ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

23 січня 2014 року
Справа № 913/3359/13

Провадження №3/913/3359/13

За позовом Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» в
особі Луганської філії, м. Луганськ,

до відповідача Державного
підприємства «Луганськвугілля», м.
Луганськ,

про стягнення 107 259 934 грн. 22 коп.

суддя
Секірський А.В.

секретар судового засідання
Гаращук В.М.,

у засіданні брали участь:

від позивача - Скріпкіна О.І.,
довіреність № 2 від 13.101.2014;

від відповідача - Алексанян О.І.,
довіреність № 03/5-609 від 30.12.2013.

В судовому засіданні 14.01.2014 у
відповідності до приписів ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України оголошено перерву на 23.01.2014, 10
год. 15 хв. Після перерви в судове
засідання прибули повноважні
представники сторін.

в с т а н о в и в:

Суть спору: 13.12.2013 ДП «Регіональні
електричні мережі» в особі Луганської
філії (далі - Позивач) звернулося до
господарського суду Луганської
області з позовом про стягнення з ДП
«Луганськвугілля» (далі - Відповідач)
суми заборгованості за спожиту активну
електроенергію в розмірі 100 905 006,21 грн.,
заборгованість за реактивну
електроенергію в розмірі 536 537,63 грн.,
пеню за прострочення сплати спожитої
електроенергії в розмірі 4 308 328,00 грн., 3%
річних в розмірі 2 001 311,66 грн., всього - 107
259 934,22 грн.

Позовні вимоги з посиланням на норми
статей 525, 526, 623, 625 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) обґрунтовані
порушенням відповідачем умов договору
про постачання електроенергії № 6 від
23.10.2003 по розрахунках за спожиту
електроенергію.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, дав пояснення, аналогічні
викладеному в позовній заяві. Крім
того, представник позивача зазначив, що
при друкуванні тексту позовної заяви
було допущено арифметичну помилку, у
зв'язку з чим заборгованість за активну
електроенергію повинна складати 100 413
756,93 грн.

Відповідні пояснення прийняті судом до
уваги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
позовні вимоги визнає частково в
частині стягнення заборгованості за
активну електроенергію та
заборгованості за реактивну
електроенергію. Також відповідач
повідомляє про погашення в повному
обсязі сими боргу за реактивну
електроенергію в розмірі 536 537,63 грн.

Крім того, у судовому засіданні
представником відповідача було надане
клопотання про застосування позовної
давності до вимог стосовно стягнення
пені, посилаючись на те, що позивачем
пропущено строк позовної давності для
звернення з відповідними вимогами.
Решту суми заявленої пені відповідач
просить суд зменшити враховуючи
фінансовий стан відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутніх в судовому
засіданні під час судового розгляду
справи представників позивача та
відповідача, суд встановив такі
фактичні обставини.

23.10.2003 між Державним підприємством
«Укренерговугілля» та відповідачем у
справі був укладений договір про
постачання електричної енергії № 6
(далі - договір) (а.с. 24-30).

Згідно до наказу Міністра палива та
енергетики № 404 від 17.08.2007 ДП
«Укренерговугілля» перетворено в ВАТ
«Укренерговугілля», до складу ВАТ
«Укренерговугілля» на момент
перетворення входять Волинська,
Донецька, Луганська та Львівська філії
(а.с. 22).

Згідно до наказу Міністерства палива
та енергетики України від 13.11.2008 № 557 зі
змінами, внесеними наказом від 27.05.2009 №
278 (а.с. 20), діяльність ВАТ
«Укренерговугілля» припинена шляхом
реорганізації - перетворення в ДП
«Регіональні електричні мережі» (а.с.
17-18).

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства
палива та енергетики України від 27.08.2009
№ 422, припинено одночасно з припиненням
ВАТ «Укренерговугілля» діяльність
його Волинської, Донецької, Львівської
і Луганської філій, та з моменту
реєстрації ДП «Регіональні електричні
мережі» створено у його складі
Волинську, Донецьку, Львівську та
Луганську філії згідно з додатком (а.с.
19).

Згідно з п.1.3 статуту ДП «Регіональні
електричні мережі», ДП «Регіональні
електричні мережі» є правонаступником
майнових прав та обов'язків ВАТ
«Укренерговугілля» (а.с. 11-12), тому
позивачем у даній справі є ДП
«Регіональні електричні мережі».

Відповідно до пункту 1 договору
Постачальник (позивач) постачає
електричну енергію Споживачу
(відповідачеві), а Споживач приймає та
оплачує Постачальнику електричної
енергії її вартість та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору та додатками до Договору, що є
його невід'ємними частинами.

01.08.2010 між сторонами було укладено
додаткову угоду до договору № 6 від
23.10.2003, відповідно до якої договір було
викладено в новій редакції (а.с. 32-37).

Відповідно до пункту 7.1. договору
розрахунки за електричну енергію та
інші платежі здійснюються Споживачем у
порядку, передбаченому додатком
"Порядок розрахунків".

Пунктом 8 Додатку до договору "Порядок
розрахунків" передбачено, що кінцевий
розрахунок за спожиту у розрахунковому
періоді активну електроенергію, оплату
за недораховану електроенергію, за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, за перетікання реактивної
електричної енергії, сум на
відшкодування збитків, пені за
порушення термінів розрахунків та ін.
Споживач здійснює на підставі наданих
Постачальником рахунків у 5-денний
(банківських) термін з дня їх отримання
(а.с. 31).

За результатами надання обумовлених
договором послуг за період з 01.04.2012 по
30.11.2013 позивачем направлено
відповідачу відповідні рахунки -
фактури: № 6 від 30.11.2013 на оплату
електричної енергії за листопад 2013
року на суму 24 184 635,76 грн. з ПДВ (а.с. 39); №
6р від 30.11.2013 на оплату за перетікання
реактивної електричної енергії за
листопад 2013 року на суму 536 537,63 грн. з
ПДВ (а.с. 40); № 6 від 30.09.2013 на оплату
електричної енергії за вересень 2013
року на суму 22 110 199,87 грн. з ПДВ (а.с. 41); №
6 від 30.06.2013 на оплату електричної
енергії за червень 2013 року на суму 21 166
042,04 грн. з ПДВ (а.с. 42); № 6 від 30.04.2013 на
оплату електричної енергії за квітень
2013 року на суму 21 634 885,48 грн. з ПДВ (а.с. 43);
№ 6 від 30.11.2012 на оплату електричної
енергії за листопад 2012 року на суму 22 642
947,20 грн. з ПДВ (а.с. 44); № 6 від 30.09.2012 на
оплату електричної енергії за вересень
2012 року на суму 21 442 391,24 грн. з ПДВ (а.с. 45);
№ 6 від 31.08.2012 на оплату електричної
енергії за серпень 2012 року на суму 22 026
440,53 грн. з ПДВ (а.с. 46).

Вказані рахунки - фактури було отримано
повноважним представником
відповідача, що підтверджується його
розпискою про отримання на рахунках -
фактурах.

Крім того, між сторонами було підписано
акти приймання-передачі товарної
продукції, а саме: акт № 06/09/2013 від 30.09.2013
за вересень 2013 року на суму 22 110 199,87 грн.
(а.с. 47); акт № 06/06/2013 від 30.06.2013 за червень
2013 року на суму 21 166 042,04 грн. (а.с. 48); акт
№ 06/04/2013 від 30.04.2013 за квітень 2013 року на
суму 21 634 885,48 грн. (а.с. 49); акт № 06/11/2012 від
30.11.2012 за листопад 2012 року на суму 22 642
947,20 грн. (а.с. 50); акт № 06/09/2012 від 31.09.2012 за
вересень 2012 року на суму 21 442 391,24 грн.
(а.с. 51); акт № 06/08/2012 від 31.08.2012 за серпень
2012 року на суму 22 026 440,53 грн. (а.с. 52).

Відповідач в порушення умов договору
своєчасно та у повному обсязі оплату не
здійснював, у зв'язку з чим за період з
01.04.2012 по 30.11.2013 утворилась
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію в розмірі 100 413 756,93
грн. та заборгованість за перетікання
реактивної електричної енергії в
розмірі 536 537,63 грн., що визнається
відповідачем.

Відповідно до п.п. 4.2.1 договору, у разі
порушення Споживачем передбачених
додатком «Порядок розрахунків»
термінів, визначених цим додатком,
споживач сплачує постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, діючої в
період, за який сплачується пеня. Сума
пені зазначається в розрахунковому
документі окремим рядком.

На підставі умов договору, а також з
урахуванням приписів ст. 232
Господарського кодексу України
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення з відповідача пеню за
порушення строків оплати поставленої
активної електроенергії у розмірі 4 308
328,00 грн., що підтверджено відповідним
розрахунком (а.с. 9).

На підставі приписів ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховано
та заявлено до стягнення 3% річних у
сумі 2 001 311,66 грн., що підтверджено
відповідним розрахунком позивача,
наявним у матеріалах справи (а.с. 10).

Оцінивши всі обставини справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню частково з
огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Правовідносини між сторонами за
позовом виникли із договору про
постачання електричної енергії № 6 від
23.10.2003, який за своєю правовою природою
є різновидом договору купівлі-продажу
і до нього застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу
України кореспондується з положеннями
статті 265 Господарського кодексу
України.

Згідно статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема,
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до статті 610 ЦК України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання, тобто - неналежне
виконання.

Фактичні обставини свідчать, що
позивач на виконання умов договору
постачав відповідачу електроенергію,
претензій щодо постачання
електроенергії у відповідача немає.

Втім, відповідач в порушення умов
договору до нього не в повному обсязі
здійснив оплату за період з 01.04.2012 по
30.11.2013 у зв'язку з чим утворилась
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію в розмірі 100 413 756,93
грн. та заборгованість за перетікання
реактивної електричної енергії в
розмірі 536 537,63 грн..

23.12.2013 сторонами був підписаний акт
звірки заборгованості, що підтверджує
суми заборгованості за спожиту активну
електричну енергію в розмірі 100 413 756,93
грн. та заборгованість за перетікання
реактивної електричної енергії в
розмірі 536 537,63 грн.

Після пред'явлення позову до
господарського суду відповідач
сплатив позивачеві заборгованість за
перетікання реактивної електричної
енергії в розмірі 536 537,63 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №8501-АБ та №8500-АБН від
27.12.2013, які наявні в матеріалах справи.

В частині сплаченої суми боргу в
розмірі 536 537,63 грн. провадження у справі
слід припинити на підставі пункту 11
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутністю предмету спору.

Таким чином, стягненню з відповідача на
користь позивача підлягає сума
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію в розмірі 100 413 756,93
грн., яка підтверджена матеріалами
справи.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до п.п. 4.2.1 договору, у разі
порушення Споживачем передбачених
додатком «Порядок розрахунків»
термінів, визначених цим додатком,
споживач сплачує постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, діючої в
період, за який сплачується пеня. Сума
пені зазначається в розрахунковому
документі окремим рядком.

На підставі умов договору, а також з
урахуванням приписів ст. 232
Господарського кодексу України
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення з відповідача пеню за
порушення строків оплати поставленої
активної електроенергії у розмірі 4 308
328,00 грн.

Суд враховує заявлене відповідачем
клопотання про застосування до вимог
позивача про стягнення пені позовної
давності, встановленої ст. 258
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права та інтересу.

У відповідності з приписами ч. 3 ст. 267
Цивільного кодексу України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення судом рішення.

Приписами ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу
України встановлено, що до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується спеціальна позовна
давність в один рік.

Відповідно до п. 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Таким чином, перебіг позовної давності
за зобов'язаннями, що випливають з
договору, починається з 14.09.2012 року.

Позивач звернувся до господарського
суду з даним позовом 13.12.2013, про що
свідчить штемпель канцелярії суду на
позовній заяві.

З огляду на наведене, у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача пені за порушення строків
оплати за період з 14.09.2012 по 13.12.2013 в
розмірі 1 012 935,04 грн., слід відмовити за
пропуском строку позовної давності.

Крім того, відповідачем заявлено
клопотання про зменшення суми пені з
посиланням на скрутне фінансове
становище підприємства. Обґрунтовуючи
клопотання відповідач зазначив, що ДП
«Луганськвугілля» є планово -
збитковим підприємством, яке дотується
з державного бюджету України, згідно
звіту про фінансові результати за 9
місяців 2013 року валовий прибуток у
підприємства відсутній, в свою чергу
валовий збиток складає 835 885 тис. грн., що
на 155 615 тис. грн. перевищує збиток за
попередній 2012 рік. До того ж враховуючи
не простий фінансовий стан
підприємства, з метою зниження затрат,
лише в апараті підприємства, до складу
якого входять 19 відокремлених
підрозділів, заплановано у 2014 році
скорочення штату на 17 одиниць.

В підтвердження скрутного фінансового
становища, відповідачем надано звіт
про фінансові результати за 9 місяців
2013 року та наказ № 593 від 18.12.2013 про
впорядкування чисельності
спец-апарату ДП «Луганськвугілля».

Позивач проти зменшення пені у
судовому засіданні заперечував.

Оцінивши надані докази в обґрунтування
клопотання суд дійшов висновку про
його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК
України у разі якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 3 статті 83 ГПК
України господарський суд має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки, яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов`язання.

Враховуючи вказані в клопотанні
обставини, скрутне фінансове становище
відповідача, наявність заборгованості
перед відповідачем, відсутність
прибутку та наявність збитків, суд
вважає можливим зменшити розмір пені
на 15%, що складає 494 308 грн. 94 коп.

Таким чином, стягненню підлягає пеня у
сумі 2 801 084 грн. 02 коп.

В решті заявленої суми пені слід
відмовити.

Позивачем обґрунтовано нараховано та
заявлено до стягнення 3% річних у сумі 2
001 311,66 грн., що підтверджено відповідним
розрахунком позивача, наявним у
матеріалах справи.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню у загальній сумі 105 216 152
грн. 61 коп., з них: 100 413 756 грн. 93 коп. - борг
за активну електроенергію, 2 801 084 грн. 02
коп. - пеня, 2 001 311 грн. 66 коп. - 3% річних.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню частково з
віднесенням на відповідача судових
витрат у справі на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Луганськвугілля», вул. Лермонтова, 1в,
м. Луганськ, 91055, , на
користь Державного підприємства
«Регіональні електричні мережі» в
особі Луганської філії, вул. Фрунзе, 136
«з», м. Луганськ, 91005, :

- на поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 660 у філії
ЛОУ АТ «Державний ощадний банк
України», МФО 304665, , суму
боргу за активну електроенергію у
розмірі 100 413 756 грн. 93 коп. (сто мільйонів
чотириста тринадцять тисяч сімсот
п'ятдесят шість гривень 93 коп.), видати
наказ позивачу після набрання рішенням
законної сили;

- на поточний рахунок № 770 в ПАТ
«Укркомунбанк» м. Луганськ, МФО 304988, , пеню у сумі 2 801 084 грн. 02 коп.
(два мільйони вісімсот одна тисяча
вісімдесят чотири гривні 02 коп.), 3%
річних у сумі 2 001 311 грн. 66 коп. (два
мільйони одна тисяча триста одинадцять
гривень 66 коп.), витрати зі сплати
судового збору в сумі 68 820 грн. 00 коп.
(шістдесят вісім тисяч вісімсот
двадцять гривень 00 копійок), видати
наказ позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. В частині стягнення заборгованості
за перетікання реактивної електричної
енергії в розмірі 536 537 грн. 63 коп.
(п'ятсот тридцять шість тисяч п'ятсот
тридцять сім гривень 63 коп.)
провадження у справі припинити.

4. В частині стягнення пені у сумі 1 507 243
грн. 98 коп. (один мільйон п'ятсот сім
тисяч двісті сорок три гривні 98 коп.)
відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та
підписано 27.01.2014.

Суддя
А.В. Секірський