ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.Справа № 916/1806/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів Бойко Л.І., Таран С.В.

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідачів:

від ТОВ "ФОРТУНА" - Єршова А.С.;

від ОСОБА_3 - ОСОБА_3;

від ОСОБА_4 - не з'явилися;

від 3-ої особи - не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5

на рішення господарського суду
Одеської області від 13.11.2013р.

у справі № 916/1806/13

за позовом ОСОБА_5

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФОРТУНА"

2) ОСОБА_3

3) ОСОБА_4

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: ОСОБА_6

про визнання недійсними рішень
загальних зборів, зобов'язання
скасувати реєстрацію змін до
статутних документів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до господарського
суду Одеської області з позовними
вимогами до ТОВ "ФОРТУНА", ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: ОСОБА_6 - про визнання
недійсними рішень загальних зборів ТОВ
"ФОРТУНА" від 24.09.2012р. та від 28.03.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
станом на 2008р. позивач був єдиним
засновником ТОВ "ФОРТУНА" з часткою в
статутному капіталі - 100%. В подальшому
ним було продано ОСОБА_3 - 30% статутного
капіталу. Між тим, решта - 70% частки було
незаконно переоформлено ОСОБА_3 на свою
користь, про що прийнято рішення на
зборах 24.09.2012р., а рішенням загальних
зборів товариства від 28.03.2013р. 100%
статутного капіталу товариства було
передано на користь ОСОБА_4

В подальшому позивачем були наданні
уточнення та збільшення позовних
вимог, в яких він просив визнати
недійсними рішення загальних зборів
ТОВ "ФОРТУНА", прийняті згідно
протоколу №1 від 24.09.2012р., протоколу №2
від 24.09.2012р., протоколу №1 від 28.03.2013р.,
протоколу №2 від 28.03.2013р., зобов'язати
орган реєстрації скасувати реєстрацію
змін до статутних документів,
проведених на підставі цих протоколів.

Відповідач 2 - ОСОБА_3 звернувся до
господарського суду із заявою про
застосування строків позовної
давності, оскільки з моменту
оформлення заяви про вихід із
товариства - 27.06.2010р. ОСОБА_5 втратив
статус учасника ТОВ "ФОРТУНА" та
корпоративні відносини з товариством
припинились.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "ФОРТУНА"
позовні вимоги не визнає, і вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Із врахуванням поданої 27.06.2010р. заяви
про вихід з товариства ОСОБА_5 втратив
статус учасника товариства, а тому ні
він сам, ні його представник не може
брати участь в загальних зборах
24.09.2012р., та голосувати з питань порядку
денного. На час прийняття оспорюваного
рішення загальних зборів позивач
втратив статус учасника товариства,
оскаржуване рішення стосується його
заяви про вихід з товариства, а тому
недоведене, яким чином ці рішення
загальних зборів порушують його права
та охоронювані законом інтереси.

ОСОБА_3 також позовні вимоги не визнав і
вважає, що жодних підстав для
задоволення позову не має.

28.10.2013р. від позивача надійшло
клопотання в порядку ст. 22 ГПК України
про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
неналежними відповідачами, оскільки
відповідачем у справах про визнання
недійсним рішення загальних зборів є
господарське товариство, а не його
учасники.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 13.11.2013р. (суддя Никифорчук
М.І.) у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що
відповідно до заяви від 27.06.2010р. про
вихід з товариства ОСОБА_5 перестав
бути учасником товариства. Вихід
ОСОБА_5 з ТОВ "ФОРТУНА", відповідно до
цієї заяви, вирішувався на зборах
24.09.2012р., підстав для визнання
недійсними рішень загальних зборів - не
вбачається. Доказів наявності
пропозицій ОСОБА_5 іншим учасникам
товариства на купівлю його частки або
наявності домовленості між ОСОБА_5 та
іншими учасниками ТОВ "ФОРТУНА" на
відчуження його частки позивачем не
надано.

Також суд відхилив заяву ОСОБА_3 про
застосування строків позовної
давності з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК
України.

В апеляційній скарзі не погоджуючись з
висновками суду, ОСОБА_5 просить
скасувати рішення господарського суду
в повному обсязі, прийняти постанову,
якою задовольнити повністю позовні
вимоги.

Як зазначає скаржник, що оспорювані
рішення загальних зборів прийняті в
порушення норм чинного законодавства в
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не міг та не мав
права передати 70% частки в статутному
капіталі ТОВ "ФОРТУНА", які належали
ОСОБА_5, та які він передав
підприємству, ОСОБА_4 Відповідачі
належних та допустимих доказів
правомірності здійснення такого
переоформлення частки в статутному
капіталі в розмірі 70% на користь ОСОБА_3
- не надали.

В поясненнях до апеляційної скарги від
21.01.2014 р. ОСОБА_5 вказує на те, що в ході
судового процесу господарським судом
не перевірено та не з'ясовано, чи було
дотримано порядок скликання та
проведення загальних зборів ТОВ
"ФОРТУНА" у відповідності до вимог
чинного законодавства, не було
з'ясовано питання дотримання
законності порядку переоформлення
частки статутного капіталу ТОВ
"ФОРТУНА", всупереч приписів
законодавства України та
волевиявленню учасника, на іншу особу.

Також скаржником повторно надано
документи, які судом першої інстанції
прийнятті не були, та які, як вказує
скаржник, вказують на наявність
домовленості між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 про придбання нею частки ОСОБА_5
і частковий розрахунок за неї, намір
ОСОБА_8 придбати частку статутного
капіталу ТОВ "ФОРТУНА" разом із ОСОБА_3;
і відповідь Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції від
28.11.2013 р.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали справи (фактичні обставини
справи) на предмет правильності їх
юридичної оцінки господарським судом
та заслухавши пояснення присутніх в
засіданні представників сторін, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи с
такого.

Приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу 25.06.2010р.
посвідчено заяву, зареєстровану в
реєстрі за № 1157, про вихід ОСОБА_5 зі
складу засновників (учасників)
підприємства з передачею його частки в
статутному фонді в розмірі 70% (5180 грн.)
та всіх майнових прав, які мають
відношення до цієї частини, шляхом
передачі її підприємству.

Також в заяві вказано про відсутність
матеріальних та нематеріальних
претензій до підприємства, надано
згоду на внесення відповідних змін до
установчих документів підприємства,
які зв'язані з виходом заявника та
змінами в складі засновників
підприємства, реалізацію їх в органах
державної влади.

Станом на 25.06.2010р. учасниками
товариства були: ОСОБА_5 - 70% (5180грн.),
ОСОБА_3 - 30% (2220грн.).

Учасниками товариства 24.09.2012р.
(протокол №1) були проведенні загальні
збори з порядком денним:

1. Про вихід із складу учасників ТОВ
„Фортуна" ОСОБА_5 з передачею його
статутної частки у статутному
капіталі в розмірі 70% ОСОБА_3 (єдиний
учасник) відповідно до поданої заяви,
яку зареєстровано 25.06.2010р. приватним
нотаріусом Білгород-Дністровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
на бланку ВМХ №069817.

2. Про внесення змін до статуту ТОВ
„Фортуна", згідно з якими статутна
частка ОСОБА_3 у статутному капіталу
ТОВ „Фортуна" складає 100% .

Загальними зборами учасників ТОВ
„Фортуна" від 24.09.2012р. (протокол №2)
підтверджена дійсність протоколу №1
загальних зборів учасників ТОВ
„Фортуна" від 24.09.2012р.

Державну реєстрацію змін до установчих
документів проведено 30.10.2012р. за
номером запису 6-000670.

28.03.2013р. були проведенні загальні збори
ТОВ „Фортуна" (протокол №1) з порядком
денним:

1. Про прийняття до складу учасників ТОВ
„Фортуна" ОСОБА_4

2. Про вихід із складу учасників ТОВ
„Фортуна" ОСОБА_3

3. Про передачу статутної частки ОСОБА_3
у статутному капіталі в розмірі 100%
підприємству ТОВ „Фортуна".

4. Про затвердження змін до статуту ТОВ
„Фортуна" відповідно до ст. 5 і
затвердження статуту ТОВ „Фортуна" в
новій редакції.

5. Про звільнення ОСОБА_5 з посади
директора ТОВ „Фортуна" та призначення
на посаду директора ТОВ „Фортуна"
ОСОБА_4

28.03.2013р. (протокол №2) були проведені
загальні збори учасників ТОВ
„Фортуна", якими підтверджено
дійсність протоколу №1 загальних
зборів ТОВ „Фортуна" від 28.03.2013р. на
підставі ст. 5 статуту.

Державну реєстрацію змін до установчих
документів проведено 01.04.2013р. номер
запису 8000670.

Рішення загальних зборів від 24.09.2012р.
(протоколи №1, №2) та від 28.03.2013р.
(протоколи №1, №2) є предметом
оскарження в даній справі з підстав
того, що ОСОБА_5 не давав згоди на
переоформлення своєї частки - 70% - на
ОСОБА_3, таке переоформлення суперечить
ч.5 ст. 53 ЗУ „Про господарські
товариства" та ч. 4 ст. 147 ЦК України, крім
того, позивач мав намір продати свою
частку - 70% ОСОБА_6, яка провела на той
час частковий розрахунок за неї.

Відповідно до ст. 116 ЦК України учасники
товариства мають право в порядку,
встановленому установчим документом
товариства та законом брати участь в
управлінні товариством в порядку,
визначеному в установчому документі,
крім випадків, встановлених законом.
Права учасника господарського
товариства також передбачено ст. 88 ГК
України та ст. 100 ЗУ „Про господарські
товариства", за змістом яких,
встановлено також право вийти в
установленому порядку з товариства;
одержувати інформацію про діяльність
товариства, здійснити відчуження
часток у статутному (складеному)
капіталі товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом, інші
права, передбачені законодавством і
установчими документами товариства.

Приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9
посвідчено заяву, зареєстровану за
№1157, про вихід з учасників товариства
ОСОБА_5 з передачею належної йому
частки в розмірі 70% в сумі 5180грн. -
підприємству.

Відповідно до ст. 10 ЗУ „Про
господарські товариства" учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю має право вийти з
товариства. Вихід учасника з
товариства зумовлює припинення
корпоративних відносин між учасником і
товариством. Право учасника на вихід не
залежить від згоди товариства чи інших
його учасників.

Відповідно до ст. 148 ЦК України учасники
товариства з обмеженою
відповідальністю мають право вийти з
цих товариств. Учасником товариств з
обмеженою відповідальністю повинні
повідомити товариство про свій вихід
не пізніше, ніж за три місяці або у
інший передбачений статутом строк.
Статутом ТОВ „Фортуна" (р.4) встановлено
строк та порядок виходу учасника з
товариства.

Подання заяви про вихід з товариства є
дією, спрямованою на припинення
корпоративних прав та обов'язків
учасника товариства. Право учасника
товариства на вихід з товариства не
залежить від згоди товариства чи інших
його учасників.

Таким чином, учасник товариства вправі
в будь-який час вийти з товариства
незалежно від згоди інших учасників та
самого товариства. Вихід зі складу
учасників товариства не пов'язується
ні з рішенням зборів учасників, ні з
внесенням змін до установчих
документів товариства. У зв'язку з цим,
моментом виходу учасника з товариства
є дата подачі ним заяви про вихід
відповідної посадовій особі
товариства або вручення заяви цим
особам органами зв'язку. Положення
установчих документів, які обмежують
або забороняють право на вихід
учасника з товариства, є незаконним.

Таким чином, враховуючи подану ОСОБА_5
заяву, зареєстровану в реєстрі за №1157
про вихід з учасників товариства,
ОСОБА_5 слід вважати таким, що втратив
статус учасника товариства з моменту
подання ним заяви про вихід, тобто, з
25.06.2010р.

Посилання скаржника на відсутність у
нього волевиявлення на передачу своєї
частки іншому учаснику товариства, та,
відповідно, відсутність підстав для
перерозподілу цій частки і передачі її
ОСОБА_4, спростовується змістом
нотаріально засвідченої заяви про
вихід, з якої вбачається відступлення
ОСОБА_5 на користь підприємства своєї
частки, що не суперечить ст. 53 ЗУ „Про
господарські товариства" та статутним
документам товариства.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства» та ст. 147 ЦК
України учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати
чи іншим чином відступити (шляхом
дарування, міни тощо) свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному
або кільком учасникам цього
товариства, самому товариству або
третім особам. Для реалізації цього
право учасник не потребує згоди
товариства.

