ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" січня 2014 р.
Справа № Б8/030-12

Господарський суд Київської області в
особі судді Лопатіна А.В., розглянувши
заяву Публічного акціонерного
товариства "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" про
перегляд ухвали за нововиявленими
обставинами у справі

за первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" в особі керуючого
санацією боржника - арбітражного
керуючого Толчеєва О.Ю.

до Публічного акціонерного
товариства "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів"

про визнання недійсним
договору та витребування майна

та за зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"

про визнання договору
дійсним

в межах справи № Б8/030-12

за заявою Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Київ"

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"

про банкрутство

встановив:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина" в
особі керуючого санацією боржника -
арбітражного керуючого Толчеєва О.Ю.
звернулось з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" про визнання
недійсним договору поставки від 20.01.2011
р. № 540/м, який укладено між Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" і Публічним
акціонерне товариство "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів" та витребування від ПАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" на користь ТОВ
"Агро-Богуславщина" 204,32 тонн
пшениці на загальну суму 356944,00 грн.

В подальшому у липні 2013 року Публічне
акціонерне товариство "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів" (далі - позивач за
зустрічним позовом) звернулось з
зустрічним позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" (далі - відповідач
за зустрічним позовом) про визнання
дійсним договору поставки № 540/м від
20.01.2001 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.07.2013 р. у справі №Б8/030-12
первісний позов ТОВ "Агро-Богуславщина"
до ПАТ "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" про
визнання недійсним договору та
витребування майна задоволено
повністю. Визнано недійсним з моменту
укладення договір поставки від 20.01.2011 р.
№ 540/м, укладений між ТОВ
"Агро-Богуславщина" та ВАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів". Витребувано від
ПАТ "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" на
користь ТОВ "Агро-Богуславщина" 204,32
тонн пшениці на загальну суму 356944,00грн.
В задоволенні зустрічного позову ПАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" до ТОВ
"Агро-Богуславщина" про визнання
дійсним договору поставки від 19.07.2013 р.
№ 544 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду Київської області
від 22.07.2013 р. у справі № Б8/030-12, ПАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
місцевого господарського суду та
прийняти рішення про відмову ТОВ
"Агро-Богуславщина" в задоволенні
позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 31.10.2013 р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів" залишено без задоволення,
а ухвалу господарського суду Київської
області від 22.07.2013 р. у справі № Б8/030-12 -
без змін.

11.12.2013 р. на адресу господарського суду
Київської області від ПАТ"Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів" надійшла заява про
перегляд ухвали господарського суду
Київської області від 22.07.2013 року у
частині задоволення первісного позову
за нововиявленими обставинами, яку у
порядку ст. 2-1 ГПК України,
передано до розгляду судді Лопатіну
А.В.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.12.2013 р. розгляд заяви про
перегляд ухвали господарського суду
Київської області від 22.07.2013 р. у
частині задоволення первісного позову
за нововиявленими обставинами
призначено на 14.01.2014 р.

У судове засідання представник
первісного позивача не з'явився, хоча
про час, місце та дату судового
засідання був повідомлений належним
чином ухвалою господарського суду від
13.12.2013 р. Враховуючи процесуально
обмежений ст. 114 ГПК
України строк розгляду заяви про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами, а
нез'явлення представника первісного
позивача не перешкоджає розгляду
справи по суті, а матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні, суд вважає
за можливе розглянути заяву у
відсутності представника первісного
позивача, за наявними у справі
матеріалами згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши заяву про перегляд ухвали
господарського суду Київської області
від 22.07.2013 р. у частині задоволення
первісного позову за нововиявленими
обставинами та заслухавши пояснення
присутнього у судовому засіданні
представника первісного відповідача,
суд

встановив:

Виносячи ухвалу від 13.12.2013 р.,
господарським судом Київської області
в особі судді Скутелька П.Ф. було
встановлено, що 20 січня 2011 року між
Відкритим акціонерним товариством
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" в особі
уповноваженого представника Рудченко
С.М., якій діє на підставі довіреності
від 02 листопада 2010 року та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" в особі директора
Луценко В.Н., який діє на підставі
статуту, укладено договір поставки від
20 січня 2011 року №540/м (далі за текстом:
договір), згідно п. 1.1. якого,
постачальник передає, а покупець
приймає сільськогосподарську
продукцію.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. договору,
кількість, ціна та загальна вартість
товару встановлюється при кожній
поставці товару згідно виписаних
накладних. Покупець здійснює оплату
партії товару шляхом перерахування 100%
суми вартості партії товару на
розрахунковий рахунок постачальника
протягом 3-х банківських днів після
поставки партії товару на особовий
рахунок ВАТ "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів"
згідно п. 3.3.

