ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.
Справа № 911/4684/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»

до Житлово-комунального підприємства
«Поліське»

про стягнення 369576,08 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Остапенко В.М., довір. №
14-66 від 22.03.2013 р.

від відповідача: Покрасьон О.С., довір.
б/н від 19.08.2013 р.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (далі - НАК
«Нафтогаз України», позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Житлово-комунального підприємства
«Поліське» (далі - ЖКП «Поліське»,
відповідач) про стягнення 369576,08 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що за договором №
14/7073/12 від 21.11.2012 р. про відступлення
права вимоги до Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» перейшли всі права за
договором на постачання природного
газу № 900900032-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011 р.,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством «Київоблгаз» та
Житлово-комунальним підприємством
«Поліське». Внаслідок неналежного
виконання зобов'язань ЖКП «Поліське» в
частині оплати отриманого природного
газу, позивач просить суд стягнути з
відповідача 340000,18 грн. основного боргу,
1899,84 грн. пені, 4828,34 грн. штрафу, 21219,08 грн.
3% річних та 1628,65 грн. інфляційних втрат,
а також судовий збір.

Розгляд справи відкладався.

27.12.2013 р. до господарського суду
Київської області ЖКП «Поліське» було
подано відзив на позовну заяву № 475 від
27.12.2013 р., відповідно до якого
відповідач зазначив про сплату
основного боргу в сумі 340000,18 грн., а
також просив суд на підставі приписів
ст. 233 Господарського кодексу України
зменшити розмір штрафних санкцій.

16.01.2014 р. до господарського суду
Київської області НАК «Нафтогаз
України» було подано заперечення на
відзив б/н від 27.12.2013 р., відповідно до
яких позивач просив суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі та
відмовити відповідачу у клопотанні
щодо зменшення розміру штрафних
санкцій, оскільки зменшення судом
розміру штрафних санкцій спричинить
НАК «Нафтогаз України» збитки та
дозволить ЖКП «Поліське» і в
подальшому порушувати договірні умови.
Крім того, позивач зазначив, що НАК
«Нафтогаз України» перебуває у важкому
фінансовому стані, що підтверджується
звітом про фінансові результати за
перше півріччя 2013 року.

У судовому засіданні 16.01.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

01.10.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню і
газифікації «Київоблгаз»
(постачальник) та Житлово-комунальним
підприємством «Поліське» (споживач)
було укладено договір № 900900032-ТКЕ-ТЕ/11
на постачання природного газу для
надання населенню послуг з опалення та
гарячого водопостачання.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом
договору є постачання споживачу в 2011
році природного газу виключно для
вироблення теплової енергії для
надання населенню послуг з опалення та
гарячого водопостачання.

Згідно з п. 2.1 договору, за цим договором
постачальник передає з 01.10.2011 р. до
31.12.2011 р. споживачу природний газ в
обсязі 425,0 тис.куб.м, а також з 01.01.2012 р.
до 31.12.2012 р. в обсязі 425,0 тис.куб.м.

У відповідності з п. 5.1 договору ціна за
1000 куб.м природного газу складає 894,7058
грн.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що
остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу, з урахуванням
вартості постачання і транспортування
газу територією України здійснюється
на підставі акту приймання-передачі
газу (за звітний місяць) до 7 числа,
наступного за місяцем поставки газу.

У разі невиконання споживачем умов п. 6.1
договору споживач зобов'язується (крім
суми заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції та 3%
річних за весь час прострочення)
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. За прострочення
строку платежу понад 30 календарних
днів споживач додатково сплачує
постачальнику штраф у розмірі 7% від
суми заборгованості (п. 7.5 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору, останній
набирає чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками сторін і діє в частині
постачання газу з 01.10.2011 р. до 31.12.2012 р.
включно, а в частині проведення
розрахунків за газ - до їх повного
здійснення.

20.12.2011 р. між ПАТ по газопостачанню і
газифікації «Київоблгаз» та
Житлово-комунальним підприємством
«Поліське» було укладено додаткову
угоду № 2 до договору № 900900032-ТКЕ-ТЕ/11 на
постачання природного газу для надання
населенню послуг з опалення та
гарячого водопостачання від 01.10.2011 р.,
відповідно до пп. 6.2.2 п. 6.2 якої, у разі
порушення споживачем строків оплати,
із споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

На виконання умов договору, за період з
жовтня 2011 року по квітень 2012 року
постачальник передав, а споживач
прийняв у власність природний газ, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами приймання-передачі
природного газу за жовтень 2011 року на
суму 75290,78 грн., за листопад 2011 року на
суму 192976,08 грн., за грудень 2011 року на
суму 232605,57 грн., за січень 2012 року на
суму 266648,69 грн., за лютий 2012 року на суму
333552,75 грн., за березень 2012 року на суму
213779,27 грн., за квітень 2012 року на суму
43770,48 грн.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник)
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За змістом ст.ст. 691, 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу, а також
вчинити за свій рахунок дії, які
відповідно до договору, актів
цивільного законодавства або вимог, що
звичайно ставляться, необхідні для
здійснення платежу. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Як вбачається з доданого до матеріалів
справи акта звірки взаєморозрахунків,
підписаного представниками ПАТ
«Київоблгаз» та ЖКП «Поліське», станом
на 12.10.2012 р. заборгованість відповідача
за договором № 900900032-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011
р. становила 383281,18 грн.

21.11.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню і
газифікації «Київоблгаз» (первісний
кредитор) та Публічним акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (новий
кредитор) було укладено договір №
14/7073/12 про відступлення права вимоги.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору
первісний кредитор передає, а новий
кредитор (позивач) приймає на себе
право вимоги до боржника первісного
кредитора ЖКП «Поліське» за договором
на постачання природного газу №
900900032-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011 р. у сумі 383281,18
грн. Крім передачі права вимоги оплати
спожитого природного газу за
зобов'язанням, зазначеним в п. 1.1
договору, до нового кредитора
переходять права вимоги стягнення всіх
штрафних санкцій, інфляційних втрат та
відсотків, пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням боржником
своїх зобов'язань за зазначеним вище
договором (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору право
вимоги вважається переданим після
фактичної передачі документів,
зазначених в п. 2.1 цього договору.
Передача документів оформлюється
актом приймання-передачі із
зазначенням переліку переданих
документів.

27.11.2012 р. сторонами було підписано акт
приймання-передачі документів,
відповідно до якого первісний кредитор
передав, а новий кредитор прийняв
документи, зазначені в п. 2.2 договору
про відступлення права вимоги.

Частиною 1 статті 516 ЦК України
передбачено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На підставі укладеного договору та
зазначеного вище акта
приймання-передачі первісний кредитор
повідомив відповідача про уступку
права вимоги листом № 26/2-598-12 від 24.12.2012
р.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не розрахувався з позивачем
за отриманий природний газ в сумі 340000,18
грн., що і спричинило звернення
останнього з позовом до суду.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності з частиною першою ст. 612
ЦК України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Поряд з цим слід зазначити, що
приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Як вбачається з відзиву № 475 від 27.12.2013
р., у процесі розгляду справи
відповідач сплатив основний борг в
сумі 340000,18 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 33 від 27.12.2013 р.

З урахуванням викладеного, провадження
у справі в частині стягнення 340000,18 грн.
основного боргу підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України за
відсутності предмету спору.

Також позивач просив суд стягнути з
відповідача 1899,84 грн. пені та 4828,34 грн.
штрафу.

Як зазначалося вище, пунктом 7.5
договору споживач зобов'язується (крім
суми заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції та 3%
річних за весь час прострочення)
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. За прострочення
строку платежу понад 30 календарних
днів споживач додатково сплачує
постачальнику штраф у розмірі 7% від
суми заборгованості.

Згідно з пп. 6.2.2 п. 6.2 нової редакції
договору, в редакції додаткової угоди
№ 2 від 20.12.2011 р., у разі порушення
споживачем строків оплати із споживача
стягується пеня в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені вбачається, що
позивачем було визначено розмір пені в
сумі 1899,84 грн., у тому числі - за період з
08.11.2011 р. до 22.11.2011 р. на суму 53290,77 грн. в
сумі 339,45 грн., з 23.11.2011 р. до 24.11.2011 р. на
суму 33290,77 грн. в сумі 28,27 грн., з 25.11.2011 р.
до 30.11.2011 р. на суму 18290,77 грн. в сумі 46,60
грн., з 08.12.2011 р. до 13.12.2011 р. на суму 130976,24
грн. в сумі 333,72 грн., з 14.12.2011 р. до 23.12.2011
р. на суму 106976,24 грн. в сумі 454,28 грн., з
24.12.2011 р. до 29.12.2011 р. на суму 76976,24 грн. в
сумі 196,13 грн., з 30.12.2011 р. до 31.12.2011 р. на
суму 68976,24 грн. в сумі 58,58 грн., з 01.01.2012 р.
до 10.01.2012 р. на суму 68976,24 грн. в сумі 292,11
грн., з 11.01.2012 р. до 13.01.2012 р. на суму 53976,24
грн. в сумі 68,58 грн., з 14.01.2012 р. до 16.01.2012 р.
на суму 43976,24 грн. в сумі 55,87 грн., з 17.01.2012
р. до 17.01.2012 р. на суму 33976,24 грн. в сумі 14,39
грн., з 18.01.2012 р. до 19.01.2012 р. на суму 13976,24
грн. в сумі 11,84 грн., який є
обґрунтованим та арифметично вірним.

Водночас, розмір штрафу був визначений
позивачем в сумі 4828,34 грн. за листопад
2011 року на суму 68976,24 грн.

В свою чергу, як вбачається із
зазначеного вище п. 7.5 договору в
редакції до 20.12.2011 р., у разі невиконання
покупцем умов пункту 6.1 цього договору,
він у безспірному порядку
зобов'язується за прострочення понад 30
днів додатково сплатити продавцю штраф
у розмірі 7% від суми простроченого
платежу.

Судом встановлено, що заявлена
позивачем сума штрафу не підлягає
стягненню з відповідача, оскільки
прострочення оплати з боку покупця
суми 68976,24 грн. понад 30 днів не
відбувалося.

Крім того, позивачем заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача 1628,65
грн. інфляційних втрат та 21219,08 грн. 3%
річних, нарахованих на заборгованість
по кожному простроченому платежу з
урахуванням часткових проплат.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку 3% річних вбачається, що
позивачем було визначено розмір 3%
річних у сумі 21219,08 грн., у тому числі - за
період з 08.11.2011 р. до 22.11.2011 р. на суму
53290,77 грн. в сумі 65,70 грн., з 23.11.2011 р. до
24.11.2011 р. на суму 33290,77 грн. в сумі 5,47 грн.,
з 25.11.2011 р. до 30.11.2011 р. на суму 18290,77 грн. в
сумі 9,02 грн., з 08.12.2011 р. до 13.12.2011 р. на
суму 130976,24 грн. в сумі 64,59 грн., з 14.12.2011 р.
до 23.12.2011 р. на суму 106976,24 грн. в сумі 87,93
грн., з 24.12.2011 р. до 29.12.2011 р. на суму 76976,24
грн. в сумі 37,96 грн., з 30.12.2011 р. до 31.12.2011 р.
на суму 68976,24 грн. в сумі 11,34 грн., з 01.01.2012
р. до 10.01.2012 р. на суму 68976,24 грн. в сумі 56,54
грн., з 11.01.2012 р. до 13.01.2012 р. на суму 53976,24
грн. в сумі 13,27 грн., з 14.01.2012 р. до 16.01.2012 р.
на суму 43976,24 грн. в сумі 10,81 грн., з 17.01.2012
р. до 17.01.2012 р. на суму 33976,24 грн. в сумі 2,78
грн., з 18.01.2012 р. до 19.01.2012 р. на суму 13976,24
грн. в сумі 2,29 грн., з 08.01.2012 р. до 19.01.2012 р.
на суму 232605,56 грн. в сумі 228,79 грн., з
20.01.2012 р. до 20.01.2012 р. на суму 231581,80 грн. в
сумі 18,98 грн., з 21.01.2012 р. до 23.01.2012 р. на
суму 181581,80 грн. в сумі 44,65 грн., з 24.01.2012 р.
до 26.01.2012 р. на суму 156581,80 грн. в сумі 38,50
грн., з 27.01.2012 р. до 27.01.2012 р. на суму 56581,80
грн. в сумі 4,64 грн., з 08.02.2012 р. до 23.02.2012 р.
на суму 266648,69 грн. в сумі 349,70 грн., з
24.02.2012 р. до 27.02.2012 р. на суму 226648,69 грн. в
сумі 74,31 грн., з 28.02.2012 р. до 28.02.2012 р. на
суму 176648,69 грн. в сумі 14,48 грн., з 29.02.2012 р.
до 06.03.2012 р. на суму 146648,69 грн. в сумі 84,14
грн., з 07.03.2012 р. до 14.03.2012 р. на суму 121648,69
грн. в сумі 79,77 грн., з 15.03.2012 р. до 19.03.2012 р.
на суму 91648,69 грн. в сумі 37,56 грн., з 20.03.2012
р. до 20.03.2012 р. на суму 41648,69 грн. в сумі 3,41
грн., з 08.03.2012 р. 20.03.2012 р. на суму 333552,75
грн. в сумі 355,43 грн., з 21.03.2012 р. до 27.03.2012
р. на суму 325201,44 грн. в сумі 186,59 грн., з
28.03.2012 р. до 28.04.2012 р. на суму 275201,44 грн. в
сумі 721,84 грн., з 29.04.2012 р. до 23.05.2012 р. на
суму 203731,44 грн. в сумі 417,48 грн., з 24.05.2012 р.
до 14.08.2012 р. на суму 128731,44 грн. в сумі 875,80
грн., з 15.08.2012 р. до 13.09.2012 р. на суму 127731,44
грн. в сумі 314,09 грн., з 14.09.2012 р. до 09.10.2012
р. на суму 126731,44 грн. в сумі 270,08 грн., з
10.10.2012 р. до 31.12.2012 р. на суму 125731,44 грн. в
сумі 855,39 грн., з 01.01.2013 р. до 21.10.2013 р. на
суму 125731,44 грн. в сумі 3038,22 грн., з 18.05.2013
р. до 21.10.2013 р. на суму 82450,44 грн. в сумі
1063,95 грн., з 08.04.2012 р. до 21.10.2013 р. на суму
213779,26 грн. в сумі 9861,98 грн., з 08.05.2012 р. до
21.10.2013 р. на суму 43770,48 грн. в сумі 1911,57
грн.

Проте, згідно з виконаним судом
арифметичним розрахунком, 3% річних
підлягають стягненню з відповідача в
сумі 19598,97 грн., у тому числі - за період з
08.11.2011 р. до 22.11.2011 р. на суму 53290,77 грн. в
сумі 65,70 грн., з 23.11.2011 р. до 24.11.2011 р. на
суму 33290,77 грн. в сумі 5,47 грн., з 25.11.2011 р.
до 30.11.2011 р. на суму 18290,77 грн. в сумі 9,02
грн., з 08.12.2011 р. до 13.12.2011 р. на суму 130976,24
грн. в сумі 64,59 грн., з 14.12.2011 р. до 23.12.2011 р.
на суму 106976,24 грн. в сумі 87,93 грн., з 24.12.2011
р. до 29.12.2011 р. на суму 76976,24 грн. в сумі 37,96
грн., з 30.12.2011 р. до 31.12.2011 р. на суму 68976,24
грн. в сумі 11,34 грн., з 01.01.2012 р. до 10.01.2012 р.
на суму 68976,24 грн. в сумі 56,54 грн., з 11.01.2012
р. до 13.01.2012 р. на суму 53976,24 грн. в сумі 13,27
грн., з 14.01.2012 р. до 16.01.2012 р. на суму 43976,24
грн. в сумі 10,81 грн., з 17.01.2012 р. до 17.01.2012 р.
на суму 33976,24 грн. в сумі 2,78 грн., з 18.01.2012
р. до 19.01.2012 р. на суму 13976,24 грн. в сумі 2,29
грн., з 08.01.2012 р. до 19.01.2012 р. на суму 232605,56
грн. в сумі 228,79 грн., з 20.01.2012 р. до 20.01.2012
р. на суму 231581,80 грн. в сумі 18,98 грн., з
21.01.2012 р. до 23.01.2012 р. на суму 181581,80 грн. в
сумі 44,65 грн., з 24.01.2012 р. до 26.01.2012 р. на
суму 156581,80 грн. в сумі 38,50 грн., з 27.01.2012 р.
до 27.01.2012 р. на суму 56581,80 грн. в сумі 4,64
грн., з 08.02.2012 р. до 23.02.2012 р. на суму 266648,69
грн. в сумі 349,70 грн., з 24.02.2012 р. до 27.02.2012
р. на суму 226648,69 грн. в сумі 74,31 грн., з
28.02.2012 р. до 28.02.2012 р. на суму 176648,69 грн. в
сумі 14,48 грн., з 29.02.2012 р. до 06.03.2012 р. на
суму 146648,69 грн. в сумі 84,14 грн., з 07.03.2012 р.
до 14.03.2012 р. на суму 121648,69 грн. в сумі 79,77
грн., з 15.03.2012 р. до 19.03.2012 р. на суму 91648,69
грн. в сумі 37,56 грн., з 20.03.2012 р. до 20.03.2012 р.
на суму 41648,69 грн. в сумі 3,41 грн., з 08.03.2012
р. 20.03.2012 р. на суму 333552,75 грн. в сумі 355,43
грн., з 21.03.2012 р. до 27.03.2012 р. на суму 325201,44
грн. в сумі 186,59 грн., з 28.03.2012 р. до 28.04.2012
р. на суму 275201,44 грн. в сумі 721,84 грн., з
29.04.2012 р. до 23.05.2012 р. на суму 203731,44 грн. в
сумі 417,48 грн., з 24.05.2012 р. до 14.08.2012 р. на
суму 128731,44 грн. в сумі 875,80 грн., з 15.08.2012 р.
до 13.09.2012 р. на суму 127731,44 грн. в сумі 314,09
грн., з 14.09.2012 р. до 09.10.2012 р. на суму 126731,44
грн. в сумі 270,08 грн., з 10.10.2012 р. до 17.05.2013
р. на суму 125731,44 грн. в сумі 2273,50 грн., з
18.05.2013 р. до 21.10.2013 р. на суму 82450,44 грн. в
сумі 1063,95 грн., з 08.04.2012 р. до 21.10.2013 р. на
суму 213779,26 грн. в сумі 9861,98 грн., з 08.05.2012
р. до 21.10.2013 р. на суму 43770,48 грн. в сумі
1911,57 грн.

Розмір інфляційних втрат, визначений
позивачем, становить 1628,65 грн., у тому
числі - за період за листопад 2011 року на
суму 53290,77 грн. в сумі 53,29 грн., за грудень
2011 року на суму 106976,24 грн. в сумі 213,95
грн., за січень 2012 року на суму 43976,24 грн.
в сумі 87,95 грн., за січень 2012 року на суму
232605,56 грн. в сумі 465,21 грн., за лютий 2012
року на суму 266648,69 грн. в сумі 533,30 грн.,
за березень 2012 року на суму 91648,69 грн. в
сумі 274,95 грн., є арифметично вірним, у
зв'язку з чим інфляційні втрати
підлягають стягненню з відповідача в
заявленому позивачем розмірі.

Стосовно заявленого відповідачем
клопотання про зменшення розміру
штрафних санкцій слід зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки. Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, у тому числі,
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено,
що штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Слід зазначити, що оскільки судом
вимога позивача про стягнення штрафу
залишається без задоволення, то
клопотання відповідача про зменшення
штрафних санкцій розглядається в
частині вимоги про стягнення пені,
оскільки 3% річних та інфляційні втрати
не є штрафними санкціями.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Зазначена стаття кореспондується з ч. 3
ст. 551 ЦК України, згідно якої розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені, яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеня
виконання зобов'язань, причини
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Як вбачається із заявленого клопотання
відповідача про зменшення розміру
штрафних санкцій (пені), останнім
належними та допустимими доказами у
розумінні приписів ст.ст. 33, 34 ГПК
України не доведено суду наявності у
спірному правовідношенні виняткових
обставин, які є підставою для зменшення
нарахованої позивачем пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні клопотання
відповідача в частині зменшення
розміру нарахованої позивачем пені.

Враховуючи викладене,суд дійшов
висновку щодо часткового задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України».

Стосовно розподілу судових витрат у
даній справі слід зазначити наступне.

Згідно з приписами ст. 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 49 ГПК України
передбачено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Отже, витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, з урахуванням сплати в
процесі розгляду справи суми основного
боргу в розмірі 340000,18 грн., щодо якого
спір виник внаслідок дій відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
32-34, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 340000,18 грн. основного
боргу.

3. Стягнути з Житлово-комунального
підприємства «Поліське» (07350, Київська
обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка,
вул. Садова, 1, код 20619308) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (01001, м. Київ,
Шевченківський р-н, вул. Б.
Хмельницького, 6, код 20077720) - 1899 (одну
тисячу вісімсот дев'яносто дев'ять) грн.
84 коп. пені, 1628 (одну тисячу шістсот
двадцять вісім) грн. 65 коп. інфляційних
втрат, 19598 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот
дев'яносто вісім) грн. 97 коп. 3% річних, 7262
(сім тисяч двісті шістдесят дві) грн. 55
коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 21.01.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна