ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 р. Справа № 909/1347/13
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Круглової О.М.,
при секретарі судового засідання
Кошилович М. П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства
"Укрзахідпостач", вул. Вербицького, 10/13,
м. Львів, 79013; адреса для листування: вул.
Навроцького, 33а, м. Львів, 79034

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Пром Авто Буд",
вул. Берегова, 31 Б, м.
Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості в сумі
4373,59 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: представник не з"явився.

від відповідача: Горчук Ганна
Михайлівна - керівник, (Довідка АА №796569
з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України).

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Укрзахідпостач"
(далі Позивач) звернулося до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Пром Авто Буд"
(далі Відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 4373,59 грн., в тому
числі 4254,05 грн. основного боргу та 119,54
грн. - 3% річних.

Представники позивача в засідання суду
не з"явився, направив суду клопотання
за Вх.№348/14 від 14.01.14, в якому просив суд
розгляд справи провести за наявними у
справі матеріалами за його
відсутності.

Представник відповідача позов визнав,
пояснив, що заборгованість виникла
через скрутне матеріальне становище на
підприємстві

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК
України та ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі повноважного
представника позивача за наявними в
ній матеріалами, враховуючи, що у суду є
всі необхідні докази для вирішення
спору по суті, запобігаючи та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного
права.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника відповідача,
дослідивши та оцінивши зібрані докази
відповідно до приписів ст.43 ГПК
України, з"ясувавши обставини, на яких
грунтуються позовні вимоги, судом
з"ясовано наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі наявних в матеріалах справи
накладних №3475 від 15.11.12, №3506 від 19.11.12,
№3568 від 23.11.12 та довіреності №000065 від
15.11.12 позивач передав відповідачу товар
на загальну суму 4254,05 грн.

Відповідно до ст. 15-16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту
планування, договору, а при відсутності
таких вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускається.

Відповідно до матеріалів справи дії
сторін, зокрема, передача позивачем
товару відповідачу за видатковими
накладними, прийняття товару
відповідачем, свідчать про виникнення
між ними правовідносин поставки.

Згідно частини 2 статті 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Отже, загальні положення ч. 2 ст. 530
даного Кодексу не можуть бути
застосовані до спірних правовідносин
сторін, оскільки термін виконання
зобов'язання, що випливає з
правовідносин поставки
(купівлі-продажу), чітко встановлений
зазначеною спеціальною нормою права -
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК
України учасники господарських
відносин, що порушили майнові права або
законні інтереси інших суб'єктів,
зобов'язані поновити їх, не чекаючи
пред'явлення їм претензії чи звернення
до суду (Аналогічна правова позиція
викладена в постанові Вищого
господарського суду від 20.09.2012
№12/5026/556/2012).

Отже, зобов'язання у відповідача щодо
проведення платежів за отриману
продукцію випливає безпосередньо зі
змісту ч. 1 ст. 692 ЦК України, а не
ставиться в залежність від звернення
до нього з окремою вимогою в порядку ч. 2
ст. 530 ЦК України, хоча в даній справі
позивач з метою досудового
врегулювання спору звертався до
відповідача з вимогою-претензією №39
від 19.09.13.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За таких обставин, факт отримання
товару відповідачем і накладні, надані
позивачем на підтвердження своїх
вимог, є самостійними підставами для
виникнення обов'язку у відповідача
здійснити розрахунки за отриманий
товар.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з п. 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене та визнання
позову відповідачем, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення 4254,05 грн.
основного боргу та 119,54 грн. - 3% річних
обгрунтованими і такими, що підлягають
до задоволення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, на нього
відповідно до приписів, встановлених
ст.49 ГПК України, слід покласти судові
витрати, а саме: 1720,5 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції
України, ст.ст. 179, 193, 222 ГК України, ст.ст.
15-16, 509, 526, 610, 612, 614, 625, 655, 692, 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, ст.
ст. 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дімекс" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Пром Авто Буд"
про стягнення заборгованості за
поставку деревини у сумі 4373,59 грн. -
задовольнити .

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Пром Авто Буд"
(вул. Берегова, 31 Б, м.
Івано-Франківськ, 76018 код 37409535) на
користь Приватного підприємства
"Укрзахідпостач" (вул. Вербицького, 10/13,
м. Львів, 79013; адреса для листування: вул.
Навроцького, 33а, м. Львів, 79034, код 31290737) -
4254 (чотири тисячі двісті п"ятдесят
чотири) грн. 05 коп. основного боргу, 119
(сто дев"ятнадцять) грн. 54 коп. - 3% річних
та 1720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн.
50 коп. - судового збору.

Видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

повне рішення складено 21.01.14

Суддя
Круглова О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

______помічник судді Шунтов О. М. 21.01.14.