КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. Справа№ 35/140

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом (ПАТ
"Європейський страховий союз"): Сербіна
А.О., довіреність №01-13-01/107 від 19.11.2013
року,

відповідача 1 за первісним позовом (ТОВ
"Українська перспектива-софт"):
Ільченко С.І., довіреність №01-01.114/01 від
03.01.2014 року,

Макогон О.І., директор,

відповідача 2 за первісним позовом (ТОВ
"Українська перспектива"): Науменко М.М.,
довіреність №01/2014 від 17.01.2014 року,

Макогон О.І., директор.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий союз"

на рішення господарського суду м. Києва

від 04.11.2013 року

у справі №35/140 (головуючий суддя -
Літвінова М.Є., судді Івченко А.М.,
Трофименко Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
союз"

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива-софт"

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива"

про визнання недійсними договорів та
стягнення 549 056, 32 грн.

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська перспектива"

до Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий союз"

про стягнення 11 633, 36 грн.

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська перспектива-софт"

до Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий союз"

про стягнення 160 133, 13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Європейський страховий союз"
звернулось до господарського суду м.
Києва позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська перспектива-софт" про
визнання недійсними договору на
надання послуг №ДНП 41/1009 від 09.10.2009;
ліцензійного договору №ДЛД 41/1009 від
09.10.2009; договору про модулювання бізнес
процесів №ДМБ 41/1009 від 09.10.2009; договору
на абонентське обслуговування №ДАО
41/1009 від 09.10.2009; договору на надання
послуг №ДНП-Г 41/1009 від 09.10.2009; договору
на абонентське обслуговування №ДАО-Г
41/1009 від 09.10.2009; ліцензійного договору
№ДЛГ 41/1009 від 09.10.2009 на застосування
наслідків їх недійсності та стягнення
з відповідача 549 056,32 грн.

В процесі розгляду справи залучено до
участі у справі в якості відповідача 2 -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива".

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 10.05.2011 року прийнято до розгляду
разом з первісним позовом зустрічну
позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива" про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий союз" 11 633,36 грн.
за Ліцензійним договором №ДЛД 41/1009,
оскільки ПАТ "Європейський страховий
альянс" виконав умови договору лише
частково на суму 23 266,72 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 10.05.2011 року прийнято до розгляду
разом з первісним позовом зустрічну
позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива-софт" про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий союз" 160 133,13
грн. за Договором на абонентське
обслуговування ДАО 41/1009, оскільки ПАТ
"Європейський страховий альянс"
виконав умови договору лише частково
на суму 901 650,00 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 06.11.2013 року у задоволенні
первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива", відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива-софт", відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Приватне акціонерне товариство
"Європейський страховий союз"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення господарського суду м. Києва
від 04.11.2013 року у справі №35/140 повністю
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий союз" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива-софт", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська перспектива" про визнання
недійсними договорів та стягнення 549 056,
32 грн. повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального
права.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива-софт" у письмовому відзиві
на апеляційну скаргу просило
апеляційний господарський суд рішення
господарського суду м. Києва від 04.11.2013
року по справі №35/140 залишити без змін у
зв'язку з відсутністю підстав для його
скасування, а апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
перспектива" у письмовому відзиві на
апеляційну скаргу просило апеляційний
господарський суд рішення
господарського суду м. Києва від 04.11.2013
року по справі №35/140 залишити без змін у
зв'язку з відсутністю підстав для його
скасування, а апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

09.10.2009 року між ЗАТ "Європейський
страховий союз" (позивач) (нове
найменування ПАТ "Європейський
страховий союз") та ТОВ "Українська
перспектива-софт" (відповідач 1) були
укладені наступні договори:

Договір про надання послуг №ДНП 41/1009
(далі - Договір про надання послуг)
(позивач-замовник,
відповідач-виконавець), за умовами
якого (п. 1.1), замовник доручає та
оплачує, а виконавець приймає на себе
зобов'язання надати послуги,
результатом яких є налаштування
Конфігурації ІТ-рішення відповідно до
умов Договору, додатків до нього та
вимог замовника, до якої належать:
конфігурація системи у розумінні п. 1.1
цього договору; конфігурація системи
дистанційного навчання; конфігурація
системи реєстрації користувачів.

Перелік послуг визначений у п. 2
Договору про надання послуг.

Відповідно до п. 3.1 Договору послуги
надаються виконавцем відповідно до
плану-графіку надання послуг (додаток
№1 до договору).

Щомісяця та по завершенню надання
кожного з видів послуг відповідно до
плану-графіку надання послуг разом із
замовником проводить аналіз
відповідності планових та фактичних
термінів та обсягів надання послуг. За
результатами аналізу сторони
укладають двосторонній протокол
надання послуг (додаток 6.2 до цього
договору), що готується виконавцем та
надається на підпис замовнику (п. 3.2).

Відповідно до п. 4.2 Договору про надання
послуг, виконавець зобов'язується
надати зазначені в п.п. 2.1-2.3 належним
чином, в повному об'ємі та у погодженні
сторонами строки.

Ліцензійний договір №ДЛД 41/1009 (далі -
Ліцензійний договір-1) (позивач-
ліцензіат, відповідач-2 - ліцензіар), за
умовами якого (п. 2.1), ліцензіар, що є
власником авторських прав на твір, який
є предметом цього договору, приймає на
себе зобов'язання в порядку, обсягах та
умовах, визначених в цьому договорі,
надати ліцензіату дозвіл (не виключну
ліцензію) на використання
вищезазначеного твору, на весь строк
чинності авторських прав.