Передача частки самому товариству має
свою специфіку. В даному випадку
товариство зобов'язується передати цю
частку іншим учасникам або третім
особам у строк, що не перевищує один
рік, або зменшити свій статутний
капітал відповідно до ст. 52 ЗУ «Про
господарські товариства». Протягом
цього періоду розподіл прибутку, а
також голосування і визначення
кворуму у вищому органі провадиться
без урахування придбаної товариством
частки.

У разі відчуження учасником своєї
частки припиняються всі стосунки
учасника з товариством. Усі його права
та обов'язки переходять до учасника(ів)
товариства, третьої особи - нового
учасника або товариства.

Законодавчі акти, що регулюють
діяльність товариства з обмеженою
відповідальністю, передбачають
можливість переходу права на частку в
статутному капіталі товариства, яка
належить його учаснику, до інших осіб.

Учасник, який у повному обсязі
відступив належну йому частку
статутного капіталу на користь іншої
особи, припиняє свою участь в
товаристві.

Відчуження частки в статутному
капіталі тягне за собою внесення та
державну реєстрацію відповідних змін
до статуту товариства, а також
відомостей про товариство, що
містяться в єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Оформлення відчуження частки у
статутному капіталі товариства з
обмеженою відповідальністю на
підставі нотаріально засвідченої
письмової заяви учасника, адресованої
загальним зборам учасників з
повідомленням про вихід з товариства
та відчуження частки іншій особі,
відповідає вимогам діючого
законодавства та є підставою для
переоформлення цієї частки на нового
учасника товариства. Така заява
приймається державним реєстратором, як
документ, що засвідчує перехід частки в
статутному капіталі до іншої особи, і
на її підставі проводяться відповідні
реєстраційні дії.

Належність частки у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю певній особі
засвідчується відомостями про
товариство, що містяться в єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, а також
належним чином зареєстрованому
статуті товариства.

Тому перехід права на частку до іншої
особи можна вважати завершеним з
моменту внесення та держаної
реєстрації відповідних змін до статуту
товариства, а також відомостей про
товариство, що містяться в державному
реєстрі.

Таким чином, волевиявлення ОСОБА_5 про
вихід з товариства було реалізовано в
порядку, визначеному діючим
законодавством, фактів, які б це
волевиявлення заперечували, не
встановлено, а тому оспорюваними
рішеннями прав позивача, які б
підлягали захисту, не порушено.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звертатися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу,
зокрема, може захищати свої права та
охоронювані законом інтереси шляхом
звернення до суду у випадку їх
порушення, оспорювання чи невизнання
самим товариством.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Підставами для визнання недійсними
рішень загальних зборів учасників
господарського товариства можуть бути,
зокрема: порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання загальних зборів; учасник
товариства був позбавлений можливості
взяти участь у загальних зборах;
рішення загальних зборів порушує права
чи законні інтереси учасника
товариства.

Як вірно встановлено господарським
судом, позивачем не доведено, яким
чином оспорюванні рішення від 24.09.2012р.
та 28.03.2013р. порушують його права та
охоронювані законом інтереси, оскільки
волевиявлення позивача на вихід з
числа учасників товариства
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою про вихід з числа
учасників, що відповідає вимогам ст. 53
ЗУ „Про господарські товариства" та
статуту товариства. Позивачем також не
доведено, яким чином оспорювані
рішення порушують його права та
охоронювані законом інтереси, оскільки
на час їх прийняття позивач втратив
статус учасника товариства.

За висновками апеляційної інстанції,
господарський суд повно встановив
обставини справи, надав їм вірну
юридичну оцінку, встановив
безпідставність доводів позивача та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Висновок господарського суду про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог є законним,
обґрунтованим, відповідає нормам
чинного законодавства, фактичним
обставинам справи і наявним в ній
матеріалам, а доводи апеляційної
скарги його не спростовують.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Одеської області від 13.11.2013р. у
справі №916/1806/13 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст складено та підписано
23.01.2014р.

Головуючий суддя
Т.А. Величко

Судді: Л.І. Бойко

С.В. Таран