ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.01.2014 р.
Справа № 914/1538/13

За заявоюФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, Львівська обл., Самбірський р-н,
с. Кульчиці;про:перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013р.у справі:№ 914/1538/13за
позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю « 1000 дрібниць»,
Львівська обл., м. Самбір;до
відповідача:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, Львівська обл., м. Самбір;
про:зобов'язання відповідача усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та стягнення судових витрат
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін:від
заявника:ОСОБА_2 - адвокат (договір про
надання правової допомоги б/н від
06.09.2013р.);від позивача:Бобер А.М. -
представник (довіреність б/н від
10.04.2013р.).

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 04.06.2013р.,
залишеним без змін згідно постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 07.10.2013р. та
постанови Вищого господарського суду
України від 02.12.2013р., позовні вимоги у
справі №914/1538/13 за позовом ТОВ « 1000
дрібниць» до ФОП ОСОБА_1 задоволено
повністю, зобов'язано ФОП ОСОБА_1
усунути перешкоди в користуванні ТОВ «
1000 дрібниць» належною на праві
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,1018га., яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання боржника демонтувати та
винести за межі земельної ділянки
належну боржнику малу архітектурну
форму - залізну конструкцію-лоток типу
«Шанс», яка розміщена на газоні з
північно-східної сторони належного
стягувачеві: ТОВ « 1000 дрібниць»
металевого павільйону магазину « 1000
дрібниць».

30.12.2013р. на адресу господарського суду
Львівської області надійшла заява ФОП
ОСОБА_1 про перегляд рішення
господарського суду від 04.06.2013р. у
справі №914/1538/13 за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою суду від 31.12.2013р. поновлено
заявнику строк для подання заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, прийнято заяву до
розгляду і призначено її на 13.01.2014р. В
судовому засіданні 13.01.2014р. оголошено
перерву до 20.01.2014р.

Представник ФОП ОСОБА_1 в судове
засідання 20.01.2014р. з'явився, подану
заяву підтримав, просив суд
переглянути рішення від 04.06.2013р. за
нововиявленими обставинами і за
результатами перегляду прийняти
рішення, яким скасувати дане рішення та
відмовити ТОВ « 1000 дрібниць» в позові.

В судовому засіданні зазначив, що в
мотивувальній частині рішення від
04.06.2013р. суд встановив, що ТОВ « 1000
дрібниць» є єдиним законним
володільцем і користувачем земельної
ділянки на АДРЕСА_1 При цьому, вказана
земельна ділянка або її частина в
користування нікому не передавалась.
Однак, як зазначає представник, з
листа-відповіді Самбірської міської
ради №2/31-9/789-1749/2-31 заявнику стало
відомо, що у 2009 році на підставі рішення
сесії Самбірської міської ради частину
земельної ділянки площею 0,0383 га. було
вилучено з земельної ділянки
постійного користування ТОВ « 1000
дрібниць». На думку заявника, вказана
обставина є нововиявленою та такою, що
спростовує доводи господарського суду
про те, що земельна ділянка або її
частина в користування нікому, окрім
ТОВ «1000 дрібниць» не передавалася або
те, що останнє є єдиним законним
володільцем.

Крім цього, рішення господарського
суду містить посилання на лист
виконавчого комітету Самбірської
міської ради №Г-1139/2-17 від 22.05.2012р. на
звернення ТОВ « 1000 дрібниць» в якому
зазначено, що на земельній ділянці, яка
знаходиться в постійному користуванні
позивача при огляді території на місці,
дійсно виявлено розміщення об'єктів
сторонніх користувачів, а саме - малі
архітектурні форми, які належать,
зокрема, ОСОБА_1 Проте, як вказав
представник заявника, у відповіді
№П-2004/2-17 від 25.10.2013р. голова земельної
комісії повідомив, що 17.05.2013р. земельна
комісія не відбулася і огляду
земельної ділянки не було. З
наведеного, на думку представника,
можна зробити висновок, що судом
необ'єктивно було досліджено питання
зайняття земельної ділянки
відповідачем та взято до уваги, при
цьому, неналежні та не підтверджені
докази, а тому рішення судів є
незаконними.

Також, як зазначив представник ФОП
ОСОБА_1 рішенням господарського суду
вирішено зобов'язати заявника
демонтувати та винести за межі
земельної ділянки належну боржнику
малу архітектурну форму - залізну
конструкцію-лоток типу «Шанс». Однак,
питання меж земельної ділянки
господарськими судами жодним чином не
досліджувалося. Водночас, у відповіді
№36/10 від 28.10.2013р. Самбірський міський
виробничий відділ Центру ДЗК повідомив
заявника, що він не присвоював
кадастровий номер на земельну ділянку
по АДРЕСА_1. Технічна документація із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) по АДРЕСА_1 не розроблялася,
а це означає, що фактичне визначення
меж в натурі (на місцевості) та обмірів
земельної ділянки по АДРЕСА_1
спеціалістами Самбірського міського
виробничого відділу Центру ДЗК не
проводилося. Як вказано в заяві про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, зазначені обставини не
досліджувалися судами при прийнятті
рішень, хоча зазначались в судовому
засіданні, проте не були взяті до уваги.
Також не враховано, що дані обставини
становлять предмет дослідження,
оскільки є предметом позову.

Представник ТОВ « 1000дрібниць» в судове
засідання 20.01.2014р. з'явився, проти вимог
викладених в заяві заперечив, просив
залишити дану заяву без задоволення, а
рішення господарського суду
Львівської області від 04.06.2013р. - без
змін.

В судовому засіданні зазначив, що
необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по перше, їх
існування на час розгляду справи;
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте). Як
зазначив представник, в поданій заяві
наводяться лише суб'єктивні оцінки
заявника щодо висновків, викладених в
судових рішеннях по даній справі, які
вже оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи, а також
відомості про обставини на які заявник
посилався в своїх поясненнях в судах
апеляційної і касаційної інстанцій, і
які були предметом судового
дослідження судами апеляційної і
касаційної інстанцій, тобто такі
обставини жодним чином не можуть
вважатися, як нововиявлені.

Крім цього, зазначив, що в заяві не
наведено чітко і однозначно, які саме
юридичні факти заявник вважає
нововиявленими, а також не наводить
обґрунтування наявності їх необхідних
ознак. Відсутність цих відомостей в
заяві означає, що заява не тільки є
безпідставною та необґрунтованою, а й
те, що вона взагалі не відповідає і
суперечить юридичній суті заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами. Текст цієї
заяви майже аналогічний до тексту
касаційної скарги, яка подавалася
заявником до суду касаційної
інстанції.

Заслухавши представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується заява, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні заяви слід
відмовити і рішення господарського
суду Львівської області від 04.06.2013р.
залишити без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 112 ГПК України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

З метою забезпечення однакового і
правильного застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України про перегляд рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими
обставинами Пленум ВГСУ прийняв
Постанову №17 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами» (надалі - Постанова).

Так, згідно положень пункту 2 та пункту 5
Постанови до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими
обставини, що встановлюються на
підставі доказів, які не були своєчасно
подані сторонами чи прокурором. У разі
подання таких доказів у процесі
перегляду судового рішення за
правилами розділу XIII ГПК господарський
суд має винести ухвалу про залишення
судового рішення без зміни.

Також не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої з
інстанцій, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону, зокрема,
статті 38 ГПК.

Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Враховуючи зазначені вимоги закону та
роз'яснення постанови Пленуму Вищого
господарського суду України суд
вважає, що обставини на котрі
покликається ФОП ОСОБА_1 в своїй заяві
не можуть вважатися нововиявленими з
огляду на наступне.

Як вбачається з заяви, її зміст
зводиться до того, що господарськими
судами не було досліджено факт
встановлення в натурі меж земельної
ділянки, яка перебуває в постійному
користуванні ТОВ « 1000 дрібниць», а тому
рішення про винос за межі земельної
ділянки належної заявнику малої
архітектурної форми - залізної
конструкції-лотку типу «Шанс» є таким,
що не ґрунтується на нормах закону.
Натомість, як стверджує заявник, в
нього є всі докази того, що
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 не
розроблялася і фактичне визначення меж
в натурі (на місцевості) та обмірів
земельної ділянки не проводилося.

Суд зазначає, що на наведені обставини
заявник посилався в суді апеляційної
інстанції, а також в суді касаційної
інстанції, що підтверджується
додатковими поясненнями до
апеляційної скарги, а також касаційною
скаргою і додатковими поясненнями до
неї. А тому, вказані обставини не можуть
вважатися нововиявленими.

Суд також відмічає, що заявником в суді
апеляційної інстанції в порядку ст. 38
ГПК України заявлялося клопотання про
витребування в Управлінні
Держземагенства у Самбірському районі
інформації щодо того чи розроблялася
технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості), що
розташована у АДРЕСА_1 та надана ТОВ «
1000 дрібниць» у постійне користування, а
також інформацію щодо того, чи
здійснювалося фактичне встановлення
меж земельної ділянки в натурі. Однак,
як вбачається з постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
07.10.2013р. у задоволенні вказаного
клопотання було відмовлено у зв'язку із
необгрунтованістю. Відтак, обставини
викладені заявником в заяві не можуть
вважатися нововиявленими, оскільки, як
вже зазначалося, не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, які могли
бути встановлені судом в разі
виконання вимог процесуального закону,
зокрема, статті 38 ГПК.

Крім цього, суд бере до уваги той факт,
що до заяви було додано лист Управління
Держземагенства у Самбірському районі
Львівської області №01-11/2428 від 23.10.2013р.
з якого вбачається, що земельна ділянка
по АДРЕСА_1 знаходиться в постійному
користуванні ТОВ « 1000 дрібниць» для
комерційної діяльності на підставі
Державного акту на праві постійного
користування землею, виданого
відповідно до рішення виконкому
Самбірської міської ради від 23.06.1998р.
№346. Встановлення меж земельної
ділянки здійснювалося на підставі
технічної документації та акту
перевірки і прийомки виконаних робіт
по встановленню зовнішніх меж та
підготовці Державного акту від 14.07.1998р.
Також згідно протоколу №1 від 08.04.1998р.
погодження та закріплення меж
землекористування погоджено всіма
суміжниками.

Також суд наголошує на тому, що зміст
заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, по суті,
повністю відображає зміст касаційної
скарги та письмових пояснень до неї. Як
вбачається з касаційної скарги та
письмових поясненнях до неї, заявник в
суді касаційної інстанції покликався
на ті ж самі обставини та докази, на
котрі він покликається в заяві. А тому,
вони не можуть вважатися
нововиявленими. При цьому, суд відхиляє
доводи представника заявника, що
вказані обставини та докази що їх
підтверджують є нововиявленими, так як
судом касаційної інстанції вони не
були взяті до уваги, оскільки як
вбачається з постанови Пленуму ВГСУ №17
від 26.12.2011р., визначальним для того, що б
обставини не могли вважатися
нововиявленими є факт посилання
учасником судового процесу на такі
обставини в своїх поясненнях в суді
будь-якої з інстанцій, а не факт
прийняття цих пояснень судом до уваги.

Крім цього, з матеріалів справи
вбачається, що всі нововиявлені
обставини, на котрі ФОП ОСОБА_1
посилається в своїй заяві, ґрунтуються
на переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарськими судами у
процесі розгляду справи, а тому не
можуть вважатися нововиявленими та
братися судом до уваги при розгляді
заяви.

Відповідно до статті 114 ГПК України
заява про перегляд рішення, ухвали,
постанови за нововиявленими
обставинами розглядаються
господарським судом у судовому
засіданні у місячний строк з дня їх
надходження. За результатами перегляду
судового рішення приймаються ухвала - у
разі зміни чи скасування ухвали або
залишення рішення, ухвали, постанови
без змін.

Враховуючи вищевикладене, заява ФОП
ОСОБА_1 підлягає залишенню без
задоволення, а рішення господарського
суду Львівської області від 04.06.2013р. -
без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 86, 112-114 ГПК України,
суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами - відмовити.

2. Залишити без змін рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013р. у справі № 914/1538/13.

3. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки,
передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено
25.01.2014р.

Суддя
Крупник Р.В.