ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" січня 2014 р.Справа № 922/4977/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Френдій Н.А.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Сонячний берег", , 95022, м. Сімферополь, вул.
Глінки, 63; до товариства з обмеженою
відповідальністю "Аретта", , 61054, м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 120; про стягнення 83325, 04 грн.
за участю представників:

позивача - не з"явився;

відповідача - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сонячний берег"
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аретта" про
стягнення суми заборгованості у
розмірі 83325,04грн.

Свої вимоги мотивує неналежним
виконанням зобов"язань за договором
про дистрибуції №528/12/09 від 15.12.2009р.,
укладеним позивачем з іноземним
підприємством "Калісто", в частині
повної та своєчасної оплати товару,
поставленого ІП "Калісто", з яким в свою
чергу позивач уклав договір про
переведення боргу №565/13 від 07.06.2013р. В
якості правових підстав позову вказує
на норми ст.ст. 202,205,526,530,610,611,612,614,638,639 ЦК
України.

Сторони в судове засідання 28.01.2014р.
своїх повноважних представників не
направили, доказів на виконання ухвал
суду від 03.12.2013р., від 17.12.2013р. та від
09.01.2014р. не надали, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином - до суду повернулися копії
ухвали господарського суду про
порушення провадження у справі від
03.12.2013 р. та про відкладення розгляду
справи від 17.12.2013р., які були надіслані
позивачу за адресою вказаною ним у
позовній заяві з відміткою поштового
відділення про причину повернення "за
закінченням терміну зберігання"
(знаходяться в матеріалах справи),
відповідач отримав ухвалу суду про
відкладення розгляду справи 09.01.2014р., що
підтверджується відміткою на
поштовому повідомленні про вручення
даної ухвали відповідачу 16.01.2014р.
(знаходиться в матеріалах справи).

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку про
необхідність залишення позову без
розгляду, виходячи з наступного:

Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження сіх обставин
справи.

Відповідно до п.5 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

За приписами п.4.9. Постанови ВГСУ №18 від
26.12.2011р. встановлено, що при вирішенні
питання щодо залишення позову без
розгляду господарським судам слід
мати на увазі, що застосування пункту 5
частини першої цієї статті можливо
лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто
за їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК
України.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Так, суд неодноразово відкладав
розгляд справи, зокрема, в зв"язку з
неявкою представників позивача,
неподанням позивачем доказів на
виконання ухвал суду від 03.12.2013р., від
17.12.2013р. та від 09.01.2014р., а саме в зв"язку з
тим, що останнім на вимогу даних
судових ухвал не надано доказів,
необхідних для вирішення даної справи,
оригіналів доказів, наданих до
позовної заяви, для огляду в судовому
засіданні; письмових пояснень про
наявність чи відсутність судових
рішень чи судових проваджень щодо
вказаного в позові договору та інших
документів, щодо спірних правовідносин
чи питань, пов'язаних зі спірними
правовідносинами; засвідченої копії
довідки органу статистики про
включення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців України за станом на
день слухання справи позивача та
відповідача; документів, які
засвідчують права, що передані за
договором про переведення боргу №565/13
від 07.06.2013р., та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення, в розумінні
приписів ч.1 ст. 517 ЦК України; первинної
бухгалтерської документації на
підтвердження отримання відповідачем
товару за договором дистрибуції №528/12/09
від 15.12.2009р. на суму вказану у позовній
заяві - 83325,04грн.

Вказані докази витребувавалися судом
з метою встановлення обставин, на які
позивач посилається в обгрунтування
позовних вимог, оскільки на
підтвердження наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем разом з позовною заявою було
надано лише акти звірки взаємних
розрахунків: між іноземним
підприємством "Калісто", складений за
твердженням позивача в зв"язку з
неналежним виконанням ІП "Калісто"
зобов"язань за договором про
дистрибуції №528/12/09 від 15.12.2009р. (а.с.17),
та між відповідачем, складеним на
підставі укладеного договору про
переведення боргу №565/13 від 07.06.2013р.
(а.с.18).

Разом з тим, на вимогу вищевказаних
ухвал суду позивачем не надано
первинної бухгалтерської документації
на підтвердження отримання ІП "Калісто"
товару за договором дистрибуції №528/12/09
від 15.12.2009р. на суму вказану у позовній
заяві - 83325,04грн., що була переведена за
договором про переведення боргу №565/13
від 07.06.2013р. на відповідача, в той час, як
відповідно до ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні складатись під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення. Згідно з пунктом 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
N 88 від 24.05.95 року, господарські операції
- це факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань та фінансових
результатів.

Згідно п.2.4. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, яке зокрема
встановлює порядок створення,
прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку первинних
документів підприємствами незалежно
від форм власності, первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Пункт 2.5. цього ж положення вказує, що
первинний документ має бути підписаний
особисто, а підпис може бути скріплений
печаткою.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, те, що факт
проведення позивачем у справі
господарських операцій, що стосуються
виконання ним зобов'язань, повинен
підтверджуватися первинними
бухгалтерськими документами; а акт
звірки взаєморозрахунків за станом на
31.01.2013р. (а.с.17) не є первинним документом
як це передбачено Законом України " Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", не має сили та
доказовості і не може бути належним
доказом в підтвердження здійснення
господарських операцій між позивачем
та ІП "Калісто", що в своюч чергу
унеможливлює вирішення даної справи по
суті.

Приймаючи до уваги, що відповідно до
ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, при цьому,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування, беручи до уваги, що
позивач не з'явився в судове засідання
27.01.2014р., витребуваних ухвалами суду від
03.12.2013р., 17.12.2013р матеріалів не надав, які
мають суттєве значення розгляду справи
по суті, а саме: не надано первинної
бухгалтерської документації на
підтвердження отримання ІП "Калісто"
товару за договором дистрибуції №528/12/09
від 15.12.2009р. на суму вказану у позовній
заяві - 83325,04грн., що була переведена за
договором про переведення боргу №565/13
від 07.06.2013р. на відповідача, а також не
надав суду будь-яких пояснень про
причини неподання даних матеріалів,
відтак слід вважати, що позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідних для вирішення спору, і без
яких неможливо розглянути спір по суті,
а тому позов на підставі п.5 ст.81
Господарського процесуального кодексу
України слід залишити без розгляду.

У відповідності зі ст. 81 ГПК України, ст.
7 Закону України "Про судовий збір"
судові витрати, пов'язані з розглядом
справи підлягають віднесенню на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 22, 32, 33, пунктом 5 частини 1
статті 81, статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Френдій Н.А.

Після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з позовною
заявою до господарського суду в
загальному порядку.