ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 р.
Справа № 914/4723/13 Господарський суд
Львівської області у складі судді
Іванчук С.В., при секретарі Білан О.Г.,
розглянувши матеріали справи за
позовом: Публічного акціонерного
товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Райсількомунгосп»,
м.Радехів Львівської області

про стягнення заборгованості в сумі
4763грн. 72коп.

За участю представників:

від позивача: Свідрик Г.Р. - представник
(довіреність №502-5079/2 від 17.12.2013р.);

від відповідача: не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали, за
клопотанням присутнього представника
позивача в судовому засіданні не
проводилася технічна фіксація
судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області поступив позов
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго», м.Львів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Райсількомунгосп»,
м.Радехів Львівської області про
стягнення боргу за електроенергію в
сумі 4468грн. 64коп., пені у розмірі 220грн.
20коп. та 3% річних з простроченої суми в
розмірі 74грн. 88коп.

Ухвалою суду від 20.12.2013р. порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду на 21.01.2014р.

20.01.2014р. від позивача через канцелярію
суду (вх.№1821/14) подано додаткові
пояснення по справі.

В судовому засіданні 21.01.2014р.
представник позивача явку забезпечив,
позовні вимоги підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві та в
додаткових поясненнях (вх.№1821/14 від
20.01.2014р.) і просить суд позов задоволити
повністю.

16.01.2014р. відповідач, через канцелярію
суду (вх.№1504/14) подав клопотання про
визнання заборгованості в сумі 4468грн.
64коп. разом із додатком.

В судове засідання 21.01.2014р. відповідач
явки повноважного представника не
забезпечив, вимоги ухвали суду від
20.12.2013р. не виконав. Причини неявки суду
не повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
№031. У поданому відповідачем
клопотанні (вх.№1504/14 від 16.01.2014р.)
зазначено, що кошти не були оплачені
позивачу у зв'язку із тяжким фінансовим
становищем підприємства та повністю
визнає борг в сумі 4468грн. 64коп. До
зазначеного клопотання (вх.№1504/14 від
16.01.2014р.) відповідач також долучив акт
звірки розрахунків, в якому вбачається,
що станом на 21.11.2013р. загальна сума
боргу разом із пенею та 3% річних
становить 4763грн. 72коп.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони
покладається обов'язок доводити їх
вимоги чи заперечення. Згідно вимог
ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають
рівні процесуальні можливості у
захисті їхніх процесуальних прав і
законних інтересів, у наданні доказів,
заявленні клопотань та здійсненні
інших процесуальних прав. Відповідно
до ст.75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. З
врахуванням належного повідомлення
про час та місце проведення судового
розгляду усіх сторін, судом
забезпечено сторонам рівні
процесуальні можливості у захисті
їхніх процесуальних прав і законних
інтересів, у наданні доказів та
здійсненні інших процесуальних прав, з
врахуванням наведеного, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
у справі матеріалами, яких достатньо
для встановлення обставин та вирішення
спору по суті.

Дослідивши подані суду документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, господарський суд Львівської
області, в с т а н о в и в:

23.06.2006р. між Відкритим акціонерним
товариством "Львівобленерго"
(внаслідок організаційно-правової
форми Відкрите акціонерне товариство
перейменоване на Публічне акціонерне
товариство) (постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Райсількомунгосп»
укладено договір №22217 про постачання
електричної енергії (надалі - договір
№22217 від 23.06.2006р.).

Пунктом 1.1. договору №22217 від 23.06.2006р.
сторони встановили, що постачальник
продає електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю зазначеною в
додатку №9 „Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії", а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору.

Відповідно до п.2.3 договору №22217 від
23.06.2006р. споживач зобов'язується
виконувати умови договору та
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії згідно з умовами
додатків №2 «Порядок розрахунків» та
№9 «Графік зняття показів засобів
обліку електроенергії».

У разі встановлення розрахункових
засобів обліку не на межі балансової
належності електричних мереж
електропередавальної організації та
споживача обсяг спожитої
електроенергії визначається шляхом
збільшення обсягів електроенергії,
визначених відповідно до показів
розрахункових засобів обліку, на
величину обсягу розрахункових втрат
електроенергії у ділянці електричної
мережі (з урахуванням трансформаторів)
від межі балансової належності до
місця встановлення розрахункових
засобів обліку. Розрахунки втрат
виконуються на підставі галузевих
нормативно-технічних документів та
оформлюються додатком «Розрахунок
втрат електроенергії в мережах
споживача» (п.7.2 договору №22217 від
23.06.2006р.).

Позивач у додаткових поясненнях по
справі (вх.№1821/14 від 20.01.2014р.) зазначив,
що додатковою угодою від 27.09.2013р.
внесено зміни до договору до договору
№22217 від 23.06.2006р. про постачання
електроенергії та в додатку 10.8.4. до
цього договору вказано частку місячних
активних втрат у трансформаторі ТзОВ
«Райсількомунгосп» - 8 кВт/год.

В додатку №10 «Розрахунок втрат
електричної енергії в мережах» до
договору №22217 від 23.06.2006р. вказано, що
розрахунок здійснюється відповідно до
Методики по визначенню втрат
електроенергії в трансформаторах і
лініях електропередач, затвердженої
Міненерго України 18.02.1998р. В додатку
10.8.2. «Розрахунок втрат у 2-обмотковому
силовому трансформаторі» до договору
№22217 від 23.06.2006р. передбачено, що
постійні втрати активної
електроенергії в сталі трансформатора
становлять 412,62 кВт/год.

Як вбачається з долучених до
матеріалів справи актів про
використану електроенергію з червня 2012
року по листопад 2013 року показник
лічильника незмінний і становить 12919. В
матеріалах справи також наявні рахунки
за період з червня 2012 року по вересень
2013 року, які виставлялися відповідачу
за активну електроенергію, в яких
зазначено постійні втрати в
трансформаторі 412 кВт/год., а за жовтень
та листопад 2013 року - 8 кВт/год.

На виконання своїх зобов'язань згідно
укладеного між сторонами договору №22217
від 23.06.2006р. відповідач за період з
червня 2012 року по листопад 2013 року
частково сплатив позивачу кошти за
надані послуги в сумі 3310грн. 43коп., що
підтверджується платіжними
дорученнями: №k55/U/158 від 30.08.2012р. на суму
500грн. 00коп.; №34 від 30.11.2012р. на суму
900грн. 00коп. та №88 від 04.01.2013р. на суму
1910грн. 43коп., внаслідок чого у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 4468грн. 64коп., яку
відповідач визнає повністю.

21.11.2013р. між позивачем та відповідачем
складено акт звірки розрахунків,
підписаний сторонами, з якого
вбачається, що загальна сума боргу
разом із пенею та 3% річних становить
4763грн. 72коп.

За правилами ст.526 ЦК України та ст.193 ГК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Згідно ст.599
Цивільного кодексу України, ст.202
Господарського кодексу України
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.714 ЦК України за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші природні ресурси, передбачені
договором, а споживач (абонент)
зобов'язується оплачувати вартість
прийнятих ресурсів та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
природними ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Згідно із ст.275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається. Предметом договору
енергопостачання є окремі види енергії
з найменуванням, передбаченим у
державних стандартах або технічних
умовах. Виробники і постачальники
енергії, що займають монопольне
становище, зокрема суб'єкти природних
монополій, зобов'язані укласти договір
енергопостачання на вимогу споживачів,
які мають технічні засоби для
одержання енергії. Розбіжності, що
виникають при укладенні такого
договору, врегульовуються відповідно
до вимог цього Кодексу.
Енергопостачальні підприємства інших,
крім державної і комунальної, форм
власності можуть брати участь у
забезпеченні енергією будь-яких
споживачів, у тому числі через державну
(комунальну) енергомережу, на умовах,
визначених відповідними договорами.

Станом на день прийняття рішення
заборгованість відповідачем не
оплачена і становить 4468грн. 64коп.

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Відповідно до ст.611 ЦК України,
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки. Згідно до ч.1 ст.216
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим кодексом,
іншими законами і договором.

Частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язання
контрагентами правопорушника не
вважаються обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

В силу ст.216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 4.2.1. договору №22217 від 23.06.2006р.
сторони встановили, що за внесення
платежів, передбачених цим договором, з
порушенням термінів, визначених
відповідним додатком, споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати. Сума пені
зазначається у розрахунковому
документі окремим рядком.

Так, згідно п.4.2.1. договору №22217 від
23.06.2006р., позивач за період з травня по
жовтень 2013 року нарахував відповідачу
пеню у розмірі 220грн. 20коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України, позивач у
зв'язку із простроченням оплати
нарахував відповідачу 74грн. 88коп. - 3%
річних за період з червня 2012року по
жовтень 2013 року.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34
ГПК України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги до відповідача щодо
основного боргу в сумі 4468грн. 64коп.,
пені у розмірі 220грн. 20коп. та 3% річних в
розмірі 74грн. 88коп. є обґрунтованими, не
спростованими, підтвердженими
належними доказами та підлягають
задоволенню.

Судові витрати необхідно віднести на
відповідача відповідно до ст.49 ГПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Райсількомунгосп»
(80200, Львівська область, м.Радехів,
вул.Галицька, 28, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Львівобленерго» (79026,
м.Львів, вул.Козельницька, 3, ) 4468грн. 64коп. основного боргу,
220грн. 20коп. пені, 74грн. 88коп. 3% річних та
1720грн. 50коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК
України.

Суддя
Іванчук С.В.

Повне рішення складено 23.01.2014р.