Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" січня 2014 р.
Справа № 906/1688/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Тимошенко В.М. - дов. №5 від
08.01.14р.

від відповідача: не з'явився

прокурор: Рудченко М.М. - посв. №019274 від
05.08.13р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Бердичівського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі територіальної громади
м. Бердичева в особі Бердичівської
міської ради в особі відділу
комунальної власності та земельних
відносин Бердичівської міської ради
(м.Бердичів)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(м.Бердичів)

про розірвання договору оренди,
повернення нежитлового приміщення та
стягнення 15871,04 грн. заборгованості, 449,55
грн. пені і 106,71 грн. 3% річних

Прокурор в інтересах держави в особі
позивача звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом до
відповідача про розірвання договору
оренди нежитлового приміщення №807 від
01.12.11р., укладеного між сторонами,
зобов'язання відповідача повернути
позивачеві нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
99,8 кв.м., вартістю 120,577 тис. грн. та
передати його за актом
прийому-передачі орендодавцю, а також
про стягнення з відповідача на користь
позивача 15871,04 грн. заборгованості з
орендної плати, 449,55 грн. пені і 106,71 грн.
3% річних.

Представник позивача та прокурор в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі з підстав,
викладених в позовній заяві. Просили
суд задовольнити позов.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
вчасно і належним чином, про що
свідчить підпис відповідача на
повідомленні про вручення ухвали суду.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні
документи, а саме: договір оренди №807
від 01.12.11р., акт прийому-передачі,
претензії, розрахунки суми боргу,
довідки, акт звірки взаємних
розрахунків, положення, виписку та
довідку з ЄДР і інші.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та прокурора, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.11р. між сторонами був укладений
договір оренди нежитлового приміщення
№807 (а.с.11-13), відповідно до умов якого
орендодавець (позивач) передає, а
орендар (відповідач) приймає
відповідно до рішення виконкому від
21.07.11р. №372 в строкове платне
користування нежитлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, площею 99,80 кв. м.,
вартість якого визначена згідно зі
звітом про оцінку майна і становить
120577,00 грн. (п.1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 зазначеного договору,
вступ орендаря у користування об'єктом
настає одночасно з підписанням
сторонами цього договору та акта
прийому-передачі вказаного об'єкта.

Слід зазначити, що позивач передав, а
відповідач прийняв в строкове платне
користування передбачене договором
нежитлове приміщення, про що свідчить
акт прийому-передачі від 01.12.11р. (а.с.15).

Як передбачено п. 3.1 договору, орендна
плата визначається відповідно до
конкурсних пропозицій на право
укладення договору оренди
комунального майна, рішення
виконавчого комітету від 21.07.11р. №372,
даного договору і становить 1833,33 грн. +
20% ПДВ х місячний індекс інфляції за
місяць станом на 31.03.11р.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п. 3.2 даного
договору).

Пунктом 3.3 договору сторони визначили,
що орендна плата вноситься орендарем в
грошовій безготівковій формі на
розрахунковий рахунок орендодавця
щомісячно в 15-денний термін наступного
за звітним періодом місяця.

Пунктом 5.5 зазначеного договору
передбачено, що орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі,
відповідно до умов даного договору,
сплачувати орендодавцю орендну плату.

Проте, в порушення умов даного
договору, відповідач не сплачував
належним чином орендну плату,
внаслідок чого у останнього утворилась
заборгованість перед позивачем за
період з лютого 2013 р. по 30 вересня 2013 р. в
сумі 15871,04 грн., про що свідчить акт
звірки взаємних розрахунків від 09.12.13р.,
підписаний уповноваженими
представниками обох сторін (а.с.43).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач неодноразово направляв
відповідачеві письмові претензії з
вимогою сплатити заборгованість з
орендної плати, які відповідач залишив
без відповіді та без задоволення
(а.с.20-34).

Таким чином, станом на день звернення з
позовом до суду та на день розгляду
справи в суді за відповідачем
рахується заборгованість з орендної
плати в сумі 15871,04 грн., яку прокурор і
просить суд стягнути в позовній заяві.

Суд приходить до висновку про
задоволення позову в цій частині з
огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі
виникли на підставі договору оренди
№807 від 01.12.11р.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено,
що зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язань - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК
України.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання.

Як передбачено частиною 1 ст.759 ЦК
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному
обсязі.

Орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності (ст. 19 вищезазначеного
Закону).

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав передбаченого
договором зобов'язання щодо сплати
орендної плати в повному обсязі та у
встановлений договором строк.

Тому, з врахуванням наведеного вище,
вимоги прокурора щодо стягнення з
відповідача 15871,04 грн. заборгованості з
орендної плати суд вважає
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, прокурор просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 449,55 грн. пені та 106,71 грн. 3%
річних.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання,
що включає його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки
(штрафу, пені).

Згідно п.3.5 договору, якщо орендна плата
перерахована несвоєчасно, або не в
повному обсязі, то додатково до
орендної плати стягується на користь
орендодавця, відповідно до чинного
законодавства України, пеня в розмірі
0,5% від суми заборгованості за кожний
день прострочення (включаючи день
оплати), але не більше подвійної ставки
НБУ.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч.1
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.3
ст. 549 ЦК України).

Перевіривши розрахунки вказаних
зобов'язань, суд вважає, що пеня та 3%
річних нараховані правильно і
відповідно до вимог чинного
законодавства та підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно ч.3 ст. 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Істотними умовами договору оренди є,
зокрема, орендна плата з урахуванням її
індексації (ст. 10 Закону).

Пунктом 8.1 договору оренди сторони
передбачили, що орендодавець має право
виступати з ініціативою щодо внесення
змін до цього договору, припинення його
дії, відмови або розірвання у випадках
невиконання умов, передбачених у п. 5
даного договору, та інших випадках,
передбачених цим договором та чинним
законодавством України.

Таким чином, у зв'язку з несплатою
відповідачем орендної плати, що є
істотним порушенням умов договору,
вимога прокурора про розірвання даного
договору оренди є обгрунтованою та
підлягає задоволенню.

Крім того, згідно вимог ч.1 ст. 27 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку
його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

Пунктом 5.12 договору визначено, що у
разі припинення цього договору, або
його дострокового розірвання, орендар
зобов'язаний повернути орендодавцю
об'єкт оренди в належному стані, не
гіршому, ніж на час передачі об'єкта в
оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Після закінчення терміну дії договору,
якщо немає згоди орендодавця на його
продовження, або у випадку
дострокового припинення (розірвання)
договору, орендар зобов'язаний в
триденний термін повернути об'єкт,
згідно акту прийому-передачі (п. 5.21
договору).

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно ч.2 ст. 795 ЦК України, повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

За наведених вище обставин, суд вважає,
що вимога прокурора про зобов'язання
відповідача повернути орендоване
майно є обгрунтованою.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не оспорив, доказів сплати
боргу суду не надав, в акті звірки
взаємних розрахунків суму
заборгованості визнав (а.с.43).

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані, заявлені у
відповідності до вимог чинного
законодавства, підтверджуються
належними доказами, які є в матеріалах
справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору з
вимог майнового та немайнового
характеру покладаються на відповідача,
оскільки він спонукав прокурора
звернутись з позовом до суду.

Слід зазначити, що відповідно до п.2.10
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.13р.
№7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру.

Оскільки в даній позовній заяві
об'єднано вимоги як майнового
характеру (стягнення боргу), так і
немайнового (розірвання договору,
зобов'язання повернути майно), тому
судовий збір становить 4014,50 грн. (1720,50
грн. + 1147,00 грн. + 1147,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1

на користь Бердичівської міської ради
в особі відділу комунальної власності
та земельних відносин Бердичівської
міської ради, 13301, Житомирська область,
м. Бердичів, пл. Центральна, 1,

- 15871,04 грн. - заборгованості з орендної
плати;

- 449,55 грн. - пені;

- 106,71 грн. - 3% річних.

3. Розірвати договір оренди №807 від
01.12.11р. нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
99,8 кв.м., вартістю 120,577 тис. грн.,
укладеного між відділом комунальної
власності та земельних відносин
Бердичівської міської ради та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2.

4. Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
повернути Бердичівській міській раді в
особі відділу комунальної власності та
земельних відносин Бердичівської
міської ради (13301, Житомирська область,
м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ) нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
99,8 кв.м., вартістю 120,577 тис. грн. та
передати його за актом
прийому-передачі орендодавцю -
Бердичівській міській раді в особі
відділу комунальної власності та
земельних відносин Бердичівської
міської ради.

5. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1

- в доход Державного бюджету України -
4014,50 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання: 20/01/14

Суддя
Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з пов. про вручення)

3,4 - прокурору