ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.14р. Справа № 904/8859/13

За позовом приватного акціонерного
товариства "Полімерагро", с. Циркуни,
Харківська область

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Онікс", смт. Губиниха,
Новомосковський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 49116 грн. 67 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - представник не з'явився

від відповідача - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Полімерагро" звернулось до
господарського суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Онікс" про стягнення
49116грн.67коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки №8 від 10.01.2013 року, щодо оплати
за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду від 15.11.2013
року розгляд справи призначено на
05.12.2013р.

05.12.2013р. представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 26), про причини неявки
суд не повідомив, документів
витребуваних ухвалою суду про
порушення провадження до справи не
надав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, до суду повернувся
поштовий конверт з відміткою поштової
установи, що за даною адресою дана
організація не числиться. (а.с.27)

Ухвалою господарського суду від 05.12.2013
року розгляд справи було відкладено на
25.12.2013р., у зв'язку з неявкою
представників сторін в судове
засідання.

25.12.2013 року представник позивача в
судове засідання не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.32), про причини неявки
суд не повідомив, документів
витребуваних ухвалами суду до справи
не надав.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог позивача, під час судовому
засідання заявив клопотання про
необхідність ознайомлення з
матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду від 25.12.2013
року розгляд справи було відкладено на
10.01.2014р.

10.01.2014 року представник позивача у
судовому засіданні надав до справи
клопотання про долучення до матеріалів
справи акту звіряння розрахунків між
позивачем та відповідачем, який не
підписаний відповідачем та лист від
09.01.2014 року, щодо стану заборгованості
відповідача, неодноразові вимоги ухвал
суду, щодо надання належних доказів
сплати відповідачем заборгованості у
розмірі 218 347 грн. 48коп. та витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
відповідача, позивач не виконав,
документів витребуваних судом до
справи не надав.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, відзив на
позов до справи не надав, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить
протокол судового засідання від
25.12.2013року (а.с.34), оскільки згідно з п.
3.9.1. Постанови Вищого господарського
суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2014
року розгляд справи відкладено на
14.01.2014 р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання.

14.01.2014 року, представники сторін в
судове засідання не з'явились, про час
та місце проведення судового засідання
повідомлені належним чином, від
позивача до суду надійшло клопотання
про долучення до матеріалів справи
довідки щодо оплат, проведених
відповідачем за поставлений товар та
відомості з ЄДР щодо відповідача,
одночасно позивач просив розглянути
справу без участі представника
позивача. (а.с.45-49)

Суд вважає, що позивач та відповідач не
скористались своїм правом на участь у
судовому засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представників позивача та відповідача,
оскільки останні повідомлені про час
та місце судового засідання належним
чином, а матеріали справи містять
достатньо документів необхідних для
вирішення спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

14.01.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між приватним акціонерним товариством
"Полімерагро" (постачальник - позивач)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Онікс" (покупець -
відповідач) укладено договір поставки
№8 від 10.12.2013 року, відповідно до умов
якого постачальник зобов'язується
поставити і передати у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти та своєчасно оплатити плівку
поліетиленову термозбігову (товар) на
умовах, визначених цим договором.
(а.с.8-11)

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2013
року.

Судом встановлено, що даний договір не
втратив чинності та не припинив своєї
дії.

Відповідно до п. 1.2. договору,
найменування, асортимент, кількість і
ціна товару визначається сторонами при
формуванні замовлення на кожну партію
товару і вказується у
рахунках-фактурах постачальника або
специфікаціях до цього договору,
складаються на підставі замовлень
покупця. Рахунки-фактури, а також
підписані представниками сторін
накладні, порівнюються до
специфікацій, які є невід'ємною
частиною цього договору.

На підставі п. 2.2. договору, ціна на
товар, що поставляється
постачальником, встановлюється у
національній валюті України.

Загальна сума цього договору
визначається сторонами при підписанні
видаткових накладних на поставку
товару шляхом її збільшення на суму
подальшої узгодженої сторонами партії
товару. Партією товару вважається
кількість товару, поставленого за
однією накладною. (п. 2.3. договору)

Відповідно до п. 4.5. договору датою
поставки товару вважається дата
відвантаження постачальником товару
зі свого складу, зафіксована у
відповідній накладній.

Пунктом 3.1 договору, передбачено, що у
рамках цього договору покупець
здійснює оплату товару на підставі
виставлених йому постачальником
документів (рахунок-фактура, видаткова
накладна).

Умови оплати: відстрочення платежу 30
календарних днів.(п. 3.2. договору)

На підставі п. 3.3. договору, оплата за
товар здійснюється покупцем у
Національній валюті України шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника,
на готівковий розрахунок шляхом
внесення грошових коштів в касу
підприємства або будь-яким іншим
шляхом, що не суперечить чинному
законодавству.

Відповідно до п. 3.6. договору, днем
платежу вважається день надходження
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника.

На виконання вимог укладеного
договору, позивач в період з січня 2013
року по серпень 2013 року поставив
відповідачу товар (плівка
поліетиленова термозбігова 530*80) на
загальну суму 261 441 грн. 18 коп., а
відповідач прийняв даний товар, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладними, які
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств позивача та
відповідача:

- видаткова накладна №52 від 23.01.2013 року
на суму 58 279 грн. 10 коп. (а.с.17)

- видаткова накладна №595 від 21.03.2013 року
на суму 43761 грн. 96 коп.(а.с.16)

- видаткова накладна №735 від 16.04.2013 року
на суму 45955 грн. 80 коп.(а.с.15)

- видаткова накладна №1964 від 04.07.2013 року
на суму 49500 грн. 00 коп. (а.с.14)

- видаткова накладна №1966 від 04.07.2013 року
на суму 20849 грн. 40 коп. (а.с.13)

- видаткова накладна №2433 від 29.08.2013 року
на суму 43094 грн. 70 коп. (а.с.12)

Товар за вищезазначеними видатковими
накладними отримала уповноважений
представник відповідача зав. складом
Мудрак Тетяна Миколаївна, на підставі
виданих довіреностей, що містяться в
матеріалах справи. (а.с.18-22)

В порушення своїх зобов'язань за
договором, відповідач за отриманий від
позивача товар розрахувався частково
на загальну суму 218 347 грн. 48 коп., про що
свідчить наявна у справі довідка щодо
часткової оплати відповідачем
отриманого товару, у зв'язку чим у
товариства з обмеженою
відповідальністю "Онікс" перед
позивачем утворилась заборгованість у
розмірі 43 093 грн. 70 коп.

На підставі п. 8.1. договору, яким
передбачено, що у разі несвоєчасної
оплати товару згідно п. 3.2. цього
договору, покупець на вимогу
постачальника сплачує пеню в розмірі
0,2% від несплаченої суми за кожен день
прострочення платежу, позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі
1715 грн. 38 коп.

На підставі п. 8.3. договору, яким
встановлено, що у разі прострочки
оплати товару більше 3 календарних
днів, покупець зобов'язується сплатити
продавцю 36% річних від вартості
несвоєчасно сплаченого товару (партії
товару), з дня настання строків оплати
товару (партії товару) до дня фактичної
оплати товару, позивач нарахував
відповідачу 36% річних у розмірі 4306 грн.
38 коп.

Станом на час розгляду спору
відповідач свої зобов'язання за
договором, щодо повної та своєчасної
оплати за отриманий від позивача товар,
належним чином не виконав, за отриманий
товар не сплатив, будь-яких заперечень
з приводу наявної заборгованості до
матеріалів справи не надав.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується матеріалами справи, а
саме видатковими накладними, що
міститься у матеріалах справи (а.с.12-17),
які підписані представниками сторін та
скріплені печатками підприємств
позивача та відповідача.

Доказів повної та своєчасної оплати
поставленого позивачем товару,
матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати
за отриманий товар передбачено умовами
договору та нормами законодавства.

Відповідачем оплату поставленого
товару у повному обсязі не здійснено,
тобто порушено умови договору, який
підписаний між сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Стаття 663 Цивільного
кодексу України передбачає, що
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар. Строк виконання відповідного
грошового зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 ЦК України (див.
постанову Вищого господарського суду
України від 21.04.2011 N 9/252-10).

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаним договором, спір між
сторонами виник з його вини, тому
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача основного
боргу за договором поставки №8 від
10.01.2013 року у розмірі 43 094 грн. 70 коп.,
обґрунтовані належними доказами,
підтверджується матеріалами справи,
але підлягають частковому задоволенню
на суму 43 093 грн. 70 коп., оскільки в
матеріалах справи містяться видаткові
накладні, які посвідчують поставку
товару на загальну суму 261 441 грн. 18 коп.,
а наявні докази часткової оплати
відповідачем боргу на суму 218 347 грн. 48
коп., таким чином станом на час
розгляду спору заборгованість
відповідача складає (261 441 грн. 18 коп.-218347
грн. 48 коп. = 43093 грн. 70 коп.), враховуючи
викладене, позивачем не надано до
матеріалів справи доказів в
обґрунтування поставки товару за даним
договором на суму 1 грн., у зв'язку з чим
суд відмовляє в задоволенні позову в
цій частині.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
1715 грн. 38 коп. та 36% річних у розмірі 4306
грн. 59 коп., суд зазначає наступне:

Відповідно до положень ст.ст. 216-217, 230-231
ГК України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до статті 611 ЦК України
одним із наслідків порушення
зобов'язання є сплата неустойки.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 8.1. договору, яким
передбачено, що у разі несвоєчасної
оплати товару згідно п. 3.2. цього
договору, покупець на вимогу
постачальника сплачує пеню в розмірі
0,2% від несплаченої суми за кожен день
прострочення платежу.

З огляду на зазначені обставини справи
та приписи законодавства, судом
встановлено, що при здійсненні
розрахунку пені за спірний період
позивач використовував облікову
ставку НБУ у розмірі 7,5% за період
просточення з 21.04.2013 р. по 05.06.2013р. та 7,0%
річних за період з 05.06.2013р. по 11.11.2013р. та
не врахував, що Постановою
національного банку України від 13.08.2013
року № 209 з 13 серпня 2013 року
встановлено облікову ставку в розмірі
6,5% річних. Крім того, судом встановлено,
що в матеріалах справи містяться
видаткові накладні, які посвідчують
поставку товару на загальну суму 261 441
грн. 18 коп., а наявні докази часткової
оплати відповідачем боргу на суму 218 347
грн. 48 коп., таким чином станом на час
розгляду спору заборгованість
відповідача складає 43093 грн. 70 коп.,
проте відповідно до розрахунку пені,
позивачем здійснено нарахування пені
за видатковими накладними на суму
боргу 43094 грн. 70 коп., тобто на суму
боргу, що на 1 грн. перевищує наявну
заборгованість відповідача.

На підставі викладеного, судом
перевірено наданий позивачем
розрахунок пені, у зв'язку з чим, суд
доходить до висновку, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
пені у розмірі 1715 грн. 38 коп. підлягають
частковому задоволенню на суму 1659 грн.
91 коп.

На підставі п. 8.3. договору, встановлено,
що у разі прострочки оплати товару
більше 3 календарних днів, покупець
зобов'язується сплатити продавцю 36%
річних від вартості несвоєчасно
сплаченого товару (партії товару), з дня
настання строків оплати товару (партії
товару) до дня фактичної оплати товару.

Крім того, судом перевірено додержання
позивачем вимог чинного законодавства
при здійсненні розрахунку 36% річних
передбачених п. 8.3. договору, на
підставі чого суд вважає, що позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 36% у розмірі 4306грн.59коп.
підлягають частковому задоволенню на
суму 4306грн.52 коп., у зв'язку з тим, що в
матеріалах справи містяться видаткові
накладні, які посвідчують поставку
товару на загальну суму 261 441 грн. 18 коп.,
а наявні докази часткової оплати
відповідачем боргу на суму 218 347 грн. 48
коп., таким чином станом на час розгляду
спору заборгованість відповідача
складає 43093 грн. 70 коп., проте відповідно
до розрахунку 36% річних, позивачем
здійснено нарахування процентів за
видатковими накладними на суму боргу
43094 грн. 70 коп., тобто на суму боргу, що на
1 грн. перевищує наявну заборгованість
відповідача, на підставі чого, суд не
знаходить законних підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення 36% річних в частині
нарахування останніх на
заборгованість у розмірі 1 грн., у
зв'язку з чим позовні вимоги про
стягнення 36% річних підлягають
частковому задоволенню на суму 4306 грн.
52 коп.

Відповідач доказів сплати
заборгованості або заперечень на
позовну заяву до матеріалів справи не
надав, до судового засідання, яке було
призначене на 10.01.2014 р. представник
відповідача ознайомився з матеріалами
справи та отримав необхідні фотокопії,
про що свідчить заява відповідача, що
міститься в матеріалах справи (а.с.37),
проте в судові засідання призначені на
10.01.2014 р. та 14.01.2014 р. явку повноважного
представника не забезпечив, будь-яких
доказів в спростування позовних вимог
позивача та відзив на позов,
неодноразово витребуваний ухвалами
суду до матеріалів справи не надав.

Отже, факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
щодо своєчасної оплати за поставлений
товар встановлено судом та доведено
матеріалами справи.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Онікс" (51250,
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, смт. Губиниха,
вул. Леніна, буд. 234, р/р 6788 в ПУМБ м.
Дніпропетровськ, МФО 305813, ) на користь приватного
акціонерного товариства "Полімерагро"
(62442, Харківська область, Харківський
район, с. Циркуни, вул. Кірова. б.1, р/р
0108 в АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", МФО 300658,
) суму основного боргу у
розмірі 43093 грн. 70коп. , пеню у розмірі 1659
грн. 91 коп., 36% річних у сумі 4306 грн. 52 коп.
та суму сплаченого судового збору у
розмірі 1718 грн. 52 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна Повне рішення
складено 14.01.2013р.