РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.
Справа № 903/624/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

судді
Демидюк О.О. ,

судді
Савченко Г.І.

при секретарі Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Волинської
області від 02.12.2013 р. у справі № 903/624/13

за заявою Приватного підприємства
"Виробничо комерційна фірма "Волинь
продакшн"

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Транспорт"
ЛТД

про банкрутство

за участю представників:

скаржника - не з'явився

боржника - Запорожець І.А.
(довіреність від 25.12.13р.)

кредитора ПАТ "Державний експортно -
імпортний банк України" - Татушко Р.В.
(довіреність 09.12.2013р.)

арбітражний керуючий - Пурій Р.П.
(посвідчення НОМЕР_1 від 07.02.13р.)

Розпорядженням в.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.01.2014р. у
справі № 903/624/13 внесено зміни до
складу колегії суддів. Колегію суддів
визначено у складі: головуючий суддя
Бригинець Л.М., суддя Демидюк О.О., суддя
Савченко Г.І.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 02.12.2013р. у справі
№903/624/13 (суддя Войціховський В.А.)
відмовлено в задоволенні заяви
громадянина ОСОБА_1, м. Вознесенськ
Миколаївської області про визнання
грошових вимог до боржника - Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Каскад-Транспорт" ЛТД, м. Луцьк на суму
79 311 грн. заборгованості з виплати
заробітної плати.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
фізична особа ОСОБА_1 звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
господарського суду Волинської
області від 02.12.2013р. у справі №903/624/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким визнати грошові вимоги до
боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Транспорт"
ЛТД, м. Луцьк на суму 79 311 грн.
заборгованості з виплати заробітної
плати.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що
оскаржувана ухвала суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
процесуального права, а викладені в ній
висновки не відповідають дійсним
обставинам справи.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв"язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 08.07.2013р. за
заявою Приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма
"Волинь-Продакшн", м. Луцьк порушено
справу про банкрутство ТзОВ
"Каскад-Транспорт" ЛТД м. Луцьк.

Ухвалою господарського суду від
22.10.2013р. затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Каскад-Транспорт" ЛТД (м. Луцьк, вул.
Єршова, 3, ), згідно якого
вимоги конкурсних кредиторів
становлять:

- Відкритого акціонерного товариства
"Савушкін продукт": 943 029,72 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 147 грн. - вимоги першої
черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротехніка": 142 457,09
грн. - вимоги четвертої черги, 1 147 грн. -
вимоги першої черги;

- Акціонерного товариства "Сканія
Кредит АБ": 1 731 010,19 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 388 432,30 грн. - вимоги
шостої черги, 1 147 грн. - вимоги першої
черги;

- Відкритого акціонерного товариства
"Мстиславський маслоробно-сироробний
завод": 1 434 252,10 грн. - вимоги четвертої
черги, 69 444,86 грн. - вимоги шостої черги, 1
147 грн. - вимоги першої черги;

- Відкритого акціонерного товариства
"Молодечненський молочний комбінат": 411
028,20 грн. - вимоги четвертої черги, 43 877,65
грн. - вимоги шостої черги, 1 147 грн. -
вимоги першої черги.

- Відкритого акціонерного товариства
"Лідський молочно-консервний комбінат":
2 236 708,19 грн. - вимоги четвертої черги, 1 147
грн. - вимоги першої черги;

- Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк": 928 033,96 грн. - вимоги
четвертої черги, 101 524,45 грн. - вимоги
шостої черги, 1 147 грн. - вимоги першої
черги;

- Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" в особі відділення №2300
"Луцька дирекція ПАТ "Банк Форум": 1 150
697,80 грн. - вимоги четвертої черги, 1 147
грн. - вимоги першої черги;

- Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" в особі Волинської філії
ПАТ "Українська страхова компанія
"Гарант-Авто": 633 549,07 грн. - вимоги першої
черги, 1 147 грн. - вимоги першої черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юні-Оріент Шиппінг
Ейдженсі": 49 309,50 грн. - вимоги четвертої
черги, 1 147 грн. - вимоги першої черги;