До складу твору за цим договором
входить комплект документації
страхової компанії, перелік якої
зазначений у додатку №1 до даного
Договору (п. 2.2).

Факт передачі дозволу на використання
твору оформлюється шляхом підписання
сторонами відповідного акту
прийому-передачі (п.3.2), який
укладається сторонами протягом 3
робочих днів з дати надходження на
рахунок ліцензіара оплати відповідно
до п. 4.2.1.

Цей договір набирає чинності з моменту
підписання та діє весь строк чинності
авторських прав (п. 9.1).

Договір про моделювання
бізнес-процесів №ДМБ 41/1009 (далі -
Договір на моделювання) (позивач -
замовник, відповідач виконавець), за
умовами якого (п. 2.1), виконавець
зобов'язується надати послуги, а
замовник - оплатити послуги виконавця у
обсягах, визначених протоколом
узгодження договірної ціни додаток №1
до договору.

Перелік послуг та терміни їх надання за
цим договором визначається
планом-графіком надання послуг
(додаток №2 до договору) (п. 2.2).

Вартість послуг визначається
протоколом узгодження договірної ціни
і складає 56 600,04 грн., без ПДВ (п. 4.1).

Договір набуває чинності з дати її
підписання сторонами та діє до моменту
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань, відповідно до п. 8.1 цього
договору.

Договір на абонентське обслуговування
№ДАО 41/1009 (далі - Договір на абонентське
обслуговування) (позивач-замовник,
відповідач-виконавець), за умовами
якого (п.1.1), виконавець зобов'язується
надати замовнику у відповідності до
умов цього договору послуги з
абонентського обслуговування протягом
дії договору.

Комплекс послуг за цим договором -
комплекс послуг, що надаються
страховій компанії з настроювання та
підтримки мережі точок продажу
страхових продуктів.

Розділ другий Договору визначає
порядок надання послуг, в тому числі
технічну підтримку працездатності
конфігурації ІТ-рішення з боку
виконавця включає усунення помилок в
роботі систем, зазначених в п. 1.2.

Усунення помилок у роботі кофігурації
ІТ-рішення здійснюється виконавцем у
порядку, визначеному у "Класифікатор
дій щодо усунення помилок так питань,
що виникають під час експлуатації
Конфігурації ІТ-рішення" (додаток 6 до
Договору).

За умовами Договору виконавець
зобов'язується забезпечити
функціонування Конфігурації системи
до WEB-русурсу з індивідуальним логіном
і паролем, та вимагати від замовника
здійснення заходів щодо дистанційного
навчання та тестування знань та
навичок (п. 3.1.2, 3.2.1).

Розмір щомісячного платежу за
абонентське обслуговування
визначається у протоколі узгодження
договірної ціни (додаток 1 до договору)
та безпосередньо залежить від набору
функціональних компонент та модулів
конфігурації системи, кількості
користувачів.

Факт надання послуг оформлюється
щомісячно двостороннім актом
здачі-приймання наданих послуг
(додаток 4 до договору). Виконавець
складає, підписує та направляє акт
замовнику не пізніше 1-го числа місяця
наступного за місяцем, в якому було
надано послуги.

Даний договір вступає в силу з 10 жовтня
2009 року після підписання його обома
сторонами та діє до 09 жовтня 2010 року.
Якщо виконавець за 6 місяців до
закінчення терміну дії договору не
заявить про його припинення, договір
вважається продовженим на кожний
наступний рік. (п. 6.1, 6.3).

Договір на надання послуг №ДНП-Г 41/1009
(далі - Договір про надання послуг-2)
(позивач - замовник, відповідач-1 -
виконавець), за умовами якого (п. 2.1)
замовник доручає та оплачує, а
виконавець приймає на себе
зобов'язання надати послуги,
результатом яких є налаштування
системи відповідно до умов договору,
додатків до нього та вимог замовника.

Склад та обсяг послуг визначаються
планом-графіком надання послуг (п. 2.2).

Відповідно до п. 3.2 Договору, щомісяця
та по завершенні надання кожного з
видів послуг, відповідно до
плану-графіку надання послуг (додаток 1
до договору), разом із замовником
проводить аналіз відповідності
планових та фактичних термінів та
обсягів надання послуг (додаток 2.2 до
цього договору), що готується
виконавцем і надається до підпису
замовником.

У випадку затримок щодо попередньо
погоджених сторонами строків надання
послуг у протоколі фіксуються причини
затримок та нові погоджені сторонами
строки надання послуг (п. 3.2.1).

Відповідно до п.п. 4.2, 5.2.2, 5.2.3 Договору,
виконавець зобов'язується надати
послуги, зазначені в п. 2.1-2.2 належним
чином, у повному об'ємі та у погодженні
сторонами строки відповідно до умов
цього договору та додатків до нього, а
замовник має право контролювати хід
надання послуг, вимагати дотримання
виконавцем всіх узгоджених сторонами
термінів надання послуг.

Форма, умови розрахунків, умови надання
та здачі-приймання послуг сторони
визначили у 6 розділі цього договору.

Договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до моменту виконання
сторонами передбачених у договорі
зобов'язань, у тому числі до моменту
повного налаштування конфігурації
ІТ-рішення згідно з умовами цього
договору та додатків до нього (п. 7.1).

Ліцензійний договір №ДЛГ 41/1009 (далі -
Ліцензійний договір-2)
(позивач-ліцензіат, відповідач-1 -
ліцензіар), за умовами якого (п. 1.1),
ліцензіар надає ліцензіату
невиняткові права (ліцензії) на
використання "Інтегрованої мережної
комплексної програми автоматизації
діяльності підприємства (корпорації)
"Галактика ERP" (далі - система) в обсягах
та на умовах, узгоджених у даному
договорі. Ліцензіар передає в
використання ліцензійну комерційну
версію 8.1 Системи на платформі: MS SQL Server;
клієнтська частина Windows.

Відповідно до п. 1.2 договору, у
використання ліцензіату передається
спеціальна конфігурація
"Галактика-Прогрес" системи "Галактика
ERP", склад якої наведений у додатку 2 до
договору. Система (готова для
використання програма для ЕОМ)
відповідає опису в документації (п. 1.3).

Даний договір набирає чинності з дати
підписання сторонами і діє до моменту
виконання сторонами передбачених у
ньому зобов'язань, що встановлено п. 6.1
цього договору.

Договір на абонентське обслуговування
№ДАО-Г 41/1009 (далі - договір на
абонентське обслуговування-2) (позивач -
замовник, відповідач-1 - виконавець), за
умовами якого (п. 2.1), замовник доручає, а
виконавець зобов'язується надати
замовнику послуги з технічної
підтримки системи, з адміністрування
системи.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 цього договору,
він вступає в силу з 10.01.2010 по 09.01.2011, у
випадку, якщо за 30 календарних днів до
дати закінчення дії договору, жодна із
сторін письмово не повідомила про
розірвання договору, дія договору
вважається продовженою на наступний
рік (п.7.3). Закінчення терміну дії
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору (п.
7.4).

Варто зазначити, що відповідно до
Ліцензійної угоди від 24.09.2010р., вона є
юридичним документом ТОВ "Корпорація
"Галактика" (підприємство) щодо
програмного продукту "Корпоративна
інформаційна система "Галактика", що
містить у собі програмне забезпечення
записане на відповідних носіях
"вбудовану" і "електронну" документацію,
апаратні ключі. Підприємство надає
невиняткові права (ліцензії) на
використання програмного продукту в
рамках даної угоди.

Програма містить наступні компоненти:
"серверна частина", що забезпечує
роботу служб чи функціональних
можливостей на сервері (комп'ютер на
якому може працювати серверна частина)
та "клієнтська частина", що дозволяє
здійснювати доступ до серверної
частини.

Програмний продукт (у тому числі
будь-які зображення, анімація і тексти,
включені в нього) є інтелектуальною
власністю ЗАТ "Корпорація Галактики",
продукт зареєстрований у Російському
агентстві по правовій охороні програм
для ЕОМ, баз даних і топологій
інтегральних мікросхем.

На підставі рахунків доданих до
матеріалів справи (платіжні доручення
та рахунки), за договором про надання
послуг №ДНП 41/1009, в період з 15.10.2009 по
13.04.2010 позивач сплатив відповідачу 1 - 282
130,00 грн.; за ліцензійним договором №ДЛД
41/1009, в період з 15.10.2009 по 14.05.2010 - 23 266,72
грн.; за договором про модулювання
бізнес-процесів №ДМБ 41/1009, в період з
16.10.2009 по 14.05.2010 - 37 733,36 грн.; за Договором
про абонентське обслуговування №ДАО
41/1009 в період з 26.10.2009 по 12.04.2010 - 77 700,00
грн.; за договором про надання послуг
№ДНП-Г в період з 22.10.2009 по 09.04.2010 - 58 800,00
грн.; за Ліцензійним договором №ДЛГ
41/1009 в період з 20.10.2009 по 10.12.2009 - 46 674,00
грн.; за договором на абонентське
обслуговування №ДАО-Г в період з 23.10.2009
по 06.04.2010 - 22 752,24 грн., тобто всього 549 056,32
грн., про що свідчать платіжні
доручення додані до матеріалів справи.

До договору про надання послуг (на
розробку та пристосування системи
"Галактика - страхування") №ДНП 41/1009,
сторонами було підписано додаток №1 з
планом-графіком надання послуг та
11.02.2010 було підписано додаткову угоду
№1 та новий план-графік надання послуг
до цього договору, які, на думку ПАТ
"Європейський страховий союз" не були
виконані відповідачами.

До договору на надання послуг на
розробку та пристосування системи
"Галактика ERP" №ДНП-Г від 09.10.2009, також
було підписано додаток №1 з
планом-графіком надання послуг, який,
на думку ПАТ "Європейський страховий
союз", не був виконаний.

Окрім того, ПАТ "Європейський страховий
союз" зазначив, що відповідачі за
первісним позовом направляти файли
щодо виконання умов договору та акти на
виконання послуг, в яких зазначав про
виконання послуг за договорами, але, як
зазначає позивач за первісним позовом,
вищезазначені програмні системи не
працювали, а позивач не мав у своєму
штаті працівників, які могли оцінити
готовність системи до застосування
(ступінь адаптування системи до
професійної діяльності ПАТ
"Європейський страховий союз" та
відповідність умов договору намірам
сторін).

Як на підставу недійсності договорів
від 09.10.2009: договір на надання послуг
№ДНП 41/1009, ліцензійний договір №ДЛД
41/1009, договір про модулювання
бізнес-процесів №ДМБ 41/1009, договір на
абонентське обслуговування №ДАО 41/1009,
договір на надання послуг № ДНП-Г 41/1009,
договір на абонентське обслуговування
№ДАО-Г 41/1009, ліцензійний договір №ДЛГ
41/1009, позивач за первісним позовом
посилається на ст.ст. 229, 230 Цивільного
кодексу України, за якими Якщо особа,
яка вчинила правочин, помилилася щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин може бути визнаний
судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Посилаючись на висновок експертного
дослідження комп'ютерної техніки і
програмних продуктів від 22.12.2010 року
№5525/10-17, який складений Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, позивач за первісним
позовом стверджує, що Приватне
акціонерне товариство "Європейський
страховий союз" не маючи фахівців з
програмного забезпечення, при
укладенні Договору про надання послуг
на розробку та пристосування системи
"Галактика-страхування" №ДНП 41/1009 не
міг самостійно встановити, що
відповідно до умов цього договору
(предмету договору, прав і обов'язків
сторін, тощо) йому буде передано не
налаштований до особливостей його
господарської діяльності програмний
продукт; що цей програмний продукт
товариство буде змушене
доопрацьовувати за власні додатково
витрачені кошти. З чого випливає, що ПАТ
"Європейський страховий союз"
помилявся щодо властивостей системи
"Галактика-страхування". Отже,
отримуючи систему
"Галактика-страхування", на підставі
виконання договору на надання послуг
№ДНП 41/1009, позивач не міг би її
використовувати за призначенням у
своїй господарській діяльності, якби
не сплачував за її доопрацювання
відповідно до договору №ДАО 41/1009 від
09.10.2009.

Позивач за первісним позовом зазначив,
що відповідач на дату звернення ПАТ
"Європейський страховий союз" з позовом
до суду, взяті на себе зобов'язання не
виконав, в передбачені в Плані-графіку
договору №ДНП 41/1009 терміни, та не
зробив систему "Галактика-страхування".
На думку позивача за первісним позовом
неможливість ПАТ "Європейський
страховий союз" самостійного
з'ясування властивостей системи, що
повинен був передати відповідач
доводить висновок експерта від 22.12.2010
№5525/10-17.

На думку позивача за первісним позовом,
відповідачі використовуючи свою
професійну досвідченість, ввели
позивача в оману, а саме уклавши
договір про моделювання
бізнес-процесів №ДМБ 41/1009 від 09.10.2009,
який передбачає перед проектні етапи
роботи, які не проводились, так як
одночасно почалася робота по
безпосередньому налаштуванню системи
"Галактика-страхування", відповідно до
умов договору №ДНП 41/1009. Етапи робіт
зазначені в договорі носять
декларативний характер та з технічної
точки зору не могли бути виконані
(етапи 2.1.1. та 2.1.2), інші етапи сформовані
без врахування особливостей
особливостей страхової договорів, що
укладаються при забезпеченні різних
страхових ризиків (етапи 2.2.1.1, 2.2.1.2.,
2.2.1.3).

Посилаючись на висновок від 22.12.2010
№5525/10-17, позивач за первісним позовом
зазначає, що договори на абонентське
обслуговування №ДАО 41/1009 та №ДАО-Г 41/1009
передбачали - "технічну підтримку
конфігурації системи", "підтримку
користувачів Конфігурації ІТ-рішення",
"адміністрування Конфігурації
системи", але насправді, як було
визначено в додатку №6 до договору
№ДАО 41/1009 та додатку №2 до Договору
№ДАО-Г 41/1009, "програмні продукти
("Галактика-страхування" та "Галактика
ERP"), що пропонувалось підтримувати,
насправді повинні були передаватись
замовнику (позивачу) в стані, що
виключає його використання і фактично
під абонентським обслуговування
малось на увазі доопрацювання системи
до працездатного стану, але за рахунок
вартості розробки, а коштом замовника
(позивача). Таке твердження також
доводить вимоги п. 5.3 Договору на
абонентське обслуговування №ДАО 41/1009,
в якому зазначено, що невід'ємною
частиною акту здачі-приймання послуг є
звіт про помилки в роботі конфігурації.

Крім того, сторонами було укладено
договір №ДНП 41/1009 про налаштування
системи "Галактика-страхування" та
договір №ДАО 41/1009 на абонентське
обслуговування цієї системи. Так само
одночасно були укладені договори на
впровадження системи "Галактика ERP"
№ДНП-Г 41/1009 та договір на її
абонентське обслуговування №ДАО-Г
41/1009. Відповідачем одночасно
виставлялися рахунки і за розробку
систем, і за обслуговування.

Практично ще 26.10.2009 року було сплачено
перший платіж за абонентське
обслуговування системи
"Галактика-страхування", якої не
існувало (рахунок від 09.10.2009 №03-04.1009/64). З
іншої сторони перший рахунок на оплату
послуг по розробці цієї системи було
виставлено лише 05.11.2009 (рахунок
№03-04.1109/74). Так само одночасно починаючи
з жовтня 2009 року оплачувались послуги і
за впровадження системи "Галактика ERP"
та її поточне обслуговування.

Враховуючи вищенаведені доводи
позивача за первісним позовом, він
стверджує, що сплачував за
обслуговування системи, яка ще не була
виготовлена та придатна до
використання.

Відповідачі за первісним позовом
заперечують проти позову з посиланням
на те, що позивач звернувся до
відповідачів з пропозицією укласти
оспорювані договори, а підтвердженням
отримання послуг з проектування,
програмування, тестування, інсталяції,
впровадження та обслуговування
програмно-технічних засобів були акти
примання-передачі вказаних послуг, які
підписані та скріплені печатками
сторін. Оплата рахунків здійснювалась
щомісячно. Починаючи з квітня 2010 року
позивач припинив оплату рахунків
відповідно до плану-графіку оплати
платежів, передбачених умовами
договорів, а потім у червні 2010
повідомив письмово про розірвання
договорів в односторонньому порядку. У
зв'язку з відсутністю оплати послуг,
відповідач обмежив доступ
користувачів позивача до Конфігурації
програмних систем, та запропонував
рахунки відповідно до умов Договорів
на дат їх розірвання.

Отже, відповідач за первісним позовом
вважає оспорювані Договори
розірваними, проти чого позивач за
первісним позовом заперечує.

