КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. Справа№ 910/16174/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання:
Серга І.С.

за участю учасників судового процесу:

від Дніпровської екологічної
прокуратури: Попенко О.С., посвідчення
№024026 від 13.01.2014;

від позивача : не з'явився;

від відповідача: Матвієнко О.С.,
представник за довіреністю б/н від
15.08.2013р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013р.

у справі №910/16174/13 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Київського міжрайонного
екологічного прокурора Дніпровської
екологічної прокуратури в інтересах
держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка"

про внесення змін до договору оренди
землі

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013р. Київський міжрайонний
екологічний прокурор Дніпровської
екологічної прокуратури в інтересах
держави в особі Київської міської ради
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дніпрянка"
про внесення змін до п. 4.2. договору
оренди земельної ділянки, укладеного
Київською міською радою з Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Дніпрянка" та зареєстрованого
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської державної
адміністрації), про що зроблено запис
від 01.02.2005 р. за № 66-6-00232 у книзі записів
державної реєстрації договорів.
Прокурор просив суд змінити
Договір у такій редакції: " п. 4.2. Річна
орендна плата за земельну ділянку
відповідно до рішення Київської
міської ради № 899146 від 28.02.2013 р. "Про
внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок у частині приведення
розміру орендної плати у відповідність
до положень 288 Податкового кодексу
України", встановлюється у розмірі 3 %
від її нормативної грошової оцінки.

Позовні вимоги засновані прокурором,
серед іншого, на умовах укладеного між
сторонами договору оренди землі
комунальної форми власності та
прийнятому Київською міською радою
рішенню "Про внесення змін до договорів
оренди земельних ділянок у частині
приведення розміру орендної плати у
відповідність до положень 288
Податкового кодексу України".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.08.2013р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі за №910/16174/13.

Позивач нормативно обґрунтовані
пояснення щодо заявленого позову не
надав, участі у судових засіданнях
першої інстанції не взяв.

Відповідач письмового відзиву на
позовну заяву господарському суду не
направив, участі у судових засіданнях
першої інстанції не взяв.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 21.10.2013р. у справі №910/16174/13 (суддя -
Пригунова А.Б.) позов задоволено
повністю, внесено зміни до п. 4.2.
договору оренди земельної ділянки від
28.12.2004р. укладеного Київською міською
радою з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка",
зареєстровано Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
державної адміністрації), про що
зроблено запис від 01.02.2005р. за
№66-6-00232 у книзі записів державної
реєстрації договорів, виклавши його у
такій редакції: "п. 4.2. Річна орендна
плата за земельну ділянку відповідно
до рішення Київської міської ради №
899146 від 28.02.2013 р. "Про внесення змін до
договорів оренди земельних ділянок у
частині приведення розміру орендної
плати у відповідність до положень 288
Податкового кодексу України",
встановлюється у розмірі 3 % від її
нормативної грошової оцінки.". Судові
витрати покладені на відповідача.

За оцінкою місцевого господарського
суду, який при цьому врахував прийняте
Київською міською радою рішення № 899146
"Про внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок у частині приведення
розміру орендної плати у відповідність
до положень 288 Податкового кодексу
України" 28.02.2013р., орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною; у разі зміни граничного розміру
цієї плати, у тому числі у
законодавчому порядку, наявні
підстави для перегляду
встановленого Договором розміру
орендної плати , шляхом внесення
відповідних змін до Договору .

Не погоджуючись із висновками
місцевого господарського суду та
мотивами прийнятого рішення,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення господарського суду міста
Києва від 21.10.2013р. у даній справі
скасувати та прийняти новий судовий
акт про відмову у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

У доводах апеляційного оскарження
відповідач вказував на допущені судом
першої інстанції порушення норм
матеріального права, які регулюють
правовідносини в сфері земельних
правовідносин, а також визначають
підстави і порядок внесення змін до
договорів оренди землі, яка належить до
комунальної власності.

На думку скаржника, господарським
судом не було враховано тієї обставини,
що Податковий кодекс України не
містить обов'язкових приписів про
внесення змін до раніше укладених
договорів у частині зміни орендної
плати за землю, тим більше, що його
норми відповідно до ч. 1 ст. 58
Конституції України мають
застосовуватися тільки до тих
договорів, які укладаються після
набрання чинності Податковим кодексом
України.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
22.11.2013р. для розгляду апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка"
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя - Кропивна Л.В.
(доповідач), судді: Зубець Л.П.,
Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013р. у
справі №910/16174/13 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Зубець
Л.П., Новіков М.М.) апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка" прийнято
до провадження, а її судовий розгляд
призначено на 11.12.2013р.

У зв'язку із перебуванням судді
Новікова М.М. у відпустці,
розпорядженням Київського
апеляційного господарського суду від
11.12.2013р. здійснено заміну у складі
колегії суддів по даній справі, суддю
Новікова М.М. замінено суддею Мартюк
А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013р.
розгляд апеляційної скарги Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Дніпрянка" відкладено на 15.01.2014р.

Представник позивача процесуальним
правом на участь у судовому засіданні
не скористався, хоча про час і місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином, про причини неявки
свого представника суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Апеляційний господарський суд
врахувавши , що всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги; явка учасників
апеляційного провадження судом
апеляційної інстанції обов'язковою не
визнавалася, а участь в засіданні суду
є правом, а не обов'язком сторони ;
розгляд справи раніше вже
відкладався у зв'язку з неявкою
позивача; дійшов до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги у відсутність представників
позивача.

У судовому засіданні 15.01.2014р.
представник відповідача підтримав
доводи апеляційного оскарження, просив
скасувати рішення місцевого
господарського суду у даній справі та
прийняти новий судовий акт про відмову
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Прокурор у судовому засіданні 15.01.2014р.
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, просив рішення
суду першої інстанції у даній справі
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення з підстав її
необґрунтованості. Посилаючись на
положення ст. 188 Господарського кодексу
України, а також ст.ст. 651, 652 Цивільного
кодексу України та ст. 30 Закону України
"Про оренду землі", прокурор зазначив,
що зміна розміру відсотків від
грошової оцінки землі сама по собі є
підставою для внесення змін до
Договору оренди землі у частині
розміру орендної плати, проте у
зв'язку з ухиленням відповідача від
внесення змін до умов Договору, такі
зміни повинні бути внесені судовим
рішенням.

Інші ,наведені апелянтом, доводи
прокурор просив відхилити як такі, що
спростовуються наявними у справі
документами та встановленими судом
першої інстанції фактичними
обставинами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
28.12.2004р. між Київською міською радою
(далі - позивач, орендар) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Дніпрянка" (далі - відповідач,
орендодавець) укладено Договір оренди
земельної ділянки (надалі - договір), за
умовами якого позивач, на підставі
рішення Київської міської ради від
15.07.2004 р. за №419-5/1829, зобов'язався за
актом приймання-передачі передати, а
відповідач - прийняти в оренду
(строкове платне користування)
земельну ділянку для будівництва,
експлуатації та обслуговування кафе з
літнім майданчиком загальною площею
3483кв.м. на території парку культури та
відпочинку "Гідропарк" у Дніпровському
районі міста Києва на п'ять років.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. орендна плата
за земельну ділянку становить платіж,
який відповідач вносить позивачу за
користування земельною ділянкою у
грошовій формі. Річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
розмірі 2 % від її нормативної грошової
оцінки. Згідно з пунктом 4.3 Договору
розмір орендної плати може змінюватися
за згодою сторін шляхом прийняття
відповідного рішення Київською
міською радою та внесення змін до цього
договору. Поряд з цим, за змістом
пункту 4.7. Договору розмір орендної
плати може переглядатись у випадках,
передбачених законом, за згодою сторін,
але не частіше, ніж один раз у рік.

Відхиляючи доводи апелянта про
незмінність розміру орендної плати,
як однієї з умов Договору орендної
землі, судова колегія погоджується з
вірним правовим висновком суду першої
інстанції , що розмір орендної плати
за землі комунальної та державної
форм власності є регульованою платою,
а порядок визначення її розміру
залежить від базових чинників формули,
за якою обчислюється її щорічний
розмір.

У відповідності до ст.15 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду, а також
відповідальності за її несплату є
істотними умовами договору оренди
землі.

Згідно абзацу другого частини 1 статті
632 ЦК України у випадках, встановлених
законом, застосовуються ціни (тарифи,
ставки), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами
місцевого самоврядування.

В силу статті 144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті
26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" у редакції
закону на момент укладення Договору
оренди землі, до виключної компетенції
міської ради належить вирішення на
пленарних засіданнях питань
регулювання земельних відносин;
затвердження відповідно до закону
ставок земельного податку, розмірів
плати за користування природними
ресурсами, що є у власності відповідних
територіальних громад.

У відповідності до частини 1 статті 286
ГК України розмір орендної плати може
бути змінений за згодою сторін, а також
в інших випадках, передбачених
законодавством . Згідно з ч.3 ст.762 ЦК
України договором або законом може
бути встановлено періодичність
перегляду, зміну (індексацію) розміру
плати за користування майном.

Поряд з цим, розмір орендної плати може
визначатися у договорі як шляхом
зазначення фіксованої суми, так і
шляхом узгодження сторонами порядку
його визначення.

З укладеного сторонами Договору оренди
землі, складовою якого є розрахунок
орендної плати, випливає, що механізм
(порядок) обчислення розміру щорічної
орендної плати за землю визначається
формулою з урахуванням її компонентів
(базових чинників), серед яких:
нормативна грошова оцінка землі,
ставка земельного податку та відсоток
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки.

Отже, узгодженою волею сторін на
стадії укладення договору оренди
передбачена можливість перегляду
розміру орендної плати за земельну
ділянку комунальної власності за
регульованою ціною у разі прийняття
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування (публічно-правовими
утвореннями) обов'язкових до виконання
актів, які стосуються базових
чинників формули розрахунку щорічної
орендної плати за землю комунальної
власності.

В силу принципу обов'язковості умов
договору орендодавець по договору, до
якого застосовується регульована
орендна плата, вправі вимагати її
внесення у розмірі, встановленому на
відповідний період уповноваженим
регулюючим органом. Така ж правова
позиція викладена у постанові пленуму
ВГСУ №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання
практик розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин",
згідно з якою у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати, не може
братися до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

З наявного у матеріалах справи рішення
Київської міської ради від 28.02.2013 р. №
89/9146 "Про внесення змін до договорів
оренди земельних ділянок у частині
приведення розміру орендної плати у
відповідність до положень 288
Податкового кодексу України" випливає
встановлення міською радою річної
орендної плати у розмірі трьох
відсотків від нормативної грошової
оцінки земельних ділянок .

Таким чином саме по собі прийняття
органом місцевого самоврядування
рішення, яким змінюється базовий
чинник формули розрахунку щорічної
орендної плати за землю, слід визнати
підставою перегляду розміру орендної
плати , передбаченою Договором.

Відсутність у Податковому кодексі
України положень про необхідність
приведення умов раніше укладених
договорів оренди земельної ділянки
комунальної форми власності у
відповідність до цього Кодексу не
впливають на правильність
висновків суду першої інстанції про
обґрунтованість позову з посиланням
на прийняття Київською міською радою
рішення від 28.02.2013 р. № 89/9146.

Згідно з позицією Верховного Суду
України, що викладена у постанові від
20.11.2012 р. у справі № 28/5005/640/2012 з
посиланням на рішення Конституційного
Суду України від 09.07.2002 р. надсилання
відповідачу про внесення змін до
спірного договору оренди є виключно
правом, а не обов'язком позивача, тому
недотримання вимог ст. 188
Господарського кодексу України щодо
обов'язку надсилання іншій стороні
пропозицій про зміну умов договору
оренди земельної ділянки не позбавляє
його права звернутися до суду з позовом
до відповідача про зміну умов договору
за наявності спору, тобто відсутності
згоди на зміну умов договору. Обрання
певного засобу правового захисту, у
тому числі і досудового врегулювання
спору, є правом, а не обов'язком особи,
яка добровільно, виходячи з власних
інтересів, його використовує."

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для зміни або
скасування прийнятого судом першої
інстанції рішення у даній справі, у
зв'язку з чим апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а оскаржений
судовий акт - без змін.

Судовий збір, сплачений апелянтом,
покладається на нього відповідно до
ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпрянка" на рішення господарського
суду міста Києва від 21.10.2013р. у справі
№910/16174/13 залишити без задоволення, а
рішення господарського суду міста
Києва від 21.10.2013р. у справі №910/16174/13 -
без змін.

2.Матеріали справи №910/16174/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Л.П. Зубець

А.І. Мартюк