- Відкритого акціонерного товариства
"Слуцький сироробний комбінат": 1 742 626,49
грн. - вимоги четвертої черги, 242 787,38 грн.
- вимоги шостої черги, 1 147 грн. - вимоги
першої черги;

- Публічного акціонерного товариства
"Оболонь": 372 390,06 грн. - вимоги четвертої
черги, 1 147 грн. - вимоги першої черги;

- Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку Волинської області: 702 939,88 грн.
- вимоги другої черги, 10 309,08 грн. - вимоги
шостої черги;

- Приватного підприємства
"Виробничо-комерційна фірма
"Волинь-Продакшн": 1 196 137,10 грн. - вимоги
четвертої черги, 6 882 грн. - вимоги першої
черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство з
іноземними інвестиціями "Українська
Казеїнова Компанія": 2 202 920 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 147 грн. - вимоги першої
черги;

- Публічного акціонерного товариства
"Вознесенський сиркомбінат": 1 359 932,40
грн. - вимоги четвертої черги, 1 147 грн. -
вимоги першої черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД:
34 889 537,14 грн. - вимоги четвертої черги, 1
147 грн. - вимоги першої черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма "Журавлина": 6
009,50 грн. - вимоги четвертої черги, 378,96
грн. - вимоги шостої черги, 1 147 грн. -
вимоги першої черги;

- Фізичної особи ОСОБА_6: 285 077,82 грн. -
вимоги четвертої черги, 3 000 грн. - вимоги
шостої черги, 1 147 грн. - вимоги першої
черги;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДХЛ Логістика
(Україна)": 287 240,33 грн. - вимоги четвертої
черги, 1 147 грн. - вимоги першої черги;

- Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України": 377 255 497, 92 грн. - вимоги
четвертої черги, 28 010 467,96 грн. - вимоги
шостої черги, 1 147 грн. - вимоги першої
черги. В задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" про визнання грошових
вимог до боржника на суму 76 503,17 грн. з
врахуванням 1 147 грн. понесених судових
витрат відмовлено.

Окремо внесено до реєстру вимог
кредиторів вимоги, забезпечені
заставою майна боржника та відомості
про заборгованість по заробітній
платі, яка становить 837 426,91 грн. При
цьому господарський суд зобов"язав
розпорядника майна окремо внести до
реєстру вимог кредиторів
заборгованість по заробітній платі
громадянина ОСОБА_1 в сумі 23351 грн.

18.11.2013р. до господарського суду
Волинської області надійшла письмова
заява від громадянина ОСОБА_1 про
визнання його грошових вимог в сумі 79
311 грн. - заборгованості по заробітній
платі та середнього заробітку за час
затримки розрахунку з її виплати.

Обгрунтовуючи свої вимоги громадянин
ОСОБА_1 зазначив, що ТзОВ
"Каскад-Транспорт" ЛТД порушує трудове
законодавство щодо виплати
заробітної плати, внаслідок чого
утворилась заборгованість на суму 79 311
грн.

В підтвердження заборгованості, в
подальшому, листом від 28.11.2013р. гр.
ОСОБА_1, надав суду першої інстанції
копію трудової книжки, копію паспорта,
копію довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера, копію
бухгалтерських довідок від 09.09.2010р. №
265 від 14.04.11р. № 193.

Копія довідки за вихідним № 193 не
завірена в установленому порядку та є
довідкою на кредит, яка зазначає про
нараховану заробітну плату за період з
жовтня по грудень 2010р. та за період з
січня по березень 2011р. в сумі 11 709,85 грн.,
до виплати сума становить - 9595,06грн.

Копія довідки за вихідним № 265 не є
також належною завіреною копією та
свідчить про загальну суму доходів з
01.03.2010р. по 31. 08.2010 р. в сумі 15 571,88 грн.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено місцевим господарським
судом, що громадянин ОСОБА_1 у
відповідності до наказу від №34-К 13
вересня 2005 року був прийнятий на роботу
у ТзОВ "Каскад-Транспорт" ЛТД водієм
вантажного автомобіля "Сканія" з
оплатою згідно штатного розпису.

Наказом по підприємству №2-К "Щодо
особового складу" з 21 січня 2013 року
водія автотранспортних засобів
Вознесенської дільниці товариства
ОСОБА_1 було звільнено з роботи у
зв'язку із скороченням штату
працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП
України.

Посилаючись на те, що за період роботи у
ТзОВ "Каскад-Транспорт" ЛТД працівнику
ОСОБА_1 несвоєчасно виплачувалась
заробітна плата, а при звільненні
працівника товариством
"Каскад-Транспорт" ЛТД не було
проведено повних розрахунків по
виплаті всіх належних сум, гр. ОСОБА_1
звернувся до Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області із позовною заявою про
стягнення з боржника суми
заборгованості в розмірі 79 311 грн.

У зв"язку із порушенням господарським
судом справи про банкрутство ТзОВ
"Каскад-Транспорт" ЛТД, ухвалою
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 04.11.2013р.
провадження у справі №473/3608/13-ц за
позовом ОСОБА_1 до ТзОВ
"Каскад-Транспорт" ЛТД про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку було закрито на підставі п.1
ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Викладена обставина слугувала
підставою для звернення гр. ОСОБА_1 до
господарського суду із заявою про
визнання грошових вимог на суму 79 311
грн. заборгованості з виплати
заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим Кодексом з врахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом". Статтею 2
вказаного Закону передбачено, що
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Положеннями Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданням до суду доказів.

Посилаючись на довідки ТзОВ
"Каскад-Транспорт" ЛТД №265 від 09.09.2010р.
та №193 від станом 14.04.2011р. громадянин
ОСОБА_1 зазначає, що його середній
заробіток за період з 01.01.2010р. по 21.01.2013р.
становить 79 311 грн., в тому числі, за 2010
рік 31 140 грн., за 2011 рік 23 424 грн., за 2012 рік
23 424 грн. за 21 день 2013 року відповідно 1 323
грн. та просить суд визнати його
грошові вимоги до боржника на суму 79 311
грн. (Вказана сума становить величину
(розмір) середнього заробітку за час
порушення строків виплати заробітної
плати).

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
проводиться в день звільнення.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день розрахунку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

Чинним законодавством України
визначено структуру заробітної плати.
Так, витрати на оплату праці
складаються з фонду основної
заробітної плати, фонду додаткової
заробітної плати, а також інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

До інших заохочувальних та
компенсаційних виплат належать
виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. В даному випадку спірна сумає
компенсаційною виплатою.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" визначається,
що у випадку, коли заявлено вимогу про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої працівникові суми
заробітної плати судовий наказ може
бути видано не лише на суму
заборгованості із заробітної плати, а й
на суму компенсації за порушення
строків її виплати, оскільки вона
входить до структури заробітної плати
(Закон України "Про оплату праці", Закон
України "Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати"). До
заяви має бути додано докази
перебування заявника у трудових
відносинах із боржником, а
підтвердженням суми, яка стягується,
може бути будь-який належно оформлений
документ, що вказує на розмір
нарахованої заробітної плати та
компенсації за порушення строків її
виплати, зокрема, довідка бухгалтерії
боржника, розрахунковий лист чи копія
платіжної відомості тощо. Не
допускається розгляд вимог про
стягнення заробітної плати у разі
наявності спору щодо розміру
заборгованості чи права на її
отримання.

Аналіз змісту ст.ст. 116, 117 КЗпП України
свідчить, що підставою
відповідальності власника
підприємства є склад правопорушення,
який включає два юридичних факти -
порушення власником строків при
звільненні (ст.116 КЗпП України) та вина
власника.

Затримка розрахунку з працівником за
відсутності спору про розмір належних
працівникові сум тягне обов'язок
власника провести на користь
працівника виплату середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку. Пред'являючи таку вимогу до
власника, працівник не зобов'язаний
доводити наявність будь-яких шкідливих
наслідків затримки розрахунку при
звільненні. При наявності спору про
розмір належних звільненому
працівникові сум власник зобов'язаний
виплатити працівникові середню
заробітну плату за весь час затримки
розрахунку, якщо спір вирішено на
користь працівника. Якщо ж спір
вирішено на користь працівника
частково, працівникові провадиться
відшкодування за період затримки
розрахунку, розмір якого визначає суд.

Згідно наказу № 2-К гр. ОСОБА_1
звільнено з роботи 21.01.2013р.

Громадянин ОСОБА_1 вважає нарахованою
середньомісячну заробітну плату в
сумі 79 311 грн., за час порушення строків
виплати заробітної плати за період з
01.01.2010р. по день звільнення - 21.01.2013р.

В матеріалах справи наявна довідка №
072711 від 27.11.2013р., видана ТзОВ
"Каскад-Транспорт" ЛТД про суми
нарахованої та виплаченої заробітної
плати працівника ОСОБА_1 за період
2010-2013р.р. ( а.с.41 т.14).

Вказана довідка свідчить, що за період
з 2010р. по 2013р. згідно обліку боржника,
заборгованість працівника ОСОБА_1
становить 23351грн. 11 коп. (в т.ч. за
період з 01.01.2010р. по 01.12.2010р. - 3 456 грн.31
коп., з 01.01.2011р. по 01.12.2011р. - 5 833 грн. 45 коп.,
з 01.01.2012р. по 01.12.2012р. - 20 240, 83 грн.), яка
включена розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

З метою з'ясування всіх істотних
обставин справи місцевим
господарським судом, в порядку,
визначеному ст.ст. 38, 65 ГПК України,
витребувано від Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області матеріали
щоквартальної податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад-Транспорт"
ЛТД - довідки форми №1ДФ щодо
нарахованої та сплаченої заробітної
плати працівникам, які подавались до
органів Державної податкової
інспекції у період 2010-2012 років та
першого кварталу 2013 року.

Заборгованість по виплаті заробітної
плати може підтверджуватися
первинними документами щодо обліку
працівників, нарахування та виплату
заробітної плати, обов'язковими
звітами до УПФ в м. Луцьку (Звіт щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування), Луцької ОДПІ
(Форма №1ДФ), головного управління
статистики. Заявником не надавалось
розпоряднику майна та суду належних
доказів щодо нарахування заробітної
плати, її виплату та розмір
заборгованості, а також утримання із
заробітної плати.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу статті 37 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Належністю доказу є
спроможність фактичних даних містити
інформацію щодо обставин, що входять до
предмета доказування.

Нарахована працівником сума 79 311 грн.,
яка становить розмір середнього
заробітку даного працівника за час
порушення строків виплати заробітної
плати за період з 01 січня 2010 року по
фактичний день звільнення працівника з
роботи - 21 січня 2013 року, не
підтверджена належними та допустимими
доказами.

Нарахування відповідної суми можливе
за проміжок часу виключно з моменту
звільнення працівника по день
фактичного розрахунку, який повинен
обчислюватись з врахуваннями
особливостей провадження у справах про
банкрутство суб'єктів господарювання
та положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів вважає, що приймаючи
оскаржувану ухвалу , суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку та виніс ухвалу з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Доводи апелянта
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому у суду апеляційної
інстанції відсутні підстави для її
скасування чи зміни та задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи
ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду
Волинської області від 02.12.2013 р. у
справі № 903/624/13 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Волинської області від 02.12.2013 р. у
справі № 903/624/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Савченко Г.І.