РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.
Справа №903/1452/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демидюк О.О.

судді
Савченко Г.І. ,

судді
Бригинець Л.М.

при секретарі Головченко Д.М.

За участю представників:

Ініціюючого кредитора - Назаревич Л.М.
(довіреність №03/12 від 03.12.2013 року)

Боржника - Красуцька Ж.М. - керівник
(паспорт АС 909690)

Скаржника - Мазурок А.І. (довіреність
№396 від 04.04.2012 року, Чумак В.О.
довіреність №399 від 04.04.2012 року)

Арбітражний керуючий - Матвіїв В.М.
(паспорт А.Ю. 064909)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Рівненського
регіонального відділення Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи на ухвалу господарського суду
Волинської області від 10.12.2013 року у
справі №903/1452/13

Ініціюючий кредитор: Приватне
підприємство "Ековтор"

Боржник: Відкрите акціонерне
товариство "Луцький
картонно-руберойдовий комбінат"

про визнання банкрутом

Судом роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області №903/1452/13
(провадження №1/903/1452/13) від 10.12.2013 року
(суддя Гончар М.М.) порушено провадження
у справі про банкрутство Публічного
акціонерного товариства "Луцький
картонно-паперовий комбінат". Визнано
кредиторські вимоги Приватного
підприємства "Ековтор" в розмірі 710
837,18 грн..

Цією ж ухвалою введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів. Введено
процедуру розпорядження майном
боржника. Розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Матвіїва Вадима Миколайовича. Грошову
винагороду розпоряднику майна
визначено в розмірі двох мінімальних
заробітних плат за кожний місяць
виконання ним повноважень за рахунок
коштів кредиторів шляхом авансування.
З метою виявлення усіх кредиторів та
осіб, які виявили бажання взяти участь
у санації боржника зобов'язано
кредитора, приватне підприємство
"Ековтор", у десятиденний строк
здійснити офіційне оприлюднення про
порушення справи про банкрутство
шляхом опублікування оголошення в
офіційних друкованих газетах "Голос
України" або "Урядовий кур'єр".

Ухвала господарського суду Волинської
області мотивована тим, що ПАТ "Луцький
картонно-паперовий комбінат"
неспроможне виконати свої грошові
зобов'язання перед ПП "Ековтор" в
розмірі 710 837,18 грн. протягом трьох
місяців після настання встановленого
строку їх сплати. Питання призначення
особи для виконання функцій
розпорядника майна ПАТ "Луцький
картонно-паперовий комбінат" вирішено
судом самостійно з числа осіб, внесених
до Єдиного реєстру арбітражних
керуючих виходячи з їх спеціалізації
та рівня кваліфікації.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
Рівненське регіональне відділення
Державної інноваційної
фінансово-кредитної установи
оскаржило її і апеляційному порядку. У
своїй скарзі апелянт просить скасувати
ухвалу в частині введення мораторію та
призначення арбітражного керуючого.
Також просить повернути справу до
господарського суду Волинської
області для розгляду питання
розірвання мирової угоди затвердженої
ухвалою від 09.10.2012 року у справі №7/78-Б.
Апелянт посилається на те, що введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів призведе до неможливості
погашення боржником заборгованості
згідно мирової угоди затвердженої
ухвалою від 09.10.2012 року. Скаржник
вважає, що суду слід було розірвати
мирову угоду у справі 7/78-Б та поновити
провадження у вказаній справі,
оскільки боржник не виконує свої
обов'язки за мировою угодою.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду №903/1452/13 від 27.12.2013
року прийнято до розгляду Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Рівненського
регіонального відділення Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи на ухвалу господарського суду
Волинської області від 10.12.2013 року у
справі №903/1452/13.

Розпорядженням в.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду №903/1452/13 від 10.01.2014
року, у зв'язку із перебуванням у
відпустці судді Огородніка К.М.,
внесено зміни до складу колегії суддів,
окрім заміни головуючого судді,
колегію суддів визначено у cкладі
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя
Бригинець Л.М., суддя Савченко Г.І..

Арбітражним керуючим Матвіївим В.М.,
Приватним підприємством "Ековтор", ПАТ
"Луцький картонно-паперовий комбінат"
подано відзиви на апеляційну скаргу, в
яких просять суд апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду,
заслухала присутніх представників
учасників провадження у справі,
вивчила та дослідила матеріали справи
та наявні в ній докази, розглянула
матеріали апеляційної скарги та додані
до неї документи, дослідила відзиви на
апеляційну скаргу, перевірила
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
та прийшла до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
ухвалу господарського суду Волинської
області від 10.12.2013 року у справі №903/1452/13
без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Приватне підприємство "Ековтор"
звернулось із заявою про порушення
справи про банкрутство ПАТ "Луцький
картонно-паперовий комбінат" у зв'язку
із невиконанням останнім протягом
трьох місяців рішення господарського
суду Волинської області від 20.06.2013 року
№903/566/13.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 03.12.2013 року
прийнято до розгляду заяву про
порушення справи про банкрутство ПАТ
"Луцький картонно-паперовий комбінат"
та зобов'язано ініціюючого кредитора
надати кандидатуру арбітражного
керуючого для виконання ним
повноважень розпорядника майна по
даній справі (довідки щодо
неможливості автоматичного відбору
кандидатури арбітражного керуючого
від 02.12.2013 року та від 03.12.2013 року
долучено до матеріалів справи).

Після винесення даної ухвали 03.12.2013
року на електронну адресу
господарського суду першої інстанції
надійшов лист з Вищого господарського
суду України про надіслання повторного
запиту на автоматичне визначення
кандидатури арбітражного керуючого.

На підставі чого автоматизованою
системою з відбору кандидатів на
призначення арбітражного керуючого у
справах про банкрутство з числа осіб,
внесених до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України визначено, Білика Володимира
Анатолійовича.

05.12.2013 року господарський суд
Волинської області виніс відповідну
додаткову ухвалу, якою зобов'язав
арбітражного керуючого Білика В.А.
надати заяву про його участь у справі.

На виконання вимог ухвали суду від
03.12.2013 року заявником подано заяву про
погодження та призначення по справі
про банкрутство ПАТ "Луцький
картонно-паперовий комбінат"
арбітражного керуючого Матвіїва В.М.
або арбітражного керуючого
Михайловського С.В. на розсуд суду.

Через канцелярію суду арбітражним
керуючим Біликом В.А. подано заяву від
09.12.2013 року №09/12/13 про звільнення від
виконання повноважень розпорядника
майна.

Через канцелярію суду боржником подано
відзив від 09.12.2013 року №232/03, в якому
останній зазначає, що заборгованість
останнього перед кредитором за
поставлену макулатуру згідно договору
купівлі-продажу №26-М від 10.09.2011 року та
рішення господарського суду
Волинської області від 20.06.2013 року у
справі №903/566/13 становить 696 899,20 грн.
основного боргу та 13 937, 98 грн. витрат
по сплаті судового збору.

Боржником подано поточні рахунки у
банківських установах.

ПАТ "Луцький картонно-паперовий
комбінат" є власником простих іменних
акцій емітента ПАТ "Гадяцька
"Сільгоспхімія"" в кількості 2 315 000 шт.,
номінальна вартість акції - 0,25 грн., які
обліковуються на рахунку в цінних
паперах №300376-UA40003238, відкритому в
програмному комплексі ПАТ
"Національний депозитарій України",
зберігачем яких є ПАТ "Промінвестбанк".
Боржник не проводить будь-якої
діяльності, пов'язаної із державною
таємницею.

Зазначає, що станом на 09.12.2013 року
загальна сума кредиторської
заборгованості ПАТ "ЛКПК" становить 35
241 677,16 грн.; заборгованість зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) становить 14 334 531,75 грн. (з
яких 1 132 546,43 грн. - податковий борг з
земельного податку, 13 201 985,32 грн. -
борг з податку на додану вартість).
Заборгованість з виплати заробітної
плати на сьогоднішній день відсутня.

Вказує, що станом на 09.12.2013 року ПАТ
"ЛКПК" володіє майном, загальною
залишковою вартістю 33 069 729, 00 грн.

На балансі боржника перебуває державне
майно, що в процесі приватизації не
увійшло до статутного капіталу ПАТ
"ЛКПК", загальною залишковою вартістю 254
945,79 грн..

Як свідчать матеріали справи, рішенням
господарського суду Волинської
області від 20.06.2013 року по справі
№903/566/13 з боржника на користь
ініціюючого кредитора стягнуто: 696 899,20
грн. - основного боргу, 13 937, 98 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Наказ господарського суду Волинської
області від 05.07.2013 року №903/566/13-1
заявником був переданий на примусове
виконання до ДВ ДВС Луцького міського
управління юстиції, який постановою
від 18.07.2013 року відкрив відповідне
виконавче провадження (а.с. 12).

Згідно відповіді ДВ ДВС Луцького
міського управління юстиції від 01.11.2013
року №33647, у зведеному виконавчому
провадженні перебуває 131 виконавчих
документів про стягнення з ВАТ "ЛКРК" в
користь юридичних та фізичних осіб
коштів на загальну суму 10 349 629,21 грн.
(а.с.14).

За наслідками розгляду у підготовчому
засіданні заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Луцький картонно-паперовий
комбінат" господарський суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
ПАТ "Луцький картонно-паперовий
комбінат" неспроможне виконати свої
грошові зобов'язання перед ПП "Ековтор"
в розмірі 710 837,18 грн. протягом трьох
місяців після настання встановленого
строку їх сплати, кредиторські вимоги
ПП "Ековтор" до боржника є безспірними
та складають не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
тому доводи заявника про ініціювання
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Луцький картонно-паперовий
комбінат" є обґрунтованими,
узгоджуються з нормами Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та підлягають задоволенню.

З такими висновками місцевого
господарського суду погоджується
судова колегія апеляційного
господарського суду з огляду на таке.

Згідно із положеннями ч.1 ст.16 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", перевірка
обґрунтованості вимог заявника, а
також з'ясування наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство здійснюються
господарським судом у підготовчому
засіданні, яке проводиться в порядку,
передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
справа про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно складають не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

За приписами абз.2 ч.3 ст.10 Закону
безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника (абз. 7
ст. 1 Закону).

При цьому, грошове зобов'язання -
зобов'язання боржника сплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
правочину (договору) та на інших
підставах, передбачених
законодавством України. До грошових
зобов'язань відносяться також
зобов'язання щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів),
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
зобов'язання, що виникають внаслідок
неможливості виконання зобов'язань за
договорами зберігання, підряду, найму
(оренди), ренти тощо та які мають бути
виражені у грошових одиницях. До складу
грошових зобов'язань боржника, в тому
числі зобов'язань щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів),
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування, не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції, визначені на
дату подання заяви до господарського
суду, а також зобов'язання, які виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю і
здоров'ю громадян, зобов'язання з
виплати авторської винагороди,
зобов'язання перед засновниками
(учасниками) боржника - юридичної особи,
що виникли з такої участі.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону
неплатоспроможність - неспроможність
суб'єкта підприємницької діяльності
виконати після настання встановленого
строку грошові зобов'язання перед
кредиторами не інакше, як через
відновлення його платоспроможності.

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону за
наслідками розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство та
відзиву боржника господарський суд
виносить ухвалу про порушення
провадження у справі про банкрутство
або відмову у порушенні провадження у
справі про банкрутство.

Згідно з ч.7 ст.16 Закону суд відмовляє в
порушенні провадження у справі про
банкрутство, якщо заявником не
доведено наявності підстав для
порушення провадження у справі про
банкрутство; вимоги кредитора є
повністю забезпеченими майном
боржника; вимоги кредитора свідчать
про наявність спору про право, який
підлягає вирішенню у порядку позовного
провадження; вимоги кредитора
(кредиторів) задоволені боржником у
повному обсязі до підготовчого
засідання суду; відсутня хоча б одна з
підстав, передбачених ч.3 ст.10 цього
Закону; за наявності підстав,
передбачених ст.15 цього Закону.

Підстави для відмови в порушенні
провадження у справі про банкрутство
відсутні.

Відповідно до частини 9 статті 16 Закону
в ухвалі про порушення провадження у
справі про банкрутство зазначається,
зокрема, про введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів.

Згідно статті 19 Закону мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення
мораторію.

Мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство, про що зазначається в
ухвалі господарського суду. Ухвала є
підставою для зупинення виконавчого
провадження. Про запровадження
мораторію розпорядник майна
повідомляє органи державної
виконавчої служби за
місцезнаходженням (місцем проживання)
боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності
на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за
весь час прострочення виконання
грошового зобов'язання, три проценти
річних від простроченої суми тощо.

А тому, господарським судом першої
інстанції було правомірно введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Також судова колегія погоджується з
правомірністю та обґрунтованістю
призначення розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Матвіїва В.М. з огляду на таке.

Частиною 9 ст. 16 Закону передбачено, що в
ухвалі про порушення провадження у
справі про банкрутство зазначається,
зокрема, про призначення розпорядника
майна, встановлення розміру оплати
його послуг та джерела її сплати.

Кандидатура арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) для виконання
повноважень розпорядника майна
визначається судом самостійно із
застосуванням автоматизованої системи
з числа осіб, внесених до Єдиного
реєстру арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України.

Під час прийняття заяви про порушення
справи про банкрутство суд в ухвалі
зобов'язує визначеного
автоматизованою системою арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
надати заяву на участь у даній справі.
(ч. 1 ст. 114 Закону).

Відповідно, господарський суд в
додатковій ухвалі від 05.12.2013 року
зазначив, що автоматизованою системою
з відбору кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство з числа осіб, внесених до
Єдиного реєстру арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) України
визначено Білика Володимира
Анатолійовича. Зобов'язав арбітражного
керуючого Білика В.А. надати
господарському суду заяву про його
участь у справі з повідомлення про те,
що він не належить до жодної з
категорії осіб, зазначених у частині 2
статті 114 Закону, на паперовому носії.

На день проведення підготовчого
засідання до господарського суду
надійшла заява від арбітражного
керуючого Білика В.А. про звільнення
від виконання повноважень
розпорядника майном в даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону, у разі
якщо від арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), визначеного
автоматизованою системою, не надійшла
заява про згоду стати розпорядником
майна в цій справі, то розпорядника
майна призначає суд без застосування
автоматизованої системи з числа осіб,
внесених до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Згідно п.4.14. Положення про
автоматизовану систему з відбору
кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство затвердженого постановою
пленуму Вищого господарського суду
України від 16.01.2013 року №1 у разі якщо
від арбітражного керуючого,
визначеного автоматизованою системою,
надійшла заява про відмову від участі у
справі або не надійшла заява про участь
у такій справі у встановлений
господарським судом строк,
господарський суд призначає
арбітражного керуючого без
застосування автоматизованої системи
з числа осіб, внесених до Реєстру, з
урахуванням рівня кваліфікації та
спеціалізації арбітражного керуючого.

Враховуючи рівень кваліфікації та
спеціалізації, господарським судом
Волинської області було правомірно
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Матвіїва В.М..

Щодо посилання апелянта на розгляд
справи №7/78-Б, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 09.10.2012 року у
справі №7/78-Б затверджено укладену
27.09.2012 року між кредиторами боржника (в
т.ч. і апелянтом) та ВАТ "Луцький
картонно-руберойдовий комбінат" мирову
угоду.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 26.02.2013 року ухвалу суду
першої інстанції від 09.10.2012 року
залишено без змін.

Станом на 13.01.2014 року мирова угода від
27.09.2012 року не розірвана, та провадження
у справі №7/78-Б не поновлене.

Апеляційний господарський суд вважає
безпідставними посилання учасників
провадження у справі у відзивах на те,
що апелянт не є учасником провадження у
справі, а тому не може оскаржувати
прийняті в ній ухвали, оскільки,
мировою угодою від 27.09.2012 року
затвердженою ухвалою від 09.10.2012 року у
справі №7/78-Б підтверджується його
статус як кредитора боржника. А тому,
порушення провадження у справі про
визнання боржника банкрутом повторно
та введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів впливає на права
апелянта. Окрім того, Рівненське
регіональне відділення Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи звернулось зі заявою (№01-148
від 30.12.2013 року) з грошовими вимогами до
боржника в розмірі 1 757 726 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що посилання скаржника,
викладені ним в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими, документально не
підтвердженими, такими, що не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а відтак,
скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК
України, не довів тих обставин, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

А тому, колегія суддів вважає, що
приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, дійшов
правильних висновків щодо прав та
обов'язків сторін, які ґрунтуються на
належних та допустимих доказах, й виніс
ухвалу з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому у суду апеляційної інстанції
відсутні підстави для її скасування чи
зміни та задоволення апеляційної
скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги у зв'язку з відмовою в її
задоволенні на підставі ст.49 ГПК
України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Волинської області від 10.12.2013 року у
справі №903/1452/13 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу Рівненського
регіонального відділення Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи на ухвалу господарського суду
Волинської області від 10.12.2013 року у
справі №903/1452/13 - залишити без
задоволення.

2. Справу №903/1452/13 повернути до
господарського суду Волинської
області.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України.

Головуючий суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Савченко Г.І.

Суддя
Бригинець Л.М.