 19.10.2012 року в сумі 195 000 грн. 00
коп. сплачена відповідачем повністю.

31.01.2013року між сторонами було укладено
договір № 11/02 предметом якого є
виконання робіт по реконструкції
каналізаційної мережі по вул.
Металістів в м. Конотоп.

Пунктами 5.1, 5.3 договору № 11/02
встановлено динамічну ціну договору,
яка складає 245 000 грн. 00 коп. Розрахунки
проводяться шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
позивача, після підписання сторонами
актів виконаних робіт у місячний
термін. Вартість виконаних робіт, що
підлягають оплаті, визначається по
усіх складових вартості робіт,
розрахованих на підставі ресурсних
елементних кошторисних норм ДБН
Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості
будівництва».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що згідно з умовами
укладеного між сторонами договору №
11/02 ним були виконані роботи по
реконструкції каналізаційної мережі
по вул. Металістів в м. Конотоп,
загальною вартістю 245 000 грн. 00 коп., що
підтверджується актами приймання
виконаних будівельних робіт форми КБ-2в
за лютий 2013року № 3 на суму 85 699 грн. 20
коп., № 4 на суму 80 997 грн. 60 коп., № 5 на
суму 78 303 грн. 20 коп. та довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
за лютий 2013 року. Проте відповідачем, в
порушення умов договору та статей 852, 853,
854 Цивільного кодексу України, виконані
роботи не прийняті, акти приймання
виконаних будівельних робіт за лютий
2013 року не підписані, кошти за виконані
роботи не сплачені. Таким чином
заборгованість відповідача складає 245
000 грн. 00 коп.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Статтею 844 Цивільного кодексу України
передбачено, що ціна у договорі підряду
може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до
кошторису, складеного підрядником,
кошторис набирає чинності та стає
частиною договору підряду з моменту
підтвердження його замовником.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного
кодексу України підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт.

Підрядник зобов'язаний виконати усі
роботи, визначені у проектній
документації та в кошторисі
(проектно-кошторисній документації),
якщо інше не встановлено договором
будівельного підряду.

Договором будівельного підряду мають
бути визначені склад і зміст
проектно-кошторисної документації, а
також має бути визначено, яка із сторін
і в який строк зобов'язана надати
відповідну документацію.

Отже, виходячи з наведеного, ціна
договору будівельного підряду
визначається кошторисом і
проектно-кошторисна документація є не
тільки техніко-економічною, а й
юридичною підставою будівництва.

Відповідно до п.п. 2.8., 2.9. договору № 11/02,
відповідач зобов'язаний надати
технічне завдання та погодити проект
на виконання робіт за даним договором.

Докази, які б свідчили про надання
відповідачем технічного завдання та
погодження проекту на виконання робіт
за договором № 11/02, в матеріалах справи
відсутні.

Згідно з п. 4.2. договору № 11/02 виконані
роботи приймаються замовником з
обов'язковим складанням відповідного
акту здачі-приймання робіт, який
підписується уповноваженими
представниками замовника і підрядника.
Акти по кожному з завершених етапів
робіт готуються підрядником і
передаються замовнику. Замовник
протягом 5 днів з дати отримання
зазначених актів перевіряє їх на
відповідність фактично виконаним
роботам і у разі відсутності зауважень
підписує та повертає належним чином
оформлені примірники підрядника та
здійснює розрахунки по ним у порядку,
визначеному договором.

Відповідно до п. 4.3. договору № 11/02 від
31.01.2013року при прийманні обсяг усіх
виконаних робіт визначається
фактичним обмірюванням, а вартість - в
межах затвердженого кошторису
складеного згідно державних
будівельних норм та ціноутворення у
будівництві - по одиничних розцінках.
Акт приймання передачі виконаних
підрядних робіт підписується
сторонами по договору.

Посилання позивача на робочий проект
реконструкції каналізаційних мереж по
вул. Металістів у м. Конотоп (зведений
кошторисний розрахунок вартості
будівництва), отриманий ним від
замовника згідно з яким зведена
кошторисна вартість робіт визначена в
сумі 469,231 тис. грн. не приймається судом
до уваги, оскільки відповідний
зведений кошторисний розрахунок
вартості будівництва (а.с. 154-155, 1 том) не
узгоджено з замовником - Управлінням
житлово-комунального господарства
Конотопської міської ради Сумської
області.

Натомість в матеріалах справи
міститься зведений кошторисний
розрахунок вартості будівництва,
узгоджений з Управлінням
житлово-комунального господарства
Конотопської міської ради Сумської
області, згідно з яким зведена
кошторисна вартість робіт визначена в
сумі 304, 241 тис. грн. (а.с. 72-74, 1 том). Те, що
на час видачі документації загальна
вартість за зведеним кошторисом
становила 304, 241 тис. грн. підтверджено
також НВКП «Факел» у листі № 45 від
21.10.2013року, адресованому відповідачу
(а.с. 59-60, 3 том).

Згідно зі ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

При цьому, в Оглядовому листі Вищого
господарського суду України від 18.02.2013
№ 01-06/374/2013 "Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку Вищим господарським судом
України)" зазначено, що відповідно до
норм чинного законодавства підрядник
не повинен вчиняти жодних дій щодо
спонукання замовника до підписання
акта виконаних робіт, а має лише
констатувати факт відмови від
підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти
виконані роботи, а у випадку виявлення
недоліків робіт негайно про них
заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника.

Надіслані позивачем на адресу
відповідача для підписання акти
приймання виконаних будівельних робіт
форми КБ-3 за лютий 2013 року № № 3, 4, 5 з
боку відповідача підписані не були. Як
зазначає позивач заперечень щодо
якості та строків виконаних робіт
відповідачем не надано.

При цьому, в матеріалах справи
міститься лист № 156 від 08.04.2013року в
якому Управління житлово-комунального
господарства Конотопської міської
ради Сумської області на лист
Приватного підприємства «Грантбуд»
від 06.02.2013року повідомляє, що між
сторонами дійсно укладений договір №
11/02 від 31.01.2013року на роботи по
реконструкції каналізаційної мережі
по вул. Металістів. Даний документ
передбачає виконання робіт протягом 2013
року. Впродовж першого кварталу
поточного року роботи на зазначеному
об'єкті не виконувались. В зв'язку з цим,
акти виконаних робіт за вказаним
договором не можуть бути навіть
підготовлені позивачем. Відповідно і
відповідач не має законних підстав для
їх підписання (а.с. 55, 64).

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується позивачем, роботи за
актами приймання виконаних
будівельних робіт за договором № 11/02
від 31.01.2013року форми КБ-2в за лютий
2013року № 3 на суму 85 699 грн. 20 коп., № 4 на
суму 80 997 грн. 60 коп., № 5 на суму 78 303 грн.
20 коп. фактично виконувалися до
укладення між сторонами договору № 11/02
(листопад-грудень 2012 року), про що в тому
числі свідчить лист позивача № 7 від
06.02.2013року, адресований відповідачу
(а.с. 55, 1 том).

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту
його укладення. Сторони можуть
встановити, що умови договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли до його укладення.

Разом з цим, у договорі № 11/02 від
31.01.2013року відсутні будь-які посилання
на те, що його умови поширюються на
правовідносини, які виникли до його
укладення.

Таким чином суд приходить до висновку,
що роботи по реконструкції
каналізаційної мережі по вул.
Металістів в м. Конотоп загальною
вартістю 245 000 грн. 00 коп. виконувалися
не на підставі та не на виконання
пізніше укладеного договору № 11/02 від
31.01.2013року.

На підставі вищевикладеного, вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
245 000 грн. 00 коп. заборгованості за
виконані роботи відповідно до
укладеного між сторонами договору №
11/02 від 31.01.2013року та актів форми КБ-2в за
лютий 2013року №3, № 4, № 5 у яких є
посилання на цей договір є
необґрунтованими, тому суд відмовляє у
задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 14.01.2014року

Суддя
С.В. Заєць