ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Справа № 5011-36/4894-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів:С.Могил Є.Борденюк,
І.Вовка,розглянувши у відкритому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4на
постановувід 26.09.2013Київського
апеляційного господарського судуу
справі№ 5011-36/4894-2012за позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Н-Лізинг"доФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4простягнення заборгованості
97585,35 грн.за зустрічним позовом
Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Н-Лізинг"провизнання
недійсними додаткових угод до договору
фінансового лізингуВ судове засідання
прибули представники сторін:позивача
Ростолопа Є.Г. (дов. від 26.03.2013), ОСОБА_4
(особисто)Заслухавши суддю-доповідача -
Є. Борденюк, пояснення позивача та його
представника та перевіривши матеріали
справи, Вищий господарський суд
України

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Н-Лізинг" звернулось
з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про стягнення 94 069, 11 грн
заборгованості за договором
фінансового лізингу, 3 516, 24 грн пені за
прострочку платежів.

Позивач подав заяву про зменшення
розміру позовних вимог, в якій просить
стягнути з відповідача 96 324,63 грн, з
яких: основний борг з лізингових
платежів в розмірі 92 808,39 грн та пеня в
розмірі 3 516,24 грн.

Позивні вимоги мотивовані наступним.

17.12.2007 між Закритим акціонерним
товариством "Єврофінанс" та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 укладений
договір фінансового лізингу № LA 07000487,
відповідно до якого лізингодавець
зобов'язується надати, а
лізингоодержувач прийняти предмет
лізингу згідно з додатком № 1 на умовах
цього Договору.

Предметом лізингу є автобус Etalon БАЗ
А079.24 ТАТА 697 TC55L EURO II, 5,675л дизель, 138 к.с.
(номер кузова НОМЕР_1) державний номер
НОМЕР_2.

На виконання умов Договору
лізингодавцем переданий, а
лізингоодержувачем прийнятий у
фінансовий лізинг транспортний засіб,
про що свідчить наявний в матеріалах
справи акт приймання-передачі предмета
лізингу "БАЗ А079.24" (номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2) від 20.03.2008.

Сторонами в Договорі погоджені такі
лізингові платежі: одноразові
лізингові платежі та щомісячні
платежі. Розмір щомісячних лізингових
платежів становить 6169, 83 грн.

Статтею 11 Закону України "Про
фінансовий лізинг" встановлений
обов'язок лізингоодержувача своєчасно
сплачувати лізингові платежі у повному
обсязі. Сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому
договором (ст. 16 вказаного Закону).

10.01.2011 між Закритим акціонерним
товариством "Єврофінанс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Н-Лізинг" укладений
договір про відступлення права вимоги,
відповідно до якого первісний кредитор
(ТОВ "Єврофінанс") відступає, а новий
кредитор (ТОВ "Н-Лізинг") набуває право
вимоги, належне первісному кредиторові
у відповідності із положеннями
Договорів лізингу, перелік яких
вказаний у Додатку № 1 до даного
договору (надалі іменуються "Основні
договори"), укладені між первісним
кредитором та лізингоодержувачами,
згідно з додатком № 1 до даного
Договору.

Отже, за договором про відступлення
права вимоги до позивача перейшло
право замість Закритого акціонерного
товариства "Єврофінанс" вимагати від
відповідача сплати грошових коштів,
визначених договором фінансового
лізингу № LA 07000487 від 17.12.2007, в сумі 45 448, 63
грн., тобто відбулась заміна кредитора
(лізингодавця) на нового - ТОВ "Н-Лізинг".

10.01.2011 між Закритим акціонерним
товариством "Єврофінанс", позивачем та
відповідачем підписана додаткова
угода №3 до договору фінансового
лізингу № LA 07000487 від 17.12.2007, відповідно
до якого всі лізингові платежі за
договором № LA 07000487 від 17.12.2007 з 10 січня
2011 року підлягають сплаті новому
лізингодавцю (позивачу у справі).

В п. 11 додаткової угоди сторонами
внесені зміни в п. 3.4 Договору,
відповідно - щомісячні платежі
становлять 9 306, 64 грн.

Сторонами підписаний додаток №4 до
додаткової угоди №3, яким погоджений
графік щомісячних лізингових платежів
в наступному періоді 01.01.2011 до 19.03.2012.

Оскільки виставлені позивачем рахунки
не були сплачені відповідачем в
повному обсязі, загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем зі сплати щомісячних
лізингових платежів становить 92 808,39
грн.

Згідно з п. 10.2. додатку № 2 до Договору і
ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий
лізинг" лізингодавець має право
відмовитися від договору лізингу та
вимагати повернення предмета лізингу
від лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.

Пунктом 10.3. договору визначено, що у
разі дострокового припинення договору,
лізингоодержувач зобов'язаний
власними силами та за власний рахунок
повернути предмет лізингу в стані з
урахуванням нормального зносу за
адресою, вказаною лізингодавцем, крім
випадків, коли відбулася крадіжка або
знищення транспортного засобу. Стан
транспортного засобу визначається
спеціалістами лізингодавця та
вказується в Акті повернення
транспортного засобу.

У зв'язку із порушеннями відповідачем
зобов'язань зі сплати лізингових
платежів, його зростаючою
заборгованістю і відмовою позивача від
договору, відповідач повернув предмет
лізингу позивачу, що підтверджується п.
1 Акта повернення предмета лізингу від
20.10.2011. Крім того, позивач повідомив
відповідача про односторонню відмову
від Договору фінансового лізингу
листом від 31.10.2011 № 2011/10-011.

Пунктом 8.9 Загальних умов договору
передбачено, що у разі прострочення
сплати платежів за договором
фінансового лізингу, лізингоодержувач
сплачує на користь лізингодавця пеню,
виходячи з розрахунку подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
відповідну дату, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення виконання зобов'язання,
що становить 3516,24 згідно з розрахунком.

Зазначене вище стало підставою для
звернення позивачем із відповідними
позовними вимогами.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.08.2012, залишеним без зміни
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2012, позовні
вимоги задоволені у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.03.2013 рішення
Господарського суду міста Києва від
22.08.2012 та постанова Київського
апеляційного господарського суду від
24.12.2012 скасовані, справа передана на
новий розгляд, зокрема, з огляду на
наступне.

Складовою вимоги про присудження до
стягнення лізингових платежів є сума,
яка відшкодовує частину вартості
предмету лізингу. Умова про оплату
відшкодування вартості предмету
лізингу передбачена договором
фінансового лізингу і направлена на
домовленість сторін про викуп
предметів лізингу. Припинення договору
фінансового лізингу шляхом відмови від
договору позивача, розуміється також
як відмова продавця від договору
купівлі-продажу (ст.1 Закону України
"Про фінансовий лізинг"). Утримання
продавцем як і вимога про оплату
частини відшкодування вартості
предмету лізингу при відмові від
договору, незалежно від правових
підстав такої відмови, суперечить
законодавчим положенням, зокрема п.2
ст.14 ЦК України, згідно з яким особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковими для неї.

На стадії нового розгляду спору
Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 надав
зустрічну позовну заяву до ТОВ
"Н-Лізинг" про визнання недійсними
додаткових угод до договору
фінансового лізингу.

За результатами нового розгляду,
рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.07.2013 (суддя О. Мандриченко),
залишеним без зміни постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 26.09.2013 (колегія
суддів: П. Авдеєв, В. Куксова, М. Яковлєв),
первісний позов задоволений частково,
присуджено до стягнення з Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Н-Лізинг" 24 512,62 грн
заборгованості, 1 916,18 грн пені, вирішене
витання про розподіл судових витрат.

Судові рішення попередніх інстанцій
мотивовані наступним.

Припинення договору фінансового
лізингу шляхом відмови від договору
позивача за первісним позовом та
повернення відповідачем предмету
лізингу виключає правові підстави для
присудження до стягнення частини
боргу, що є частиною відшкодування
вартості предмету лізингу. До
стягнення підлягають кошти, які
сплачуються в якості банківських
відсотків і комісії. До 10.01.2011 розмір
таких сплат становив 2 740,82 грн, а з 10.01.2011
по 20.10.2011 (до моменту повернення
предмету лізингу) - 4 816,96 грн. А тому за
квітень 2011 підлягає до стягнення 427,82
грн; за травень, червень, липень,
вересень, жовтень 2011 року по 4816,96 грн;
всього 24 512, 62 грн. За розрахунком суду
до стягнення підлягає пеня у розмірі
1916,18 грн.

Так як за договором про відступлення
прав вимоги в сумі 45 448,63 грн, про
присудження до стягнення якої
позивачем не наданий детальний
розрахунок періодів прострочення та
розмірів банківських відсотків і
комісії у ці періоди, відсутні підстави
для визнання такої вимоги
обґрунтованою, а тому у позові
відмовлено.

Судами попередніх інстанцій
відмовлено у задоволенні зустрічних
позовних вимог з огляду на те, що
підписання і укладення додаткових угод
№ 3і № 4 до договору фінансового
лізингу відповідають вимогам статті 203
Цивільного кодексу України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
оскаржує в касаційному порядку судові
рішення в частині задоволення вимог за
первісним позовом та просить відмовити
у задоволенні таких вимог у повному
обсязі. При цьому заявник касаційної
скарги посилається на те, що судами не
враховані сплачені ним кошти за
договором фінансового лізингу за
період, що передує відступленню права
вимоги. Акт звіряння взаєморозрахунків
за період з 10.01.2011 по 20.10.2011, складений
сторонами у справі підтверджує борг у
меншому розмірі, аніж встановлений
судом.

Перевіряючи юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин
справи та їх повноту, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга підлягає
до часткового задоволення, виходячи з
такого.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України підтримує правову позицію
судів попередніх інстанцій щодо
безпідставності позовних вимог в
частині стягнення заборгованості за
платежами по відшкодуванню вартості
предмету лізингу з мотивів викладених
у судових рішеннях.

Разом з тим, висновки судів попередніх
інстанцій щодо наявності правових
підстав для стягнення з відповідача
суми заборгованості за банківськими
відсотками і комісією у розмірі 24 512,62
грн за період з 10.01.2011 до 20.10.2011 є
передчасними, оскільки відповідачем на
виконання умов Договору за цей період
сплачено 45 706,64 грн, що підтверджується
актом звіряння взаєморозрахунків від
20.10.2011. При цьому, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за
можливе зарахувати сплачені
відповідачем кошти на відшкодування
вартості предмету лізину в якості
погашення заявленої позивачем
заборгованості з банківських
відсотків і комісії.

Враховуючи різницю між загальною сумою
виставлених позивачем рахунків за
банківські відсотки і комісію у
спірний період та сумою сплачених
відповідачем коштів, а також те, що
останнім визнана заборгованість за цей
період у розмірі 2 462,96 грн, до стягнення
підлягає заборгованість у розмірі 2 462,96
грн.

Судами попередніх інстанцій не
наведений розрахунок заявленої
позивачем суми пені, зокрема періодів
її нарахування, а тому рішення судів
попередніх інстанцій в частині
стягнення з відповідача 1916,18 грн пені є
необґрунтованими та такими, що
підлягають до скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 04.07.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.09.2013
скасувати в частині стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Н-Лізинг" 22 049,66 грн
заборгованості та 1916,18 грн пені.
Прийняти нове рішення, яким в цій
частині позовних вимог відмовити.

У решті рішення та постанову залишити
без зміни.

Здійснити розподіл судових витрат
наступним чином.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг"
48,79 грн судового збору за подання
позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Н-Лізинг" на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 939,17
грн судового збору за подання
апеляційної скарги від 05.09.2012 та 939,17 грн
- за подання касаційної скарги від
14.01.2013, 765,40 грн - за подання апеляційної
скарги від 22.07.2013 та 765,40 грн - за подання
касаційної скарги від 19.11.2013.

Доручити Господарському суду міста
Києва видати відповідний наказ.

Судді:
С. Могил

Є. Борденюк

І. Вовк