КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" січня 2014 р. Справа №44/664-б

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Доманської М.Л.

суддів:
Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

розглянувши апеляційну скаргу
представника засновника ПП
Підприємства «НБС КО»

на постанову господарського суду міста
Києва від 17.05.2010

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 21.06.2011

у справі № 44/664-б (суддя - Чеберяк П.П.)

за заявою Відкритого акціонерного
товариства «Телевізійний завод
«Славутич»

до Підприємства «НБС КО»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста
Києва від 17.05.2010 визнано Підприємство
«НБС КО» банкрутом, припинено
процедуру розпорядження майном,
відкрито ліквідаційну процедуру,
визнано розмір вимог кредитора:
Відкритого акціонерного товариства
«Телевізійний завод «Славутич» (далі
ВАТ «Телевізійний завод «Славутич») на
суму 552 888 грн. 83 коп., задоволено
клопотання кредитора та призначено
ліквідатором у справі № 44/664-б
арбітражного керуючого Кирика Віктора
Кириловича, зобов'язано ліквідатора у
п'ятиденний строк з дня прийняття
постанови про визнання боржника
банкрутом подати до офіційних
друкованих органів оголошення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури з
метою виявлення, встановлення всіх
кредиторів боржника та повідомлення їх
(кредиторів) про визнання боржника
банкрутом, та надати суду докази
публікації вищевказаного оголошення
протягом двох тижнів з моменту
опублікування, зобов'язано ліквідатора
письмово повідомити про визнання
Підприємства «НБС КО» банкрутом усіх
відомих йому кредиторів боржника, які в
місячний строк з дня одержання
повідомлення можуть направити
ліквідатору заяви з вимогами до
банкрута.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 21.06.2011 затверджено звіт
ліквідатора, затверджено баланс
банкрута станом на 01.01.2011, визнано
кредитора банкрута ВАТ «Телевізійний
завод «Славутич» на суму 552 888 грн. 83
коп., затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника на загальну суму 552
888 грн. 83 коп.

Не погодившись з вказаними постановою
та ухвалою суду першої інстанції,
апелянт звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою від 18.12.2013, в якій
просить скасувати постанову
Господарського суду міста Києва від
17.05.2010 про визнання боржника банкрутом
та ухвалу Господарського суду міста
Києва від 21.06.2011 по справі № 44/664-б про
затвердження звіту ліквідатора,
ліквідаційного балансу, ліквідацію
банкрута в зв'язку з банкрутством,
припинення провадження у справі ,
поновити провадження у справі № 44/664-б
та направити на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу
та додані до неї матеріали, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України (далі
за текстом - ГПК України) встановлено,
що господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 статті 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 14.05.1992 № 2343-ХІІ, чинний до
18.01.2013, (далі за текстом -Закон)
встановлює, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Відповідно до ст. 93 ГПК України,
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до ст. 84 ГПК
України.

Апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Згідно ст. 53 ГПК України суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Виходячи із змісту вказаної статті,
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Отже, відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку та
наявності обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання скарги протягом
законодавчо встановленого терміну.

ГПК України не пов'язує право суду
відновити пропущений процесуальний
строк лише з певним колом обставин, що
спричинили пропуск строку, отже у
кожному випадку суд повинен з
урахуванням конкретних обставин
пропуску процесуального строку
оцінити доводи, наведені на
обґрунтування клопотання про його
відновлення та зробити мотивований
висновок щодо поважності чи
неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення
процесуального строку повинні містити
роз'яснення причин пропуску і підстав,
з яких заявник вважає ці причини
поважними. В клопотанні чи заяві
повинні бути докази того, що здійснити
відповідні процесуальні дії у
визначений строк у заявника не було
можливості.

Клопотання про визнання причин
пропуску процесуального строку на
апеляційне оскарження постанови суду
першої інстанції в даному випадку не
містить належного обґрунтування
поважності причин пропуску цього
строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувана постанова від 17.05.2010
направлена учасникам провадження у
даній справі 26.05.2010, строк для подання
апеляційної скарги на постанову
господарського суду міста Києва від
17.05.2010 у даній справі закінчився 27.06.2010,
тоді як дана апеляційна скарга
Підприємства «НБС КО» подана до суду
першої інстанції лише 18.12.2013, тобто зі
значним пропуском встановленого
законом строку.

Крім того, дослідивши матеріали справи,
судова колегія встановила що,
оскаржувана ухвала від 21.06.2011
направлена учасникам провадження у
даній справі 30.06.2011. Строк для подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду міста Києва від
21.06.2011 у даній справі закінчився 27.06.2011,
тоді як дана апеляційна скарга
Підприємства «НБС КО» подана до суду
першої інстанції лише 18.12.2013, тобто зі
значним пропуском встановленого
законом строку.

Як зазначає апелянт у клопотанні про
поновлення процесуальних строків на
оскарження про оскаржувані постанову
та ухвалу йому стало відомо лише після
того як повноважний представник 13.12.2013
ознайомився із матеріалами даної
справи та отримав належним чином
завірену копію ухвали та постанови.

При цьому, скаржник не надає належних
доказів на підтвердження того, що саме
у такий спосіб дізнався про існування
оскаржуваних постанови та ухвали, та не
мав об'єктивної можливості раніше
дізнатися про існування цих
процесуальних документів.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
у газеті «Урядовий кур'єр» від 08.12.2009 №
228, було опубліковано загальнодоступне
оголошення про те, що Господарським
судом міста Києва за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Телевізійний завод «Славутич»
порушено справу про банкротство
Підприємства «НБС КО», розпорядником
майна боржника призначений
арбітражний керуючий Кирик Віктор
Кирилович.

Також у газеті "Урядовий кур'єр" № 106 від
12.06.2010, було опубліковано
загальнодоступне оголошення про те, що
постановою Господарського суду міста
Києва від 17.05.2010 по справі № 44/664-б
визнано банкрутом Підприємство "НБС КО"
та відкрита ліквідаційна процедура.
Ліквідатором Підприємства "НБС КО"
призначений арбітражний керуючий
Кирик В.К.

Оскільки вказані відомості є
загальнодоступними, судова колегія
вважає, що скаржником не доведено
наявність в даному випадку обставин,
які є об'єктино непереборними, які б
об'єктивно перешкоджали скаржнику
стежити за результатами розгляду даної
справи після публікації у газеті та
реалізувати своє право на подання
скарги на постанову про визнання
боржника банкрутом у даній справі
відразу після вказаного оприлюднення
відомостей з цього приводу.

Що стосується оскаржуваної ухвали від
21.06.2011, то остання направлена учасникам
провадження у даній справі, у тому
числі за юридичною адресою банкрута,
30.06.2011, що підтверджується матеріалами
справи. Так, в оскаржуваній ухвалі
зазначена вірна юридична адреса
банкрута та на зворотьному боці
останньої сторінки цієї ухвали
міститься відмітка про направлення
ухвали, у тому числі банкруту, як
зазначено у п. 10 резолютивної частини
оскаржуваної ухвали. Доказів
повернення цієї ухвали, направленої на
адресу банкрута матеріали справи не
містять, та відповідно до ст. 64 ГПК
України така ухвала вважається
врученою належним чином. Вказане
підтверджує можливість апелянта
вчасно дізнатися про існування
оскаржуваної постанови та ухвали, чим
спростовуються доводи, викладені
апелянтом у клопотанні про поновлення
процесуальних строків на оскарження
стосовно поважності причин пропуску
цього строку.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього
строку, або таке клопотання відхилено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про відсутність
доказів поважності причин пропуску
строків на апеляційне оскарження
постанови Господарського суду міста
Києва від 17.05.2010 та ухвали
Господарського суду міста Києва від
21.06.2011 у даній справі та правових
підстав для задоволення клопотання
апелянта про поновлення процесуальних
строків на оскарження цієї постанови
та ухвали поважними, тому судова
колегія відхиляє вказане клопотання
апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст.
53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити апелянту в задоволенні
клопотання про поновлення
процесуальних строків оскарження
постанови Господарського суду міста
Києва від 17.05.2010 та на ухвали
Господарського суду міста Києва від
21.06.2011 у справі № 44/664-б.

2. Апеляційну скаргу представника
засновника ПП Підприємства «НБС КО»
від 18.12.2013 на постанову Господарського
суду міста Києва від 17.05.2010 та на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
21.06.2011 у справі № 44/664-б не приймати до
розгляду та повернути скаржнику з
доданими до неї документами.

3. Матеріали справи № 44/664-б повернути до
господарського суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя
М.Л. Доманська

Судді
В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко