ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р.
Справа № 922/4463/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Камишева Л.М., суддя Шепітько І.І.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Зучека Є.Н. за дорученням № 182
від 08.11.2013 року

відповідача - Ростовцева О.С. за
дорученням б/н від 08.01.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області (вх.№3893Х/1-32) на
ухвалу господарського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
року, прийняту за результатами
розгляду заяви Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Харківської області від 01 квітня
2009 року у справі №16/39-09

за позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства
"Харківський завод електромонтажних
виробів - 1" м. Харків

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
року (суддя Лаврова Л.С.) відмовлено у
задоволенні заяви Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами. Рішення господарського
суду Харківської області від 01 квітня
2009 року у справі №16/39-09 залишено без
змін.

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області подало апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу
господарського суду Харківської
області від 12 листопада 2013 року та
рішення господарського суду
Харківської області від 01 квітня 2009
року скасувати повністю та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області задовольнити у
повному обсязі: стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Харківський
завод електромонтажних виробів -1" на
користь держави Україна в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області збитки у сумі 120306,
64 грн. (т.2 а.с.89-91). Вказує на те, що
позивачу стало відомо про визначення
статусу балансоутримувача спального
корпусу в смт. Покотилівка Харківської
області (державного майна) ПАТ
"Харківський завод електромонтажних
виробів - 1" 13 грудня 2010 року після
отримання інформації про проведення
інвентаризації державного майна по
формі № 2б(к) «відомості про державне
майно». Ці обставини позивач вважає
підставою для перегляду за ново
виявленими обставинами рішення
господарського суду Харківської
області від 01 квітня 2009 року.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав, у судовому засіданні
його представник зазначив, що скарга не
підлягає задоволенню з тих підстав, що
оскаржена ухвала прийнята при повному
та всебічному з'ясуванні обставин
справи, вона є обґрунтованою і
відповідає як фактичним обставинам,
так і вимогам чинного законодавства. На
цій підставі просить ухвалу
господарського суду господарського
суду Харківської області від 12
листопада 2013 року залишити без змін, а
апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення. Вказує на те, що
наведені позивачем обставини не є
нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК
України та не спростовують фактів,
покладених в основу судового рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин та
докази на їх підтвердження, юридичну
оцінку, правильність застосування
господарським судом Сумської області
норм матеріального та процесуального
права та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, колегія суддів встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Регіональне відділення Фонду
державного майна по Харківській
області звернулось до господарського
суду Харківської області з позовом в
якому просило стягнути з ЗАТ
Харківський завод електромонтажних
виробів -1 " збитки у розмірі 120306, 64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що Актом перевірки № 422
від 15.09.2008 року встановлено, що державне
майно - спальний корпус піонерського
табору „Ювілейний" в смт. Покотілівка
Харківської області, який при
приватизації підприємства не увійшов
до статутного фонду ЗАТ "Харківський
завод електромонтажних виробів - 1" та
знаходиться у нього на балансі -
зруйновано. Позивач вважає, що
відповідальність за збереження
державного майна, яке не увійшло до
статутних фондів господарських
товариств у процесі приватизації, але
перебуває на їх балансах, несуть ці
господарські товариства, в даному
випадку - відповідач.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01.04.2009 року в
задоволені позову відмовлено повністю
(т.1 а.с.64-67).

Відмовляючи в позові, господарський
суд зазначив, що згідно до ч. 2 ст. 22
Цивільного кодексу України збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі.
Цивільно-правова відповідальність у
вигляді збитків настає у разі
наявності в діях заподіювача шкоди
складу цивільно-правової
відповідальності: протиправність
поведінки заподіювача шкоди; наявність
шкоди; прямий причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою;
наявність вини в діях заподіювача
шкоди. Позивач не довів суду, що збитки
у розмірі 120306,64 грн. є наслідком
протиправних дій відповідача, тобто
наявність протиправної поведінки
відповідача та прямий причинний
зв'язок між протиправною поведінкою та
шкодою.

09.02.2011 року Регіональне відділення
Фонду державного майна по Харківській
області звернулось до господарського
суду Харківської області із заявою про
перегляд вказаного рішення за
нововиявленими обставинами, в якій
просить його скасувати та задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі (т.1
а.с.77,78).

Підставою для перегляду рішення за
нововисявленими обставинами позивач
зазначає той фак, що відповідачем 13.12.2010
року на адресу позивача була надана
інформація про проведення
інвентаризації державного майна по
формі № 2б(к) «відомості про державне
майно».

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду
Харківської області від 02.03.2011 року
відмовлено у заяві про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
з тих підстав, що зазначені позивачем
обставинами не є ново виявленими у
даній справі, оскільки були відомі
позивачу під час розгляду справи по
суті (т.1 а.с.97).

24.10.2013 року Регіональне відділення
Фонду державного майна по Харківській
області звернулось до господарського
суду Харківської області із заявою про
перегляд рішення від 01.04.2009 року за
нововиявленими обставинами звернулось
та просить суд стягнути Публічного
акціонерного товариства "Харківський
завод електромонтажних виробів - 1"
заподіяну шкоду у розмірі 120306,64 грн. (т.2
а.с.4-7).

У своїй заяві про перегляд рішення,
заявник як на нововиявлену обставину
посилається на те, що 13.12.2010 року на
адресу Регіонального відділення Фонду
державного майна України була надана
інформація про проведення
інвентаризації державного майна по
формі 26(к) "відомості про державне
майно". Згідно таких відомостей
відповідач визначив себе
балансоутримувачем із усіма правовими
наслідками. Отже державне майно
обліковувалось на балансі відповідача,
що зобов'язувало останнього
забезпечити його збереження. Позивач
зазначає, що у момент подачі позову по
справі №16/39-09 і в судовому засіданні
вказані обставини, які є істотними для
вирішення спору, не розглядались,
оскільки вони не були йому відомі.

З матеріалів справи вбачається, що 30
жовтня 2013 року позивач подав
доповнення до заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
в якій посилається на те, що у статусі
балансоутримувача майна відповідач
перебував з моменту приватизації 1994
року, проте на час прийняття
господарським судом рішення від 01.04.2009
року свідчень документального
характеру та відомостей позивачу
відомо не було (т.2 а.с.32-34).

Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ст. 113 ГПК України судове рішення
господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами за заявою сторони,
прокурора, третіх осіб, поданою
протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення. При цьому заява про перегляд
судового рішення господарського суду з
підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 112
цього кодексу, може бути подана не
пізніше трьох років з дня набрання
судовим рішенням господарського суду
законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення господарського суду
Харківської області від 01.04.2009 року, яке
позивач просить переглянути за
нововиявленими обставинами, набрало
законної сили 14.04.2009 року (т.1 а.с.64).

Таким чином, встановлений ст. 113 ГПК
України, строк для подання заяви про
перегляд вказаного судового рішення за
нововиявленими обставинами закінчився
15.04.2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що
заяву про перегляд рішення за ново-
виявленими обставинами подана
позивачем до господарського суду
Харківської області 24 жовтня 2013 року,
тобто з пропуском строку,
встановленого ст. 113 ГПК України (т.2
а.с.4).

Відповідно до ст. 112 ГПК України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають
істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

Перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою
процесуальною формою судового процесу,
яка визначається юридичною природою
цих обставин.

До нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
факти, які мають значення для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що з матеріалів справи
встановлено, що 15.09.2008 року
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Харківській області проведено
перевірку забезпечення збереження та
використання державного майна, яке не
увійшло до статутного фонду АТЗТ
""Харківський завод електромонтажних
виробів - 1" в процесі приватизації, але
перебуває на його балансі, за
результатами якої складено Акт № 442 (т.1
а.с.17,18).

В Акті зазначено, що: "Об'єкт державної
власності спальний корпус в п.
Покотилівка обліковується на балансі
АТЗТ "Харківський завод
електромонтажних виробів № 1"на
рахунку № 103/2 (довідка додається).

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що станом на 15.09.2008
року позивач знав, що відповідач є
балансоутримувачем спального корпусу
піонерського табору "Ювілейний".

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що на підставі
ст. 112 ГПК України судове рішення може
бути переглянуто за двох умов:
істотність нововиявлених обставин для
вирішення спору і виявлення їх після
прийняття судового рішення зі
справи. Виникнення нових або зміна
обставин після вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство не
можуть бути підставою для зміни або
скасування судового рішення за
правилами розділу XIII ГПК.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили" № 1 від 27.02.1981
року, не можуть бути визнані
нововиявленими нові, тобто такі, що
виникли чи змінилися після
постановлення рішення обставини, а
також обставини, на які посилалася
особа, яка брала участь у справі, у
своїх поясненнях, касаційній скарзі
або які могли бути встановлені при
виконанні судом вимог процесуального
закону.

З матеріалів справи вбачається, що в
позовній заяві від 04 лютого 2009 року
позивач зазначав, що спальний корпус не
увійшов до статутного фонду АТЗТ
"Харківський завод електромонтажних
виробів № 1" в процесі приватизації, але
обліковувався на його балансі,
посилаючись при цьому як на
документальне підтвердження цього
факту, на розділ V плану приватизації;
ряд. 17.2, 24 акту оцінки та п.1.3. договору
купівлі-продажу № 240, від 22.06.1994р.
Зазначені документи були досліджені
судом при вирішенні спору та враховані
при винесенні рішення по справі.

Вказане також підтверджує, що на
час звернення з позовом позивач знав,
що відповідач є балансоутримувачем
спального корпусу.

У п.п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 17 "Про деякі питання
практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими
обставинами» зазначено, що статтею 112
ГПК України визначено вичерпний
перелік підстав для перегляду
судових рішень за нововиявленими
обставинами. Перегляд судового
рішення за нововиявленими
обставинами є окремою процесуальною
формою судового процесу, яка
визначається юридичною природою цих
обставин. Нововиявлені обставини за
своєю юридичною суттю є фактичними
даними, що в установленому порядку
спростовують факти, які було покладено
в основу судового рішення. Ці
обставини мають бути належним чином
засвідчені, тобто підтверджені
належними і допустимими доказами.
Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником
судового процесу листи, накладні,
розрахунки, акти тощо, які за своєю
правовою природою є саме новими
доказами. Не може вважатися
нововиявленою обставина, яка
ґрунтується на переоцінці тих доказів,
які вже оцінювалися господарським
судом у процесі розгляду справи.
Виникнення нових або зміна обставин
після вирішення спору або розгляду
справи про банкрутство не можуть бути
підставою для зміни або скасування
судового рішення за правилами розділу
XIII ГПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що обставини,
які позивач зазначає нововиявленими
по даній справі були йому відомі під
час розгляду вказаної справи по суті і
не є нововиявленими в розумінні ст.112
ГПК України та Постанови Пленуму
Вищого господарського України № 17 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами».

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що у заяві
позивача про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Харківської
області по даній справі не дано
обґрунтування наявності нововиявлених
обставин, як це передбачено ст. 112 ГПК
України, у зв'язку з чим господарський
суд обґрунтовано відмовив у її
задоволенні.

Враховуючи викладене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
прийнята господарським судом ухвала
відповідає вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для її
скасування з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, ухвала
господарського суду Харківської
області від 12 листопада 2013 року
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга позивача
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст.
ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
року у справі № 922/4463/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 13.01.2014
року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Шепітько І.І.