ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 січня 2014 року справа № 919/23/14Суддя
господарського суду міста Севастополя
Грицай О.С., розглянувши позовну заяву

Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м.Севастополі

(пл. Повсталих, буд. 6, м.Севастополь, 99008),

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

(АДРЕСА_2)

про стягнення заборгованості в розмірі
3 139,69 грн.,

в с т а н о в и в:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м.Севастополі
звернулось до господарського суду
міста Севастополя із позовною заявою
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення 3 139,69 грн., з яких: 2 668,05
грн - сума боргу зі орендної плати, 167,93
грн. - пеня, 36,90 грн - 3% річних та 266,81 грн. -
штраф 10% за договором оренди
індивідуального
визначеного(нерухомого) майна, що
належить до державної власності від
№865 від 23.07.2009.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем в даній позовній заяві
заявлено клопотання про звільнення
його від сплати судового збору на
підставі пункту 7 частини першої статі 5
Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про
судовий збір", як державного органу, що
подає позов в інтересах поповнення
державного бюджету. Також у письмовому
клопотанні від 26.12.2013, доданому
позивачем до позовної заяви, вказано що
позивна заява про стягнення коштів
заявлена в інтересах особи та кошті які
буде стягнуто за позовом
перераховуються до Державного
бюджетного рахунку Державної
казначейської служби України тобто
Регіональне відділення Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м.Севастополі
звертається до суду щодо захисту прав
та інтересів Управління Державної
казначейської служби.

Згідно з пунктом 7 частини першої статі
5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про
судовий збір", від сплати судового
збору звільняються державні органи,
підприємства, установи, організації,
громадські організації та громадяни,
які звернулися у випадках,
передбачених законодавством, із
заявами до суду щодо захисту прав та
інтересів інших осіб, а також споживачі
- за позовами, що пов'язані з порушенням
їхніх прав.

Відповідно до частини 1 пункту 3.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна
навести доводи та подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Позивачем у позовній заяві було
вказано, що вона подається в інтересах
Управління державної казначейської
служби, але не зазначено, які саме права
та інтереси Управління державної
казначейської служби, що потребують
захисту, були порушені відповідачем.

Також позивачем не були надані суду
правові підстави представництва ним
інтересів Управління державної
казначейської служби, вказаний орган
не зазначений у якості позивача.

Згідно з частиною 2 пункту 2.22. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України", якщо заявником не подано
належних доказів сплати судового збору
у встановленому порядку та розмірі або
документів, що підтверджують
звільнення від його сплати, заява
(скарга) повертається господарським
судом з підстав, передбачених
Господарським процесуальним кодексом
України, а саме: пунктом 4 частини 1
статі 63.

Отже, позивачем у порушення норм
частини 1 пункту 3.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", не
додано до позовної заяви належних
доказів, які підтверджують, що
наявність прав та інтересів Управління
державної казначейської служби, що
потребують захисту, а також правових
підстав захисту ним прав та інтересів
Управління державної казначейської
служби у суді, а тому підстав для
звільнення його від сплати судового
збору у встановленому порядку і
розмірі не має.

Пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК
України встановлено, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що позовна заява Регіональне
відділення Фонду державного майна
України в Автономній Республіці Крим
та м.Севастополі подана без додержання
пункту 3 частини першої статі 57 ГПК
України та відповідно до припису
пункту 4 частини першої статті 63 ГПК
України підлягає поверненню позивачу
без розгляду.

Судом роз'яснюється, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущенного
порушення.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 6 частини першої статті 63,
статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1.Відмовити Регіональному відділенню
Фонду державного майна України в
Автономній Республіці Крим та
м.Севастополі в задоволенні
клопотання про звільнення
Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м.Севастополі від
сплати судового збору.

2. Повернути позовну заяву (вх. №185/14 від
10.01.2014) Регіональному відділенню Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м.Севастополі без
розгляду.

Суддя
підпис
О.С. Грицай