Дослідивши листи позивача №08-02/226 від
22.06.2010, №08-02/227 від 22.06.2010, №08-02/228 від
22.06.2010, №08-02/229 від 22.06.2010, №08-02/230 від
22.06.2010, та відповідача 1 (листи №01-01.0710/11
від 27.07.2010, №01-01.0710/75 від 27.07.2010, №01-01.0710/55
від 06.07.2010, №01-01.0710/76 від 27.07.2010, №01-01.0710/56
від 06.07.2010, №01-01.0710/79 від 27.07.2010, №01-01.0710/79
від 27.07.2010, №01-01.0710/78 від 27.07.2010), що
стосуються договору на абонентське
обслуговування ДАО 41/1009 від 09.10.2009,
договору про надання послуг ДНП 41/1009
від 09.10.2009, договору на надання послуг
ДНП-Г 41/1009 від 09.10.2009, ліцензійний
договір ДЛГ 41/1009 від 09.10.2009, договору на
абонентське обслуговування ДАО-Г від
09.10.2009, проаналізувавши умови
зазначених договорів, суд дійшов
висновку, що вказані договори не можна
вважати розірваними.

Як зазначають відповідачі за первісним
позовом, послуги з настроювання
конфігурації системи за договорами ДНП
та ДНП-Г були здані відповідачем 1
позивачу, про що складені протоколи та
акти здачі-приймання.

Окрім того, відповідачі за первісним
позовом заперечують проти висновку
судового експерта від 19.12.2012 №5765/11-17, та
зазначають, що останній базується на
припущеннях.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів є, зокрема, визнання
правочину недійсним.

Як зазначено у ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обовязків; правочини
можуть бути дво- чи багатосторонніми
(договори).

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання угод
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод
недійсними і настання відповідних
наслідків, а саме: відповідність змісту
угод вимогам закону; додержання
встановленої форми угоди;
правоздатність сторін за угодою; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору (Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України N 02-5/111 від 12.03.1999 "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням угод недійсними"
з подальшими змінами)

Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину (постанова пленуму
Верховного суду України від 06.11.2009 №9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання право
чинів недійсними")

Згідно норм ч. 1 ст. 229 Цивільного
кодексу України якщо особа, яка вчинила
правочин, помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Так, під помилкою слід розуміти таке
неправильне сприйняття стороною
правочину предмета чи інших істотних
умов останнього, що вплинуло на її
волевиявлення, за відсутності якого
можна вважати, що правочин не було б
вчинено.

Помилка повинна мати істотне значення,
зачіпати природу правочину або такі
якості його предмета, які значно
знижують можливість його використання
за призначенням.

Обставини, з приводу яких помилилася
особа, мають бути наявними на час
вчинення правочину.

Разом з тим, нормами частини 1 статті 627
ЦК України встановлено, що сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Цивільно-правові відносини, що
склались між сторонами спірного
правочину кваліфікуються як
господарські та регулюються нормами
Господарського кодексу України, яким
передбачено що господарська
діяльність суб'єктів господарювання
має ризиковий характер та передбачає
економічну самостійність і тісно
пов'язану з цим відповідальність за
результати своєї діяльності.

Проаналізувавши вищенаведені норми
законодавства, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, враховуючи
встановлені під час розгляду справи
обставини, суд дійшов висновку, що
сторонами, які укладали спірний
правочин (Договір на надання послуг
№ДНП 41/1009 від 09.10.2009, Ліцензійний
договір №ДЛД 41/1009 від 09.10.2009, Договір
про модулювання бізнес-процесів №ДМБ
41/1009 від 09.10.2009, Договір на абонентське
обслуговування №ДАО 41/1009 вд 09.10.2009,
Договір на надання послуг №ДНП-Г 41/1009
від 09.10.2009, Договір на абонентське
обслуговування №ДАО-Г від 09.10.2009,
Ліцензійний договір №ДЛГ 41/1009 від
09.10.2009) та виявляли власну волю до його
укладання, не підтверджено факт
невірного сприймання фактичних
обставин правочинів, вказаних ПАТ
"Європейський страховий союз" як
підстави визнання його недійсності, а
отже при укладанні правочинів сторони
не помилялись, та повністю
усвідомлювали правові наслідки своїх
дій.

Так, за змістом оспорюваних правочинів
вбачається, що вони укладені на
підставі вільного волевиявлення
сторін, не суперечать законодавству, не
порушують права і інтереси ПАТ
"Європейський страховий союз". При
укладенні спірних договорів сторони
досягли згоди щодо істотних умов, а
тому в розумінні ст. 638 Цивільного
кодексу України та ст. 180
Господарського кодексу України
вважаються укладеними, подія та
прагнення сторін на їх укладення
відбулося.

З пояснень та обставин викладених
позивачем за первісним позовом
вбачається, що на час підписання
оскаржуваних договорів у нього не було
прав, які б моли бути порушені, змістом
цих оспорюваних правочинів.

Правочин може бути визнаний недійсним
з підстав, передбачених законом.
Статтею 203 Цивільного кодексу України,
зокрема, передбачено, що зміст
правочину не може суперечити актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом, правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ст. 230 Цивільного кодексу
України, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Правовий аналіз чинного законодавства
свідчить про те, що обман - це активна
поведінка сторони правочину, яка
проявляється в запереченні обставин,
або пасивна поведінка, яка полягає в
тому, що особа замовчує існування
істотних обставин. При цьому,
визначальною ознакою обману є умисні
дії сторони правочину. Необхідною
умовою для визнання правочину
недійсним є також те, щоб приховувані
(шляхом заперечення чи замовчування)
обставини могли перешкодити вчиненню
правочину, якби особа дізналася про їх
існування. При цьому, неправильне
уявлення стосовно правочину, яке
сформувалося у сторони під впливом
обману, стосується більш широкого кола
обставин, ніж у випадку застосування
положень ст. 229 ЦК України.