Пунктами 3.2., 3.3. договору визначено, що
перша партія товару повинна бути
поставлена до 20 січня 2011 року. Строк
поставки наступних партій буде
узгоджений додатково. Датою поставки
партії товару вважається дата
переоформлення або доставки партії
товару на елеватор, що підтверджується
реєстром про надходження зерна на
особовий рахунок ВАТ "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів".

Згідно п. 4.1. договору, останній набуває
чинності з моменту підписання та діє до
31 грудня 2011 року, а в частині
взаєморозрахунків сторін до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи при
розгляду справи судом у складі судді
Скутельника П.Ф., зокрема, статут ТОВ
"Агро-Богуславщина" в редакції, чинній
станом на момент укладення договору
поставки від 20 січня 2011 року №540/м (далі
за текстом: статут ТОВ
"Агро-Богуславщина"), судом було
встановлено, що згідно п. 9.2.11. статуту,
до виключної компетенції загальних
зборів учасників товариства
відноситься вирішення питань щодо
відчуження, обміну споруд, техніки,
обладнання та інших основних засобів
та матеріальних активів, незавершеного
будівництва товариства. Затвердження
цін на продукцію власного виробництва.

Пунктом 9.3.3. статуту ТОВ
"Агро-Богуславщина" визначено, що до
компетенції голови зборів учасників
належить надання повноважень
генеральному директору товариства на
укладення, зміну та розірвання
цивільно-правових угод, сума по яких не
перевищує 100000,00 грн. в місяць.

Відповідно до абз. 5 п. 9.7.5. статуту ТОВ
"Агро-Богуславщина", укладати
цивільно-правові угоди від імені
товариства, які не суперечать діючому
законодавству України, з урахуванням
обмежень, передбачених у п.п. 9.2.10; 9.2.11;
9.2.12; 9.3.2; 9.3.3. цього статуту.

Як було встановлено судом, загальна
сума договору поставки від 20 січня 2011
року №540/м складала 356944,00 грн. Таким
чином, сума договору поставки від 20
січня 2011 року №540/м, укладеного між ВАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" (найменування якого
відповідно до приписів норм Закону
України "Про акціонерні товариства"
було змінено на Публічне акціонерне
товариство "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" та
ТОВ"Агро-Богуславщина" в особі
директора Луценко В.Н., значно
перевищує суму (100000,00 грн.), в межах якої,
згідно п. 9.3.3. статуту, директор ТОВ
"Агро-Богуславщина" має право укладати
цивільно-правові угоди від імені
товариства без обмежень.

Згідно частин першої та третьої ЦК
України, представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
господарські товариства" органи
управління товариством та їх посадові
особи" управління товариством
здійснюють його органи, склад і порядок
обрання (призначення) яких
здійснюється відповідно до виду
товариства. Посадовими особами органів
управління товариства визнаються
голова та члени виконавчого органу,
голова ревізійної комісії, а у
товариствах, де створена наглядова
рада товариства, - голова та члени ради
наглядової ради товариства.

Відповідно до частин першої та другої
ст. 89 Господарського кодексу України,
управління діяльністю господарського
товариства здійснюють його органи та
посадові особи, склад і порядок обрання
(призначення) яких визначається
залежно від виду товариства, а у
визначених законом випадках - учасники
товариства. Посадовими особами
товариства визнаються голова та члени
виконавчого органу, голова ревізійної
комісії (ревізор), а у разі створення
ради товариства (спостережної ради) -
голова і члени цієї ради. Обмеження
щодо поєднання однією особою
зазначених посад встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про
господарські товариства" вищим органом
товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори
учасників. Вони складаються з
учасників товариства або призначених
ними представників.

Статтею 98 Цивільного кодексу України у
ч.ч. 1-3 встановлено, що загальні збори
учасників товариства мають право
приймати рішення з усіх питань
діяльності товариства, у тому числі і з
тих, що передані загальними зборами до
компетенції виконавчого органу.
Рішення загальних зборів приймаються
простою більшістю від числа присутніх
учасників, якщо інше не встановлено
установчими документами або законом.
Рішення про внесення змін до статуту
товариства, відчуження майна
товариства на суму, що становить
п'ятдесят і більше відсотків майна
товариства, та про ліквідацію
товариства приймаються більшістю не
менш як у 3/4 голосів, якщо інше не
встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
договір поставки від 20 січня
2011 року №540/м укладено директором
Луценко В.Н. від імені ТОВ
"Агро-Богуславщина" з порушенням вимог
п.п. 9.3.3, 9.7.5 статуту ТОВ
"Агро-Богуславщина" та ст.ст. 203, 207
Цивільного кодексу України, оскільки
на момент підписання договору,
директор Луценко В.Н. не мав
необхідного обсягу правоздатності та
був неуповноваженою особою на
укладення угод, сума яких перевищує
100000,00 грн. в місяць.

Крім того, суд, при розгляді первісного
позову. дійшов до висновку, що на час
укладення та виконання договору
поставки від 20 січня 2011 року №540/м
загальні збори учасників ТОВ
"Агро-Богуславщина" не затверджували
ціни на продукцію власного
виробництва, яка була предметом
договору поставки від 20 січня 2011 року
№540/м, що свідчить про грубе порушення
вимог п.п. 9.2.11., 9.3.3, 9.7.5 статуту ТОВ
"Агро-Богуславщина", внаслідок чого
договір поставки від 20 січня 2011 року
№540/м суперечить вимогам ст.ст. 203, 207
Цивільного кодексу України та заподіює
збитки божнику та його кредиторам у
справі про банкрутство ТОВ
"Агро-Богуславщина".

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 215 Цивільного кодексу України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення, а в
разі неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
Вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою.

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу
України, нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Згідно із вимогами ст.ст. 204, 205
Цивільного кодексу України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків. У
випадках, встановлених договором або
законом, воля сторони до вчинення
правочину може виражатися її
мовчанням.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом було встановлено, що 15 липня 2013
року начальником сектора технічної
експертизи документів та почерку
відділу криміналістичних досліджень
НДКЦ при ГУМВС України в Донецькій
області полковником міліції Причиною
Надією Борисівною проведено
почеркознавчу експертизу документів,
зокрема, договору поставки від 20 січня
2011 року №540/м, укладеного між ТОВ
"Агро-Богуславщина" та ВАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів". За результатами
почеркознавчої експертизи документів,
начальником сектора технічної
експертизи документів та почерку
відділу криміналістичних досліджень
НДКЦ при ГУМВС України в Донецькій
області полковником міліції Причиною
Надією Борисівною складено висновок
експерта від 15 липня 2013 року №479, згідно
якого підпис на документі договір
поставки від 20 січня 2011 року
№540/м, укладений між ТОВ
"Агро-Богуславщина" та ВАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" на другій сторінці
договору в графі "Поставщик ТОВ
"Агро-Богуславщина" не відповідає
зразкам підпису Луценко Віктора
Миколайовича, наданим у якості
порівняльного матеріалу, та
розрізняється з підписом Луценко В.М.
за загальним виглядом та окремими
ознаками в об'ємі, достатньому для
негативного висновку про тотожність
даних підписів.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що договір поставки від 20
січня 2011 року №540/м було підписано
невідомою особою, неуповноваженою на
підписання вказаного договору, та в
силу вимог ст.ст. 202, 203, 207, 215 ЦК України,
вказаний договір не засвідчує волю,
зазначеного у договорі, постачальника -
ТОВ"Агро-Богуславщина", та договір є
таким, що суперечить вищевказаним
нормам ЦК України, інтересам позивача
за первісним позовом та порушує його
права, внаслідок чого позовні вимоги
позивача за первісним позовом є
обґрунтованими і доведеними, в зв'язку
з чим позовні вимоги позивача за
первісним позовом про визнання
недійсним договору поставки від 20
січня 2011 року №540/м, укладеного між ВАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" та ТОВ
"Агро-Богуславщина" та витребування від
ВАТ "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" на
користь ТОВ "Агро-Богуславщина" 204,32
тонни пшениці на загальну вартість 356
944,00 грн. підлягають задоволенню судом у
повному обсязі.

Відповідно до частини першої ст. 113 ГПК
України судове рішення господарського
суду може бути переглянуто за
нововиявленими обставинами за заявою
сторони, прокурора, третіх осіб,
поданою протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення. При цьому заява про перегляд
судового рішення господарського суду з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини другої статті 112 цього Кодексу,
може бути подана не пізніше трьох років
з дня набрання судовим рішенням
господарського суду законної сили.

Як зазначає заявник (відповідач за
первісним позовом), останньому 09.12.2013р.
стало відомо, що загальними зборами
учасників ТОВ "Агро-Богуславщина"
приймалися наступні рішення:

- "в разі відсутності в господарстві
генерального директора Луценка
Віктора Михайловича (відрядження,
відпустка та інше) обов'язки
генерального директора
ТОВ"Агро-Богуславщина" з правом підпису
та всіх прав передбачених статутом як
генеральний директор покласти на
заступника генерального директора
Мостипана Валерія Васильовича в разі
відсутності Мостипана В. В. обов'язки
генерального директора виконує
заступник генерального директора
Смоляр Василь Дмитрович» - про що
свідчить протокол № 9 від 24.12.2010 року
загальних зборів учасників
ТОВ"Агро-Богуславщина";

- "надати дозвіл генеральному
директорові ТОВ "Агро-Богуславщина"
Луценку Віктору Миколайовичу
заключати будь які угоди на суму понад
100000 (сто тисяч) гривень на протязі 2011
року з ТОВ «Агроском», ТОВ «Аванхімік»
та з іншими юридичними особами щодо
закупівель (посівного матеріалу,
міндобрив, хімічних препаратів,
пального та іншого), а також реалізації
вирощеної продукції, проведення
розрахунків тощо» - про що свідчить
протокол № 9 від 29.12.2010 року загальних
зборів учасників ТОВ
"Агро-Богуславщина".

Вказані протоколи підписані
учасниками ТОВ "Агро-Богуславщина" та
скріплені відтиском печаток юридичної
особи. Доказів іх скасування у судовому
порядку представниками сторін до суду
не подано.

Згідно статті 112 ГПК України:
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; встановлені вироком суду, який
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необгрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необгрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановления ухвали, що
підлягають перегляду; встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

До нововиявлених обставин можуть бути
віднесені матеріально-правові факти на
яких грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти які мають
значення для правильного вирішення
спору. Водночас, нововиявленими можуть
бути визнані лише істотно значимі,
суттєві обставини, тобто такі
обставини, обізнаність суду відносно
яких при розгляду справи забезпечила
би прийняття судом іншого рішення.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Господарський суд
вправі змінити або скасувати судове
рішення за нововиявленими обставинами
лише за умови, що ці обставини
впливають на юридичну оцінку обставин,
здійснену судом у судовому рішенні, що
переглядається.

У роз'ясненнях наданих вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" вказано,
що необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
наявність на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

З огляду на вищевказані обставини
справи, ухвала господарського суду
Київської області від 22.07.2013 р. у даній
справі підлягає перегляду за
нововиявленими обставинами, оскільки
заявником 09.12.2013 р. було отримано докази
(протоколи загальних зборів учасників
ТОВ "Агро-Богуславщина" від 24.12.2010 р. №9
та від 29.12.2010 р. №9, належним чином
завірені копії яких долучені до
матеріалів справи, про які заявнику
станом на дату розгляду даної справи не
було відомо, вони були наявні під час її
розгляду та вони є істотними для
розгляду справи Б8/030-12), які
спростовують твердження позивача за
первісним позовом щодо того, що
договір поставки від 20.01.2011 р. №540/м було
підписано не уповноваженим
представником ТОВ "Агро-Богуславщина".

З огляду на вищевикладене, враховуючи
наявність протоколів загальних зборів
учасників ТОВ "Агро-Богуславщина" від
24.12.2010 р. №9 та від 29.12.2010 р. №9, які
підтверджують факт наявності
повноважень у Мостипана В. В. на
підписання від ТОВ"Агро-Богуславщина"
договорів поставки з ціною договору
більшою 100000,00грн., твердження ТОВ
"Агро-Богуславщина" на яких ґрунтується
первісна позовна вимога
спростовуються, відповідно, правові
підстави для задоволення первісного
позову та визнання недійсним договору
поставки від 20.01.2011 р. №540/м у даній
справі та застосування наслідків
визнання договору недійсним відсутні.

За таких обставин, заява ПбАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" про перегляд ухвали
господарського суду Київської області
від 22.07.2013 р. у справі № Б8/030-12 за
нововиявленими обставинами підлягає
задоволенню, а ухвала господарського
суду Київської області від 22.07.2013 р. у
справі № Б8/030-12 підлягає скасуванню.

Крім того, суд приймає нове рішення у
справі яким відмовляє повністю у
задоволені первісного позову
ТОВ"Агро-Богуславщина" до ВАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" про визнання
договору недійсним.

Витрати по сплаті судового збору за
розгляд заяви про перегляд ухвали за
нововиявленими обставинами, понесені
ПбАТ "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів"
покладаються судом на
ТОВ"Агро-Богуславщина", відповідно до
ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Враховуючи вищевказане, керуючись
ст.ст. 86, 112, 113, 114 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Заяву Публічного акціонерного
товариства "Миронівський завод по
виготовленню круп і комбікормів" про
перегляд ухвали господарського суду
Київської області від 22.07.2013 р. у справі
№ Б8/030-12 за нововиявленими обставинами
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської
області від 22.07.2013 р. у справі №Б8/030-12
скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі
№Б8/030-12, яким у позові
ТОВ"Агро-Богуславщина" до ПбАТ
"Миронівський завод по виготовленню
круп і комбікормів" про визнання
недійсним договору поставки та
витребування майна відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
(09751, Київська область, Богуславський
район, с. Медвин, вул. Леніна, 1; код ЄДРПО
України 32167932) на користь Публічного
акціонерного товариства "Миронівський
завод по виготовленню круп і
комбікормів" (08800, Київська область, м.
Миронівка, вул. Елеваторна, 1; код ЄДРПО
України 00951770) - 4142 (чотири тисячі сто
сорок дві) гривні 94 коп. судового збору.

Ухвала дійсна для пред'явлення до
виконання до 15.01.2015 року включно.

Дата підписання: 20.01.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін