ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
Справа № 915/2076/13

Господарський суд
Миколаївської області у складі судді
Олейняш Е.М. при секретарі судового
засідання Атаманюк В.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві справу

за позовом Прокурора Березанського
району Миколаївської області, вул.
Леніна, 41, смт. Березанка, 57400

в інтересах держави в особі
Миколаївської обласної державної
адміністрації, вул. Адміральська, 22, м.
Миколаїв, 54009

в інтересах держави в особі Державного
підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство", вул.
Леніна, 10, м. Очаків, Миколаївська
область, 57700

до відповідача Фізичної
особи-підприємця Черниш Олександри
Леонтіївни, проспект Леніна, 152, кв. 37, м.
Миколаїв, 54003

про зобов'язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку, привести її у
придатний для використання стан та
повернути земельну ділянку

за участю представників сторін:

від позивача Миколаївської обласної
державної адміністрації представник
не з'явився;

від позивача Державного підприємства
"Очаківське лісомисливське
господарство" представник не з'явився;

від відповідача представник не
з'явився;

в судовому засіданні присутній
прокурор відділу прокуратури
Миколаївської області Ібрагімова
Анастасія Олексіївна, посвідчення №
009630, видане 15.10.2012 року, дійсне до 15.10.2017
року.

Прокурор Березанського району
Миколаївської області звернувся до
господарського суду Миколаївської
області в інтересах держави в особі
Миколаївської обласної державної
адміністрації, в особі Державного
підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство" з
позовними вимогами до відповідача
Фізичної особи-підприємця Черниш
Олександри Леонтіївни про зобов'язання
відповідача Фізичної особи-підприємця
Черниш Олександри Леонтіївни
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0, 0016 га, розташовану в
урочищі "Рибаківка" Березанського
лісництва в межах Рибаківської
сільської ради Березанського району
шляхом знесення за власний рахунок
розташованого на ній металевого
вагончика, приведення земельної
ділянки у придатний для використання
стан та повернення Миколаївській ОДА,
ДП "Очаківське лісомисливське
господарство".

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 21.11.2013 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 12.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 12.12.2013 року
розгляд справи відкладено на 24.12.2013
року у зв'язку з неявкою відповідача
та/або його повноважного представника.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.12.2013 року
розгляд справи відкладено на 20.01.2014
року у зв'язку з неявкою відповідача
та/або його повноважного представника.

Представники позивачів Миколаївської
обласної державної адміністрації та
Державного підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство" явку
повноважних представників у судове
засідання 20.01.2014 року не забезпечили,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
що свідчать підписи повноважних
представників на повідомленні про
відкладення розгляду справи, яке
наявне в матеріалах справи (арк. справи
47), а також повідомленнях про вручення
ухвали суду (арк. справи 49, 51). Причини
неявки представників позивача суду не
відомі.

Явка представників позивачів не
визнавалась судом обов'язковою.

Представник прокуратури в судовому
засіданні 20.01.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначив наступне.

Проведеною прокурорською перевіркою
виявлені порушення вимог
законодавства при використанні земель
лісового фонду.

26.06.2013 року між Державним підприємством
"Очаківське лісомисливське
господарство" та Фізичною
особою-підприємцем Черниш Олександрою
Леонтіївною укладено договір № 83 про
надання рекреаційних послуг в урочище
"Рибаківка" (далі - Договір), відповідно
до умов якого ДП "Очаківське ЛМГ" на
землях Держлісфонду урочища
"Рибаківка" Березанського лісництва на
території Березанського району
Миколаївської області вздовж
узбережжя Чорного моря за межами
території дитячого оздоровчого табору
"Альбатрос" облаштовує рекреаційну
ділянку (рекреаційний пункт) і надає на
ній рекреаційні послуги Фізичній
особі-підприємцю Черниш О.Л. для
відпочиваючих дитячого оздоровчого
табору "Альбатрос" на площі, яка
визначена за планом розташування,
згідно додатку № 1 до Договору, а
Фізична особа-підприємець Черниш О.Л.
оплачує надані рекреаційні послуги на
умовах Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договору договір
укладений на строк з 01.07.2013 року до
закінчення прийому відпочиваючих в
дитячому оздоровчому таборі
"Альбатрос" на сезон відпочинку у 2013
році.

Державною інспекцією сільського
господарства в Миколаївській області
та Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області за результатами
перевірки встановлено, що на земельній
ділянці, яка знаходиться в межах
Рибаківської сільської ради в зоні
відпочинку "Рибаківка", квартал 41,
ділянка 24, відповідачем Фізичною
особою-підприємцем Черниш О.Л.
самовільно зайнято земельну ділянку
площею 0, 0016 га в пляжній зоні дитячого
оздоровчого табору "Альбатрос" шляхом
розміщення металевого вагончика з
написом "Рятувальний пост".

Рибаківською сільською радою рішення
щодо надання підприємцю дозволів на
розміщення малих архітектурних форм не
приймалось.

Власником спірної земельної лісової
ділянки є Миколаївська обласна
державна адміністрація, але договір
користування землею між нею та
відповідачем не укладався.

Факт самовільного зайняття Фізичною
особою - підприємцем Черниш О.Л.
земельної ділянки підтверджується
складеними під час перевірки актами,
протоколом і приписом Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області та Актом
Інспекції ДАБК у Миколаївській
області.

Отже, враховуючи, що відповідачем
Фізичною особою-підприємцем Черниш О.Л.
земельна ділянка використовується за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади (Миколаївської
облдержадміністрації), а договір про
надання рекреаційних послуг, строк дії
якого на час перевірки сплинув, не
регулює земельні відносини при
використанні земельної ділянки під
спорудою, використання відповідачем
спірної земельної ділянки шляхом
розміщення на ній металевого вагончика
є самовільним.

Із посиланням на вищевикладене та
приписи ст. 102-1, 116, 125, 126, 152, 158, 212 ЗК
України, ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" представник
прокуратури просив суд позов
задовольнити.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання 20.01.2014
року не забезпечив, ухвала суду від
24.12.2013 року повернута поштовою
установою до суду з поміткою "за
закінченням терміну зберігання"(арк.
справи 52-54). Як вбачається з поданого
суду Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, станом на 23.10.2013 року
місцезнаходженням відповідача
Фізичної особи-підприємця Черниш
Олександри Леонтіївни є проспект
Леніна, 152, кв. 37, м. Миколаїв, 54003 (арк.
справи 25). Тобто, ухвали суду
направлялись на правильну адресу
відповідача.

Явка відповідача та/або його
повноважного представника не
визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році"
від 02.06.2006 року № 01-8/1228 з останніми
змінами від 08.04.08 року до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "адресат вибув",
"адресат відсутній" і т. п., з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Судом здійснено усі заходи щодо
повідомлення належним чином
відповідача про дату, час та місце
судових засідань.

Відповідно до п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 з
останніми змінами від 17.12.13 року в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом; у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Судом також враховано, що ухвали
господарського суду Миколаївської
області від 21.11.13 року про порушення
провадження у справі та від 12.12.13 року
про відкладення розгляду справи
отримувались відповідачем, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень, які наявні в
матеріалах справи (арк. справи 33, 48).
Відтак, про розгляд справи в
господарському суді відповідач був
повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
прокуратури, дослідивши та оцінивши
усі подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

Проведеною прокурорською перевіркою
виявлені порушення вимог
законодавства при використанні земель
лісового фонду.

26.06.2013 року між Державним підприємством
"Очаківське лісомисливське
господарство" та Фізичною
особою-підприємцем Черниш Олександрою
Леонтіївною укладено договір № 83 про
надання рекреаційних послуг в урочище
"Рибаківка" (далі - Договір), відповідно
до умов якого ДП "Очаківське ЛМГ" на
землях Держлісфонду урочища
"Рибаківка" Березанського лісництва на
території Березанського району
Миколаївської області вздовж
узбережжя Чорного моря за межами
території дитячого оздоровчого табору
"Альбатрос" облаштовує рекреаційну
ділянку (рекреаційний пункт) і надає на
ній рекреаційні послуги Фізичній
особі-підприємцю Черниш О.Л. для
відпочиваючих дитячого оздоровчого
табору "Альбатрос" на площі, яка
визначена за планом розташування,
згідно додатку № 1 до Договору, а
Фізична особа-підприємець Черниш О.Л.
оплачує надані рекреаційні послуги на
умовах Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору договір
укладений на строк з 01.07.2013 року до
закінчення прийому відпочиваючих в
дитячому оздоровчому таборі
"Альбатрос" на сезон відпочинку у 2013
році (арк. справи 13-14).

Згідно відповіді ДП "Очаківське ЛМГ"
вих. № 702 від 07.11.13 року сезон відпочинку
в урочище "Рибаківка" у 2013 році
закінчився; строк дії договору № 83 від
21.06.13 року про надання рекреаційних
послуг в урочище "Рибаківка",
складеного між ДП "Очаківське ЛМГ" і ФОП
Черниш О. Л. закінчився (арк. справи 24).

17.09.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в
Миколаївській області проведено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства, за результатами якої
складено Акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства.
Перевірка проводилась за вимогою
Березанської районної прокуратури №
(15-11)2083 вих-13 від 10.09.2013 року. За
результатами перевірки встановлено, що
земельна ділянка рекреаційного
призначення, площею 0, 0016 га, в пляжній
зоні дитячого оздоровчого табору
"Альбатрос" в межах Рибаківської
сільської ради в зоні відпочинку
"Рибаківка", квартал 41, ділянка 24,
зайнята самовільно шляхом розміщення
металевого вагончика з написом
"Рятувальний пост", документи на
земельну ділянку відсутні (арк. справи
16).

Згідно пояснень представника
відповідача Черниша В. П., який діяв на
підставі довіреності від 01.04.13 року,
викладених в акті перевірки,
рятувальний пост встановлено згідно
договору № 83 від 26.06.13 року для надання
рекреаційних послуг (арк. справи 15-16).

Державною інспекцією сільського
господарства в Миколаївській області
проведено обстеження земельної
ділянки, яка знаходиться у межах
території Рибаківської сільської ради,
зони відпочинку "Рибаківка", про що
складено Акт обстеження земельної
ділянки № 18 від 17.09.2013 року. Обстеження
проводилось у зв'язку з самовільним
зайняттям земельної ділянки. За
результатами обстеження встановлено,
що правовстановлюючі документи на
землю відсутні. При обстеженні
земельної ділянки площею 0, 0016 га для
рекреаційного призначення, в пляжній
зоні дитячого оздоровчого табору
"Альбатрос" в межах Рибаківської
сільської ради в зоні відпочинку
"Рибаківка", квартал 41, ділянка 24,
виявлено її самовільне зайняття (арк.
справи 17).

17.09.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в
Миколаївській області у зв'язку з
порушенням відповідачем вимог
приписів ст. 125-126 ЗК України та ст. 53-1
КУпАП винесено припис, відповідно до
якого відповідача Фізичну
особу-підприємця Черниш Олександру
Леонтіївну зобов'язано у
двадцятиденний термін до 07.10.13 року
звільнити спірну земельну ділянку та
привести її до вимог земельного
законодавства (арк. справи 18). Припис
отримано представником відповідача
Черниш Валерієм Павловичем, який діяв
на підставі довіреності від 01.04.2013 року
(арк. справи 15).

17.09.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в
Миколаївській області складено
протокол про адміністративне
правопорушення (арк. справи 19).

В подальшому постановою про накладення
адміністративного стягнення Державною
інспекцією сільського господарства в
Миколаївській області № 000513 від 17.09.2013
року Фізичну особу-підприємця Черниш
Олександру Леонтіївну визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та
накладено штраф в сумі 170, 00 грн. (арк.
справи 20).

Відповідно до листа № 1720 від 06.11.2013 року
виконавчим комітетом Рибаківської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області зазначено, що до
виконкому не надходила заява Черниш
О.Л. щодо надання дозволу на розміщення
малої архітектурної форми (металевого
вагончика з написом "Рятувальний пост"),
рішення не приймалось (арк. справи 23).

23.09.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства на підставі вимоги
Прокуратури Березанського району
Миколаївської області у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Фізичною особою-підприємцем Черниш О.Л.
на об'єкті будівництва: рятувальний
пост в урочищі "Рибаківка"
Березанського лісництва, квартал 41,
виділ 24 вздовж узбережжя Чорного моря
за межами території дитячого
оздоровчого табору "Альбатрос". За
результатами перевірки складено Акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
23.09.2013 року (арк. справи 21-22).

За результатами перевірки встановлено,
що за вказаною адресою будівельні
роботи не виконуються. На земельній
ділянці урочища "Рибаківка"
Березанського лісництва, квартал 41,
виділ 24 встановлено металеву будку з
написом "Рятувальний пост" на 2-х блоках
ФБС та бетонні стовпи під навіс. Будка
не експлуатується. Порушень
містобудівного законодавства на
об'єкті не виявлено.

При вирішенні спору судом враховано
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування (ч. 2 ст. 116 Земельного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Документи, що посвідчують право на
земельну ділянку, вказані в ст. 126
Земельного кодексу України, зокрема,
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, право
постійного користування земельною
ділянкою - державним актом на право
постійного користування, а право
оренди земельної ділянки - договором
оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Таким чином, відповідно до наведених
вимог закону обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність у цієї особи на час
прийняття судом рішення таких
документів є самовільним зайняттям
вказаної земельної ділянки (постанова
Верховного суду України від 22.11.2010 у
справі № 4/254-35/537).

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
несуть цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
року № 459/2011, Державна інспекція
сільського господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Держсільгоспінспекція України та її
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності (п. 5 Положення).

Як вказано вище, відповідно до Акту
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 17.09.13 року, Протоколу
про адміністративне правопорушення
від 17.09.13 року № 000517, Припису від 17.09.13
року, Акту обстеження земельної
ділянки від 17.09.13 року № 18 відповідач
Фізична особа-підприємець Черниш О.Л.
використовує земельну ділянку,
орієнтовною площею 0,0016 га без
правовстановлюючих документів.
Рішення відповідного органу влади чи
місцевого самоврядування про передачу
спірної земельної ділянки відповідачу
в матеріалах справи відсутнє, як і
правочин, щодо цієї землі. Таким чином,
суд дійшов висновку про те, що
відповідач займає спірну земельну
ділянку самовільно.

Відповідачем також не подано суду
доказів того, що вказані акти
оскаржувалися ним у встановленому
законом порядку та були скасовані, як і
не подано доказів виконання вимог
припису Державної інспекції
сільського господарства в
Миколаївській області від 17.09.2013 року
щодо звільнення земельної ділянки та
приведення її у придатний до
використання стан у двадцятиденний
термін.

Відповідачем не подано суду жодних
правовстановлюючих документів на
спірну земельну ділянку.

Судом також враховано, що договір № 83
від 26.06.2013 року за своєю правовою
природою є договором про надання
послуг, а, відтак, в силу приписів ст. 125,
126 Земельного кодексу України, не може
бути документом, який підтверджує факт
правомірного користування земельною
ділянкою.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу
України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом,
зокрема, відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Таким чином, використання ФОП Черниш
О.Л. спірної земельної ділянки шляхом
розміщення на ній металевого вагончика
з написом "Рятувальний пост" є
самовільним, що підтверджено належними
доказами у справі.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Вказаною
нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про підставність та
обґрунтованість позовних вимог. Позов
підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат у даній справі, то
слід зазначити наступне.

Статтею 49 ГПК України визначено
порядок розподілу судових витрат у
господарській справі.

Відповідно до п. 4.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" № 7 від
21.02.13 року з останніми змінами від 17.12.13
року приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 49 ГПК України, судовий збір в
розмірі 1 147, 00 грн. слід стягнути з
відповідача в доход Державного бюджету
України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 15 Цивільного кодексу України, ст. 116,
124-126, 152, 211, 212 Земельного кодексу
України, Законом України "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель", Положенням про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 року №
459/2011, ст. 22, 33, 49, 75, ст. 82 - 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

задовольнити позов Прокурора
Березанського району Миколаївської
області в інтересах держави в особі
Миколаївської обласної державної
адміністрації (), в
інтересах держави в особі Державного
підприємства "Очаківське
лісомисливське господарство" () до відповідача Фізичної
особи-підприємця Черниш Олександри
Леонтіївни (код ) про зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку, привести її у придатний для
використання стан та повернути
земельну ділянку.

Зобов'язати відповідача Фізичну
особу-підприємця Черниш Олександру
Леонтіївну, проспект Леніна, 152, кв. 37, м.
Миколаїв, 54003 (код ) звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0, 0016 га, розташовану в урочищі
"Рибаківка" Березанського лісництва, в
межах Рибаківської сільської ради
Березанського району шляхом знесення
за власний рахунок розташованого на
ній металевого вагончика, привести
земельну ділянку в придатний для
використання стан та повернути
Миколаївській обласній державній
адміністрації, Державному
підприємству "Очаківське
лісомисливське господарство".

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з відповідача Фізичної
особи-підприємця Черниш Олександри
Леонтіївни, проспект Леніна, 152, кв. 37, м.
Миколаїв, 54003 (код ) в доход
Державного бюджету України (ГУДКУ у
Миколаївській області, МФО банку 826013,
р/р 3002, , одержувач УК у
м. Миколаїв /м. Миколаїв / 22030001, код
платежу 03499980, призначення платежу
судовий збір):

- 1 147, 00 грн. (одна тисяча сто сорок
сім грн. 00 коп.) - судового збору.

Наказ видати місцевому органу
державної податкової служби після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.01.2014 року.

Суддя
Е.М. Олейняш