Згідно п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" правочин
визнається вчиненим під впливом обману
у випадку навмисного введення іншої
сторони в оману щодо обставин, які
впливають на вчинення правочину. На
відміну від помилки, ознакою обману є
умисел у діях однієї зі сторін
правочину.

Наявність умислу в діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину не має істотного значення.

Стаття 12 Цивільного кодексу України,
визначає, що особа здійснює свої
цивільні права вільно на власний
розсуд.

Посилання позивача за первісним
позовом на відсутність у штаті
фахівців з програмного забезпечення
при укладенні договорів, не несе за
собою наслідки укладення оспорюваних
договорів від впливом помилки, та є
безпідставними.

Варто також зазначити, що позивач за
первісним позовом проводив часткові
оплати за надані послуги згідно актів
приймання-передачі (в матеріалах
справи) та платіжних доручень.

Таким чином, позивачем за первісним
позовом не доведено суду факт того, що
сторони спірних договорів, при їх
укладанні діяли під впливом помилки,
тому у задоволенні позовної вимоги ПАТ
"Європейський страховий союз" про
визнання Договору на надання послуг
№ДНП 41/1009 від 09.10.2009, Ліцензійного
договору №ДЛД 41/1009 від 09.10.2009, Договору
про модулювання бізнес-процесів №ДМБ
41/1009 від 09.10.2009, Договору на абонентське
обслуговування №ДАО 41/1009 вд 09.10.2009,
Договору на надання послуг №ДНП-Г 41/1009
від 09.10.2009, Договору на абонентське
обслуговування №ДАО-Г від 09.10.2009,
Ліцензійного договору №ДЛГ 41/1009 від
09.10.2009 недійсними з підстав ст.ст 229, 230
Цивільного кодексу України слід
відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Враховуючи відмову у задоволенні
вимоги про визнання недійсними
договорів (Договір на надання послуг
№ДНП 41/1009 від 09.10.2009, Ліцензійний
договір №ДЛД 41/1009 від 09.10.2009, Договір
про модулювання бізнес-процесів №ДМБ
41/1009 від 09.10.2009, Договір на абонентське
обслуговування №ДАО 41/1009 вд 09.10.2009,
Договір на надання послуг №ДНП-Г 41/1009
від 09.10.2009, Договір на абонентське
обслуговування №ДАО-Г від 09.10.2009,
Ліцензійний договір №ДЛГ 41/1009 від
09.10.2009), вимога про застосування
наслідків реституції та стягнення з
рахунків відповідача на користь
позивача перераховані кошти в сумі 549
056,32 грн. також не можуть бути
задоволені судом.

Щодо зустрічних вимог ТОВ "Українська
перспектива" до ПАТ "Європейський
страховий союз" про стягнення
заборгованості за договором №ДЛД 41/1009
від 09.10.2009 у розмірі 11 633,36 грн. та
зустрічних позовних вимог ТОВ
"Українська перспектива-софт" до ПАТ
"Європейський страховий союз" про
стягнення заборгованості за
договорами ДАО 41/1009 (на абонентське
обслуговування), ДНП 41/1009 (на надання
послуг), ДНП-Г 41/1009 (на надання послуг),
ДМБ 41/1009 (про моделювання
бізнес-процесів) у розмірі 160 133,13 грн.

В обґрунтування заявлених зустрічних
позовів відповідачі за первісним
позовом (позивачі за зустрічним
позовом) посилаються на не виконання
ПАТ "Європейський страховий союз" своїх
зобов'язань за вказаними договорами
щодо оплати наданих послуг.

Відповідно до Договору ДЛД 41/1009
ліцензіар повинен був здійснювати
оплату вартості ліцензій на
використання комплекту документації
страхової компанії на наступних
умовах: - оплата вартості ліцензій на
використання комплекту документації
страхової компанії здійснюється
ліцензіатом поетапно в наступних
розмірах: попередня оплата вартості
ліцензій на використання комплекту
документації страхової компанії
виставляється ліцензіатом в сумі 2 908, 34
грн.; оплата вартості ліцензій на
використання комплекту документації
страхової компанії з врахуванням
сплаченої попередньої оплати,
здійснюється ліцензіатом щомісячно
протягом 11 місяців, відповідно до
плану-графіку оплати послуг (додаток 2
до договору).

Ліцензіар частково сплатив кошти - 23
266,72 грн.

Як зазначає ТОВ "Українська
перспектива" , ліцензіар повинен був ще
сплатити 11 633,36 грн., однак незважаючи на
неодноразові звернення, вказану суму
заборгованості не погасив.

Відповідно до 4 розділу Договору ДАО
41/1009 замовник повинен здійснювати
оплату вартості абонентського
обслуговування на наступних умовах:

- оплата абонентського обслуговування
відповідно до п.4.2 здійснюється
замовником щомісячно шляхом
передоплати вартості щомісячного
абонентського обслуговування на
розрахунковий рахунок виконавця;

- розмір щомісячного авансового
платежу за абонентське обслуговування
визначено у протоколі узгодження
договірної ціни (додаток 1 до договору)
і складає 12 950,00 грн., без ПДВ;

- оплата здійснюється за рахунками
протягом 3 банківських днів з дати
одержання рахунку поштою, електронною
поштою, факсом з наступним надсиланням
оригіналу рекомендованим листом, який
надано виконавцем, але не пізніше 9-го
числа поточного місяця.

Замовник частково виконав умови
договору - 90 650,00 грн. Однак, як зазначає
ТОВ "Українська перспектива",
залишилось не сплаченим 45 951,61 грн.

Відповідно до 6 розділу Договору ДНП
41/1009 замовник повинен здійсювати
оплату вартості послуг на наступних
умовах:

- оплата послуг зійснюється замовником
поетапно, відповідно до плану-графіку
надання послуг (додаток 1 до цього
договору) у наступних розмірах;

- попередня оплата вартості послуг,
перелік яки визначено планом-графіком
надання послуг (додаток 1 до договору)
здійснюється замовником в сумі 140 550,00
грн., без ПДВ протягом 2 робочих днів з
дня одержання замовником рахунку
виконавця;

- оплата вартості наданих послуг по
проекту, з врахуванням сплаченої
попередньої оплати, здійснюється
замовником щомісячно, відповідно до
плану-графіку оплати вартості (додаток
5 до цього договору) протягом 11 місяців
в сумі 12 780,00 грн., без ПДВ.

Замовник частково виконав умови
договору у розмірі 282 130,00 грн., сума
заборгованості становить 56 114,84 грн.

Відповідно до 6 розділу Договору ДНП-Г
41/1009 замовник повинен здійснювати
оплату вартсоті послуг на наступних
умовах:

- оплата послуг здійснюється
замовником поетапно, відповідно до
плану-графіку надання послуг (додаток 1
до цього договору) у наступних
розмірах;

- попередня оплата вартості послуг,
перелік яких визначено планом-графіком
надання послуг (додаток 1 до договору)
здійснюється замовником в строк,
визначений п1 плану-графіку оплати
послуг (додаток 5 до цього договору) в
сумі 9 800,00 грн., без ПДВ;

- оплата вартості наданих послуг, з
врахуванням сплаченої попередньої
оплати, здійснюється замовником
щомісячно, протягом 11 місяців,
відповідно до плану-графіку оплати
послуг (додаток 5 до цього договору) в
сумі 9 800,00 грн., без ПДВ.

Замовник частково сплати умови
договору - 58 800,00 грн., борг становить 39
200,00 грн.

Відповідно до 4 розділу Договору ДМБ
41/1009 замовник повинен проводити оплату
послуг на наступних умовах:

- оплата послуг за цим договором
здійснюється поетапно, відповідно до
рахунків, що виставляються виконавцем.
Замовник зобовязаний оплувати рахунки
протягом 3 банківських днів з моменту
їх надання виконавцем. Оплата послуг
здійснюється в наступних розмірах:

- попередня оплата вартості послуг,
договірна ціна яких визначена в
протоколі погодження договірної ціни
(додаток 1 до цього договору),
здійснюється замовником в строк,
визначений п.1 плана-графіка оплати
послуг (додаток 3 до договору) в сумі 4
716,67 грн., без ПДВ.

Оплата проведена замовником частково у
розмірі 37 733,36 грн., борг становить 18 866,68
грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку, що вимоги ТОВ
"Українська перспектива-софт" та ТОВ
"Українська перспектива" не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

З умов Договору ДАО 41/1009 вбачається, що
абонентське обслуговування за цим
договором виконавець міг здійснювати
після налаштування Конфігурації
ІТ-рішення відповідно до умов
замовника. Однак налаштування
Конфігурації ІТ-рішення є предметом
Договору №ДНП 41/1009, відповідно до п. 2.1
якого, замовник доручає та оплачує, а
виконавець приймає на себе зобовязання
надати послуги, результатом яких є
налаштування Конфігурації ІТ-рішення
відповідно до умов договору, додатків
до нього та вимог замовника.

Отже, надання послуг за Договором №ДАО
41/1009 є можливим після виконання
Договору №ДНП 41/1009 та налаштування
Конфігурації ІТ-рішення.

Доказів виконання в повному обсязі
умов Договору №ДНП 41/1009 та прийняття їх
відповідачем за зустрічним позовом,
суду не надано.

Договір на абонентське обслуговування
№ДАО 41/1009 передбачає "підтримку
конфігурації системи", "підтримку
системи", "підтримку користувачів
Кофігурації ІТ-рішення",
"адміністрування Конфігурації
системи". В той час не зрозуміло, які
саме роботи виконуватиме за договором
виконавець, критеріїв для оцінки
ступеню виконання робіт не наведено, що
підтверджено висновком експерта
№5765/11-17 від 19.12.2012.

Договір вступає в дію в наступний день
після підписання, тобто до того, як
замовником буде отримано програмний
продукт, придатний для експлуатації.

Окрім того, слід взяти до уваги п. 3.1.7
Договору №ДАО 41/1009, за яким виконавець
зобов'язується забезпечити надання
замовнику акту здачі-приймання послуг
разом зі звітом про помилки в роботі
Конфігурації системи за формою,
визначено додатками 5 та 6 до цього
Договору, в порядку та в терміни, які
визначені в п.п. 5.1, 5.3 цього Договору,
однак виконання цього обов'язку
виконавцем суду не надано.

В матеріалах справи наявний лист ПАТ
"Європейський страховий союз" №08-02/185
від 26.05.2010 року про відмову в підписані
актів приймання-передачі. Тому, з
огляду на вищевикладене, послуги не
можуть розглядатися як такі, що
виконані в повному обсязі та прийняті
замовником з урахуванням умов вказаних
Договорів.

Предметом договору №ДНП-Г 41/10009 є
надання послуг "результатом яких є
налаштування системи відповідно до
умов Договору". В той час саме ці умови
та критерії досягнення результату в
договорі та додатках до нього не
вказані. Система, що налаштовується за
договором, характеризується як
"Галактика ERP" - "Інтегрована мережна
комплексна програма автоматизації
діяльності підприємства (корпорації)
"Галактика" в спеціальній конфігурації
"Галактика-прогрес", з чого вбачається,
що розробник відносить цю систему до
класу ERP, тобто визначає її як
комплексну систему керування
ресурсами підприємства.

Однак, як зазначив експерт у висновку
№5765/11-17 від 19.12.2012 року, програмний
продукт "Галактика-страхування" не
настроєний належним чином і не може
виконувати покладені на нього завдання
внаслідок наявних в нього конфігурації
помилок. Стосовно програмного продукту
"Галактика ERP" дати висновок судовому
експерту не виявилось можливим через
відсутність матеріалів (не надання
сторонами), за яким не можливо було б
оцінити його стан.

Тому, з огляду на зазначене, підстави
для стягнення заборгованості за
договором №ДНП-Г 41/10009 у розмірі 39 200,00
грн. відсутні, враховуючи, що
програмний продукт
"Галактика-страхування" не настроєний
належним чином і не може виконувати
покладені на нього завдання внаслідок
наявних в нього конфігурації помилок.

Окрім того, листом №08-2/301 від 23.07.2010, ПАТ
"Європейський страховий союз" відмовив
виконавцеві у підписанні протоколів
надання послуг, актів приймання здачі
послуг згідно додатків 1-12 за листом
№01-01.0710/66 від 08.07.2010, тобто сторонами
договору акти приймання-передачі за
ним на підтвердження надання послуг не
були підписані, що підтверджує факт, що
послуги за Договором №ДНП-Г 41/10009 не
були надані в повному обсязі, а тому
підстави для стягнення заборгованості
у розмірі 39 200,00 грн. відсутні.

Щодо стягнення заборгованості за
Договором №ДМБ 41/1009 у розмірі 18 866,68 грн.
суд зазначає наступне.

Як передбачено умовами Договору №ДМБ
41/1009 (п. 4.3), факт надання послуг за даним
договором оформляється двосторонніми
актами приймання-здачі послуг.

Варто зазначити, що судовий експерт у
висновку №5765/11-17 від 19.12.2012 зазначив, що
встановити чи були насправді виконані
перед проектні роботи етапи робіт
передбачені Договором №ДМБ 41/1009 не
виявилось можливим через відсутність в
матеріалах справи відповідної
технічної документації, доказів
протилежного суду не надано.

За таких обставин, за відсутності актів
приймання послуг підписаних обома
сторонами не вбачається можливим
встановити факт виконання послуг в
повному обсязі за Договором №ДМБ 41/1009,
тому в задоволенні вимоги про
стягнення 18 866,68 грн. слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, вимоги ТОВ
"Українська перспектива-софт" за
зустрічним позовом є необгрунтованими,
а послуги за договорами від 09.10.20009 №ДАО
41/1009, №ДНП 41/1009, №ДНП-Г 41/1009, №ДМБ 41/1009 не
надані у відповідності до вимог
вказаних договорів.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання (ст. 901 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1109 Цивільного
кодексу України, за ліцензійним
договором одна сторона (ліцензіар)
надає другій стороні (ліцензіату)
дозвіл на використання об'єкта права
інтелектуальної власності (ліцензію)
на умовах, визначених за взаємною
згодою сторін з урахуванням вимог
цього Кодексу та іншого закону.

Ліцензійний договір №ДЛД 41/10009 та
додатки до нього містять інформацію
про передачу замовнику прав на
використання твору, який згідно
договору є збірником документації. В
інших договорах, наявних в матеріалах
справи, відсутні посилання на твір,
права на який передаються за даним
договором, також в даному договорі
відсутні посилання на інші договори.

Факт передачі дозволу на використання
твору оформляється шляхом підписання
сторонами відповідного акту
приймання-передачі (п. 3.2).

Однак, враховуючи умови Договору №ДЛД
41/10009, ТОВ "Українська перспектива" не
довів суду в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, обставини щодо наявності
заборгованості за вказаним договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Аналіз умов вказаних договорів
свідчить, що факт надання послуг
підтверджується актами підписаними
обома сторонами, або відсутність
відмови від їх підписання з боку
замовника, в результаті чого послуги
вважаються наданими та прийнятими
сторонами, та повинні бути оплачені
замовником на умовах визначних
договорами.

При цьому відповідачем заперечується
надання позивачами послуг за
договорами 09.10.20009 №ДАО 41/1009, №ДНП 41/1009,
№ДНП-Г 41/1009, №ДМБ 41/1009, в результаті
відсутності належних доказів на
підтвердження надання таких послуг за
договори.

Таким чином, суд вважає не доведеним
позивачами за зустрічними позовами
факт надання виконання вказаних
договорів в повному обсязі, а також
надання послуг в передбаченому розмірі
та умовах Договорів 09.10.20009 №ДАО 41/1009,
№ДНП 41/1009, №ДНП-Г 41/1009, №ДМБ 41/1009.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги ТОВ "Українська
перспектива" та ТОВ "Українська
перспектива-софт" з підстав зазначених
у зустрічних позовних заявах
задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду м. Києва від 04.11.2013
року у справі №35/140 прийнято з повним і
достовірним встановленням всіх
фактичних обставин, які мають значення
для вирішення даного спору, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Приватного
акціонерного товариства "Європейський
страховий союз" задоволенню не
підлягає.

У зв'язку з цим, Київський апеляційний
господарський суд не вбачає підстав
для скасування рішення господарського
суду м. Києва 04.11.2013 року у справі №35/140.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 04.11.2013 року у справі №35/140 залишити
без змін, а апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий союз" - без
задоволення.

2. Матеріали справи №35/140 повернути до
господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран