ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Справа № 926/1288/13

За позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Приватної фірми
"Інтервал"

про відшкодування збитків - 23276,88 грн.

Суддя
О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача - ОСОБА_3

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Приватної фірми "Інтервал" про
відшкодування збитків у сумі 23276,88 грн.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 12 грудня 2013
року порушено провадження у справі №
926/1288/13 та призначено до розгляду в
засіданні на 23 грудня 2013 року. Ухвалою
суду від 23 грудня 2013 року відкладено
розгляд справи на 13 січня 2014 року, у
зв'язку із неявкою сторін. З
урахуванням неявки відповідача та його
клопотання, ухвалою суду від 13 січня 2014
року відкладено розгляд справи на 22
січня 2014 року.

16 січня 2014 року до початку розгляду
справи по суті, відповідач звернувся з
клопотанням про уточнення позовних
вимог, фактично змінивши предмет
позову, у зв'язку з чим просить стягнути
суму попередньої оплати у розмірі 23276,88
грн.

У судовому засіданні 22 січня 2014 року
оголошено перерву до 27 січня 2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на те, що між Приватним
підприємцем ОСОБА_1 та Приватною фірмою
"Інтервал" був укладений договір
поставки товару, предметом якого є
поставка відповідачам плівки стрейч
2,6/0,4/20 в кількості 300 штук, за ціною за
одну одиницю 43,33 грн. без ПДВ, а всього
12999,00 грн. та плівки стрейч 1,6/04/20 в
кількості 240 штук, за ціною за одну
одиницю 26,66 грн. без ПДВ, а всього 6398,40
грн., і в цілому 23276,88 грн. з ПДВ.
Підтвердженням укладення даного
договору поставки є рахунок № 8 від
19.08.2013 року виставлений відповідачем,
прибутково - видаткова накладна № 8 від
19 серпня 2013 року, податкова накладна та
виписка з рахунку позивача, що
підтверджує факт перерахування коштів
на рахунок відповідача у сумі 23276,88 грн.
з ПДВ.

Далі позивач стверджує, що відповідач
отримавши кошти у сумі 23276,88 грн. з ПДВ,
не передав товар, у зв'язку з чим
підприємець направив претензію з
вимогою поставити товар, однак
відповідач не виконав обов'язку щодо
поставки товару, тому просить
повернути суму попередньої оплати.

Відповідач заперечує проти позовних
вимог зазначаючи, що свідченням
виконання угоди між сторонами є підпис
особи, яка отримала товар у графі
"прийняв", при цьому, просить розглядати
справу без його участі.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частин 1, 2 статті 36 ГПК України,
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з оригіналу
прибутково-видаткової накладної № 8
від 19 серпня 2013 року, ПФ "Інтервал"
поставляє П.П. ОСОБА_1 плівку стрейч
2,6/0,4/20 в кількості 300 штук, за ціною за
одну одиницю 43,33 грн. без ПДВ, на суму
12999,00 грн. та плівку стрейч 1,6/04/20 в
кількості 240 штук, за ціною за одну
одиницю 26,66 грн. без ПДВ, на суму 6398,40
грн., всього у сумі 23276,88 грн. з ПДВ.

Відповідно до оригіналу банківської
виписки, 20 серпня 2013 року позивач
перерахував відповідачу грошові кошти
у сумі 23276,88 грн., як оплату за товар
згідно рахунку № 8 від 19 серпня 2013 року.

Так, згідно оригіналу
прибутково-видаткової накладної № 8
від 19 серпня 2013 року у графі "прийняв" не
проставлено підпису щодо отримання
товару відповідачем.

Тому, суд відхиляє як доказ ксерокопію
(не засвідчену належним чином та не
підтверджену оригіналом)
прибутково-видаткової накладної № 8
від 19 серпня 2013 року, в якій у графі
"прийняв" проставлено підпис не
вказаної особи.

Згідно статті 33 ГПК України, кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Отже, відповідач не довів обставин
стосовного того, що ним було поставлено
відповідачу товар згідно
прибутково-видаткової накладної № 8
від 19 серпня 2013 року.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку
(частина 1). Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу (частина 2).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК
України, підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 202 ЦК України
передбачено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно частини 1 статі 693 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Так, позивачем 6 листопада 2013 року,
згідно поштової квитанції,
рекомендованим листом, надіслано
відповідачу претензію з вимогою
здійснити поставку товару.

Як вбачається з вищевикладеного,
відповідач у встановлені строки не
здійснив поставку товару позивачу.

Згідно частини 2 статі 693 ЦК
України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Оскільки, відповідач не поставив товар,
за який сплачено кошти, позивач
правомірно просить повернути суму
попередньої оплати, у зв'язку з чим, суд
дійшов висновку позов задовольнити та
судові витрати покласти на
відповідача.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 49, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватної фірми
"Інтервал", вул. Яремчука, 4, м. Чернівці,
код 21431690, р/р 1488 в ПАТ "Фольксбанк",
МФО 325213 на користь Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1,
р/р НОМЕР_2 у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль",
МФО 380805 - 23276,88 грн. попередньої оплати,
1720,50 грн. судового збору.

Повне рішення складено 28 січня
2014 року.

Суддя О. Г. Проскурняк