ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.14р. Справа № 904/8641/13

За позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
"ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРК ОПЕРА", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 61 996, 26 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Артьомова Ю.С. -
представник (дов. № 1145-О від 19.04.2013 року)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю „КРК ОПЕРА" про
стягнення заборгованості у сумі
61 996,26 грн., з яких: 35 724,38 грн. -
заборгованість за кредитом, 16 203,91 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 5 604,25 грн. - пеня,
4 463,72 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем порушені зобов'язання за
договором банківського обслуговування
від 04.03.2011 року щодо своєчасного та
повного повернення кредиту.

Як зазначає позивач, 15.03.2011 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю „КРК ОПЕРА" (клієнт)
та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (банк)
було підписано заяву.

Заяву було підписано за допомогою
електронно-цифрового підпису.

Згідно вказаної заяви відповідач
приєднався до "Умов та правил надання
банківських послуг", Тарифів банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
www.privatbank.ua, які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування від 15.03.2011 року та взяв
на себе зобов'язання виконувати умови
договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт у
розмірі 50 000,00 грн. (а.с.40) на поточний
рахунок 5476 в електронному вигляді
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Причиною виникнення спору є неналежне
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю „КРК ОПЕРА" умов
кредитного договору банківського
обслуговування від 15.03.2011 року щодо
своєчасного та повного повернення
кредиту.

Позивач посилається на статтю 3 Закону
України "Про електронний цифровий
підпис" і зазначає, що відповідно до
цієї статті електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису. Електронний підпис не може
бути визнаний недійсним лише через те,
що він має електронну форму або не
ґрунтується на посиленому сертифікаті
ключа.

Відповідач відзив на позов не надав, у
судові засідання, призначені для
розгляду справи, явку свого
повноважного представника не
забезпечив, про поважність причин
неявки представника у судові засідання
суд не повідомив. Був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 21.01.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем до матеріалів справи надано
заяву від 15.03.2011 року (а.с.29).

За змістом цієї заяви, банк за
наявності вільних грошових коштів
здійснює обслуговування кредитного
ліміту на вказаному рахунку, а саме №
5476.

Про розмір ліміту Банк повідомляє
клієнта на свій вибір або у письмовій
формі або через встановлені засоби
електронного зв'язку банку та клієнта.
Порядок встановлення, зміни ліміту,
погашення заборгованості та розмір
відсоткової ставки за користування
кредитним лімітом регламентується
Умовами та Правилами надання
банківських послуг і Тарифами Банку, що
розміщені у мережі Інтернет на сайті
www.privatbank.ua і разом з цією заявою
складають договір банківського
обслуговування.

Ця заява не підписана сторонами та не
скріплена печатками.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Статтею 1055 Цивільного кодексу України
встановлено, що кредитний договір
укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Статтею 207 Цивільного кодексу України
передбачено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Суд не приймає до уваги твердження
позивача про те, що договір було
підписано сторонами за допомогою
електронного підпису з огляду на
наступне.

Статтею 1 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
встановлено, що електронний цифровий
підпис - вид електронного підпису,
отриманого за результатом
криптографічного перетворення набору
електронних даних, який додається до
цього набору або логічно з ним
поєднується і дає змогу підтвердити
його цілісність та ідентифікувати
підписувача. Електронний цифровий
підпис накладається за допомогою
особистого ключа та перевіряється за
допомогою відкритого ключа.

Особистий ключ - параметр
криптографічного алгоритму формування
електронного цифрового підпису,
доступний тільки підписувачу.

Відкритий ключ - параметр
криптографічного алгоритму перевірки
електронного цифрового підпису,
доступний суб'єктам відносин у сфері
використання електронного цифрового
підпису.

Таким чином, за допомогою електронного
цифрового підпису можна підписувати
лише електронний документи.

Документ в письмовому вигляді
неможливо підписати за допомогою
електронного цифрового підпису.

Суд не є суб'єктом відносин у сфері
використання електронного цифрового
підпису, відповідно до ст. 2 Закону
України "Про електронний цифровий
підпис", яка визначає суб'єктів
правових відносин у сфері послуг
електронного цифрового підпису, не має
відкритого ключ і відповідно не може
перевірити накладання електронного
цифрового підпису на будь-які
електронні документи.

Але найголовніше, що відповідно до
частини 3 статті 4 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
використання електронного цифрового
підпису не змінює порядку підписання
договорів та інших документів,
встановленого законом для вчинення
правочинів у письмовій формі.

Судом також не приймається до уваги
посилання позивача на статтю 3 Закону
України "Про електронний цифровий
підпис", оскільки відповідно до статті 3
Закону України "Про електронний
цифровий підпис" електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки) у разі, якщо:
електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису; під час перевірки
використовувався посилений сертифікат
ключа, чинний на момент накладення
електронного цифрового підпису;
особистий ключ підписувача відповідає
відкритому ключу, зазначеному у
сертифікаті.

Але в будь-якому випадку ця норма
застосовується з врахуванням ч. 3 ст. 4
Закону України "Про електронний
цифровий підпис".

Судом не враховується посилання
позивача на пункт 3.11.1.16 Умов і правил
надання банківських послуг, оскільки в
тій частині цього пункту, де
зазначається, укладення договорів і
угод у формі авторизації кредитної
угоди в системах клієнт-банк / Інтернет
клієнт-банк, або у формі обміну
паперовій або електронній інформацією,
або в будь-якій іншій формі), Банк і
Клієнт допускають використання
підписів Клієнта у вигляді електронно -
цифрового підпису та / або
підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі. В цій частині
п. 3.11.1.16 Умов не відповідає вимогам ч. 3
ст. 4 Закону України "Про електронний
цифровий підпис", ст. ст. 207, 1055
Цивільного кодексу України.

Тому, кредитний договір на виконання
ст. ст. 207, 1055 Цивільного кодексу України
повинен бути підписаний сторонами.

Відповідно частини 2 статті 4-3
Господарського процесуального кодексу
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем не надано підписаного
сторонами договору, в якому б були
визначені сума кредиту, що надається
банком, розмір відсотків за
користування кредитом, строк
повернення та інші істотні умови. При
цьому свої позовні вимоги позивач
ґрунтує саме на кредитному договорі.

Враховуючи викладене, господарський
суд не знаходить підстав для
задоволення позову.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається при відмові
в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текс рішення складено 24.01.2014 р.

Суддя Я.С. Золотарьова