РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Справа № 918/1365/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя
Крейбух О.Г. , суддя Юрчук М.І.

при секретарі Макаревич В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Яцюк М.Р., Губар В.Є.

від відповідача 1: Андрєєв Р.В.

від відповідача 2: Крутень І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача

Фізичної особи - підприємця Яцюка
Миколи Ростиславовича на рішення
господарського суду Рівненської
області від 29 жовтня 2013 року в справі №
918/1365/13 (суддя Горплюк А.М.)

за позовом Фізичної особи - підприємця
Яцюка Миколи Ростиславовича

до відповідача 1 Рівненської міської
ради

до відповідача 2 Комунального
підприємства "Рівненський міський
трест зеленого господарства"

про зобов'язання поновити угоду оренди

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Яцюк
Микола Ростиславович (надалі - Позивач)
звернувся в господарський суд
Рівненської області з позовною заявою
(а.с. 2-4) до Рівненської міської ради
(надалі - Відповідач 1) та Комунального
підприємства «Рівненський міський
трест зеленого господарства» (надалі -
Відповідач 2), в якій просить
зобов'язати Відповідача 1 та
Відповідача 2 поновити з Позивачем,
угоду оренди земельної ділянки на
території парку Молоді у м. Рівне від 10
вересня 2008 року.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 29 жовтня 2013
року (а.с. 67-73) з підстав,
вказаних у цьому рішенні, в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із винесеним
рішенням суду першої інстанції Позивач
звернувся з апеляційною скаргою (а.с.
78-80) до Рівненського апеляційного
господарського суду, в якій, з підстав,
вказаних у цій апеляційній скарзі,
просить рішення господарського суду
Рівненської області від 29 жовтня 2013
року по справі № 918/1365/13 скасувати та
прийняти нове рішення, яким повністю
задоволити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що місцевим господарським судом
прийнято рішення з порушення норм
процесуального та матеріального права.

Ухвалою суду від 25 листопада 2013 року
(а.с. 77) апеляційну скаргу Позивача
прийнято до провадження та призначено
її до розгляду на 16 грудня 2013 року на 14
годину 50 хвилин.

Відповідач 2 подав відзив на апеляційну
скаргу (а.с. 90-92), в якому з підстав
висвітлених в цьому відзиві, заперечує
проти доводів зазначених в апеляційній
скарзі та просить залишити рішення
господарського суду Рівненської
області без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2013
року (а.с. 105), з підстав, висвітлених в
даній ухвалі, розгляд справи
відкладено на 22 січня 2014 року на 14 год. 50
хв..

На виконання вимог ухвали від 16
грудня 2013 року Відповідачем 2 були
подані додаткові письмові пояснення по
справі (а.с. 106-112).

В судовому засіданні від 22
січня 2014 року Позивач та представник
Позивача підтримали доводи, висвітлені
в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні від 22 січня
2014 року представники Відповідача 1 та
Відповідача 2 заперечили проти
апеляційної скарги, вважають доводи
Позивача необґрунтованими, рішення
суду першої інстанції - правомірним та
законним.

Заслухавши пояснення представників
Позивача, Відповідача 1 та Відповідача
2, розглянувши матеріали та обставини
справи, апеляційну скаргу, відзив на
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Рівненської області від 29 жовтня 2013
року по справі № 918/1365/13 слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу Позивача -
без задоволення. При цьому апеляційний
господарський суд виходив з такого.

Розпорядженням міського голови м.
Рівного від 26 червня 1998 року № 1222-Р «Про
передачу парку «Молоді» на баланс
тресту зеленого господарства» з метою
покращання утримання та експлуатації
міського парку «Молоді» було вирішено
передати з балансу об'єднання на баланс
тресту зеленого господарства
(Відповідача 2) основні засоби
зовнішнього благоустрою та зелені
насадження парку «Молоді».

Пунктом 1.2-2 даного Розпорядження було
вирішено: передати Відповідачу 2 наявну
технічну документацію і кошти на
проведення робіт по реконструкції
системи водоочистки озера в парку
«Молоді»; Відповідачу 2 прийняти на
баланс основні засоби зовнішнього
благоустрою зелені насадження парку
«Молоді» і забезпечити їх належну
експлуатацію.

Дослідивши умови даного Розпорядження
колегія суду констатує факт того, що
сама земельна ділянка парку «Молоді»
Відповідачем 1 Відповідачу 2 не
передавалася. Крім того, даним
Розпорядженням Відповідач 1 не
делегував Відповідачу 2 прав щодо
передачі земель парку «Молоді» в
оренду третім особам. Наявність інших
розпоряджень на момент укладення угоди
від 15 квітня 2008 року заперечено, як
представником Відповідача 1 так і
представником Відповідача 2
(відповідних доказів на виконання
ухвали суду апеляційному
господарському суду не подано).

Відповідно, Рівненський апеляційний
господарський суд констатує факт того,
що в матеріалах справи відсутні
будь-які докази наявності у службової
особи Відповідача 2, що підписувала
угоди з Позивачем прав на підписання
угод на передачу в оренду земель парку
«Молоді».

З наявної в матеріалах справи угоди
саме від 15 квітня 2008 року (надалі -
Угода; а.с. 14), вбачається, що між
Позивачем та Відповідачем 2 (в особі
керуючого Пашкевича М.М.) було укладено
угоду про оренду території в парку
Молоді.

Відповідно умов пунктів 1.1-1.2 Угоди:
Відповідач 2 передав Позивачу в
користування земельну ділянку площею 10
м.кв. в парку Молоді для встановлення
торгівельного лотка; строк угоди склав
один місяць, тобто до 15 травня 2008 року.

У подальшому дана угода неодноразово
переукладалася, щоразу строком на один
місяць, востаннє угодою № 2 від 10
вересня 2008 року зі строком дії до 9
жовтня 2008 року (а.с. 15).

При цьому апеляційний господарський
суд констатує, що вищевказані угоди
підписано без участі власника
земельної ділянки парку «Молоді» -
Відповідача 1.

На орендованій земельній ділянці
Позивач у квітні 2008 року встановив
торгівельний лоток, який розміщений на
ній до даного часу, тобто впродовж 2008-2013
років Позивач продовжує користуватися
цією ділянкою.

Відповідач 2 листом за № 134 від 23 квітня
2012 року (а.с. 29) на звернення Позивача
надав відповідь, що стосовно питань
пов'язаних з орендою земельної ділянки
Позивачу необхідно звертатись до
виконавчого комітету Відповідача 1.

В подальшому повідомленням № 274 від 17
вересня 2012 року (а.с. 31) Відповідач 1, в
зв'язку з відсутністю договірних
зобов'язань щодо оренди земельної
ділянки, просив Позивача терміново до 1
жовтня 2012 року припинити торгівлю та
демонтувати торгівельний лоток.

Листом № 276 від 29 грудня 2010 року (а.с. 30)
Відповідач 1, в зв'язку з розірванням
договору оренди, повторно просив
Позивача терміново, у десятиденний
термін демонтувати торгівельний лоток
з території парку Молоді.

Крім того, колегія суду звертає увагу,
що Управлінням містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Рівненської міської ради 4 липня 2013
року було винесено припис № 01-22/149
(а.с. 16), яким зобов'язано Позивача в
строк до 15 липня 2013 року виконати
роботи по демонтажу самочинно
встановленої тимчасової споруди для
провадження підприємницької
діяльності на майдані Короленка (біля
обласної бібліотеки) в м. Рівне та
привести благоустрій прилеглої
території до належного стану.

Наказом Управлінням
житлового-комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради № 566/01 від 2 жовтня 2013 року
(а.с. 54) зобов'язано Позивача виконати
роботи по вивільненню території від
незаконно встановлених тимчасових
споруд, шляхом демонтажу, в тому числі і
кіоск з продажу морозива на вул.
Короленка (на території парку "Молоді",
біля обласної бібліотеки).

Водночас, як вбачається з наявних в
матеріалах справи доказах, Позивач в
супереч вимог Відповідача 1, Управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Рівненської
міської ради та Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради встановлений
торгівельний лоток не демонтував та
продовжує користуватися земельною
ділянкою в парку Молоді, в зв'язку з чим
і звернувся до суду з позовом про
зобов'язання поновити дану Угоду.

Статтями 13 і 41 Конституції України
визначено, що від імені Українського
народу права власності здійснюють
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених Конституцією, і усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.
Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до статей 142-145 Конституції
України, до матеріальної основи
органів місцевого самоврядування, крім
інших об'єктів, належить земля,
управління якою здійснюють
територіальні громади через органи
самоврядування в межах їх повноважень
шляхом прийняття рішень.

Згідно статті 116 Земельного кодексу
України (в редакції від 4 червня 2008
року), громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Стаття 12 Земельного кодексу України (в
редакції від 4 червня 2008 року) визначає
повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин, до яких, зокрема, належить
розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Приписами частини 1 статті 124
Земельного кодексу України (в редакції
від 4 червня 2008 року), передбачено, що
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

З вищевказаного вбачається, що
волевиявлення відповідного органу як
орендодавця, в даному випадку,
здійснюється у формі рішення такого
органу і реалізується шляхом укладення
договору оренди.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України
"Про оренду землі" (в редакції від 4
червня 2008 року) орендодавцями
земельних ділянок, що перебувають у
комунальній власності, є сільські,
селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом.

Як вже вказано вище у даній судовій
постанові, що Рівненською міською
радою, як реальним орендодавцем
земельної ділянки, не приймалося
відповідного рішення щодо оренди
земельної ділянки. Також як
встановлено вище у даній постанові
Відповідач 1 (як власник землі) не
передавав Відповідачу 2 повноважень
щодо передачі даної землі парку
«Молоді» в оренду.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про оренду землі" (в редакції від 4
червня 2008 року) істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження щодо використання
земельної ділянки); визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 18 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що договір оренди
землі набирає чинності після його
державної реєстрації.

З огляду на усе вищезазначене колегія
суду констатує, що дана Угода в
розумінні положень Земельного кодексу
України та Закону України "Про оренду
землі", за своєю правовою природою не є
договором оренди землі, оскільки:
рішення щодо передачі відповідної
земельної ділянки в оренду не
приймалось; орендодавцем в цій угоді є
Відповідач 2, а не власник земельної
ділянки - Відповідач 1; угоди не містить
ряду істотних умов договору оренди
землі; дані угоди не були зареєстровані
у встановленому законом порядку, а тому
фактично й не набрала чинності.

Що ж стосовно тверджень Позивача про
автоматичне поновлення Угоди, то
колегія суду зазначає наступне.

Суд вважає неприпустимим продовження
дії угод, котрі не підписані власником
земельної ділянки, а підписані
службовою особою Відповідача 2
(Пашкевичем М.М.) без наявності на це
повноважень (з огляду на неподання
сторонами доказу наявності таких
повноважень).

Крім того, відповідно до статті 33
Закону України "Про оренду землі" (в
редакції від 4 червня 2008 року), після
закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору; у разі поновлення
договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін; у разі, якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після
закінчення строку договору, він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором; письмове
заперечення здійснюється листом
повідомленням.

З аналізу даної норми вбачається, що
статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» не передбачено порядку
автоматичного поновлення договору
оренди земельної ділянки в разі
відсутності заперечень з боку сторін, а
лише визначено, що в цьому разі договір
підлягає поновленню і в будь якому
випадку необхідним є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
щодо оренди земельної ділянки.

Водночас, Рівненський апеляційний
господарський суд ще раз наголошує на
тому, що відповідно до пункту 34 статті
26, частини 1 статті 59 "Про місцеве
самоврядування в Україні" питання
надання земельної ділянки в оренду
вирішується на пленарному засіданні
ради - сесії, шляхом прийняття
відповідного рішення.

Земельний кодекс України і Закон
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" передбачають виключну
компетенцію міської ради щодо передачі
земельних ділянок комунальної
власності у власність чи користування
громадян та юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2.14 постанови
Пленуму Вищого Господарського Суду
України від 17 травня 2011 року № 6 "Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин", суд не вправі приймати
рішення з питань, віднесених до
виключної компетенції органів
місцевого самоврядування, наприклад,
про надання земельних ділянок у
власність або в користування,
укладення договорів купівлі-продажу
або оренди земельних ділянок, а також
зазначати, яке конкретно рішення
повинно бути прийнято.

Дослідивши матеріали справи в
сукупності з вищенаведеними нормами
чинного законодавства колегія суду
зазначає, що необхідною умовою
поновлення договору оренди земельної
ділянки, яка перебуває у власності
Відповідача 1, є наявність відповідного
рішення ради, зобов'язання цього органу
прийняти рішення про поновлення
договору є порушенням його
передбаченої Конституцією та законами
України виключної компетенції, тобто
розпоряджатися даною земельною
ділянкою, в тому числі укладати угоди
про надання її в оренду має право лише
власник даної земельної ділянки, а саме
територіальна громада м. Рівне в особі
Рівненської міської ради (Відповідача
1) котра й має повноваження на
розпорядження даною земельною
ділянкою.

Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року (а.с.
105) від Відповідача 1 та Відповідача 2
було витребувано належним чином
завірені докази на підтвердження
повноважень щодо розпорядження даною
земельною ділянкою на укладання Угоди
з Позивачем.

Однак, з наданих Відповідачем 2 доказів,
а саме копії розпорядження міського
голови від 26 червня 1998 року № 1222-Р (а.с.
108) не вбачається наявності у
Відповідача 2 права щодо розпорядження
даною земельною ділянкою та укладання
відповідних угод про надання її в
оренду.

Поряд з тим, колегія суду звертає увагу
на той факт, що посилання Відповідача 2
на Розпорядження міського голови від 4
червня 2009 року № 734-Р (а.с. 12-13) «Про
закріплення території міста», як на
належний доказ щодо розпорядження
даною земельною ділянкою (на території
парку Молоді) не заслуговує на увагу,
оскільки даним документом лише
закріплено території парків, скверів
та вулиць міста за Відповідачем 1 з
метою організації робіт з прибирання
та належного санітарного утримання
даних об'єктів.

Крім того, дане Розпорядження датовано
4 червня 2009 року, а Угода укладена 5
березня 2008 року (тобто на рік раніше ніж
закріплення даних територій за
Відповідачем 2), що само по собі
свідчить про відсутність законних
повноважень у Відповідача 2 на
розпорядження даною земельною
ділянкою та відсутність
документального підкріплення
законного права у Відповідача 2 на
надання земельної ділянки в оренду .

З огляду на усе вищезазначене,
колегія суду констатує той факт, що
поряд з наявністю численних порушень,
зумовлених укладання даної угоди
(відсутність всіх належних умов
договору оренди, відсутність плану або
схеми даної земельної ділянки,
відсутність її державної реєстрації),
укладення даної угоди не уповноваженою
на те особою (Відповідачем 2),
здійснення розпорядження землею на
території парку Молоді, котра
відносить до відання територіальної
громади м. Рівне, опосередковано
свідчить про перевищення службою
особою своїх повноважень та вчинення
нею діяння по службі, яке не входить до
її компетенції, і яке характеризується
лише вчиненням незаконної дії. Дане, в
свою чергу, свідчить про відсутність
законних підстав на укладення даної
Угоди. Це ж і водночас, на переконання
апеляційного господарського суду
унеможливлює поновлення Угоди (що є
предметом позову в даній справі).

Водночас, з огляду на усе
вищевказане суд вирішив направити
повідомлення до прокуратури
Рівненської області.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

З огляду на усе наведене вище у
цій постанові та з огляду на докази
наявні у матеріалах справи, колегія
Рівненського апеляційного
господарського суду відхиляє
заперечення Позивача, висвітлені у
апеляційній скарзі, оскільки вони не
відповідають обставинам справи,
спростовуються наявними у справі
доказами, а також спростовані усім
вищевказаним у даній судовій
постанові.

Отже, враховуючи усе вищевказане,
колегія апеляційного господарського
суду констатує недоведеність
Позивачем підставності своїх позовних
вимог щодо зобов'язання поновити угоду
оренди, а тому відмовляє у позові.

З огляду на усе вищевисвітлене у даній
судовій постанові, Рівненський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Рівненської
області слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу Позивача - без
задоволення.

Судові витрати за подачу апеляційної
скарги, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд залишає за Позивачем.

Керуючись статями 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця Яцюка Миколи
Ростиславовича - залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Рівненської області від 29 жовтня 2013
року в справі № 918/1365/13 - залишити без
змін.

3. Направити повідомлення до
прокуратури Рівненської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

5. Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

6. Справу № 918/1365/13 повернути
господарському суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Юрчук М.І.