ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 р.
Справа № 914/4569/13

За позовом: ПАТ «Львівобленерго», м.
Львів

до відповідача: ПП «КуДі», м. Львів

про стягнення 9474,82 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі Н. Кривка

Представники:

Від позивача: Свідрик Г.Р.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позов подано публічним
акціонерним товариством
«Львівобленерго», м. Львів до
приватного підприємства «КуДі», м.
Львів про стягнення 9474,82 грн.
заборгованості.

Ухвалою суду від 05.12.2013р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 17.12.2013р.

Розгляд справи відкладався з
підстав, викладених у відповідній
ухвалі.

Представник позивача в судове
засідання з"явився, вимоги ухвали суду
виконав, позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку представника в
судове засідання не забезпечив, причин
неявки суду не повідомив, вимог ухвал
суду від 05.12.2013р. та 17.12.2013р. не виконав.
Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, відповідач значиться
за адресою, вказаною позивачем у
позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності та
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, суд встановив:

Згідно ст. 509 ЦК України,
зобов"язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов"язана вчинити
на користь другої сторони певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов"язку.
Однією з підстав виникнення
зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України,
зокрема є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів
справи, 03 жовтня 2006 року між сторонами
у справі був укладений договір № 68918
про постачання електричної енергії,
згідно умов якого позивач зобов'язався
постачати відповідачу електричну
енергію для забезпечення потреб
електроустановок, зазначених в додатку
№9, а відповідач - оплачувати її
вартість за тарифами, встановленими в
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

Відповідно до ч.6 ст.24, ч.1 ст.26
Закону України «Про
електроенергетику» та Правил
користування електричною енергією,
затвердженими Національною комісією
регулювання електроенергетики України
№ 28 від 31.07.96р. (в редакції постанови
НКРЕ України від 17.10.05р. №910 із змінами
та доповненнями), постачання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про постачання
електричної енергії, який укладається
між споживачем та постачальником
електричної енергії.

Згідно п. 5.1 ПКЕЕ, договір про
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Відповідно до ст.27 Закону України
«Про електроенергетику»,
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність.

У відповідності до умов
вищезазначеного договору, покази
розрахункових засобів обліку
знімаються 25-го числа кожного місяця
представником споживача. Належним
чином оформлений Акт про використану
електричну енергію споживач не пізніше
першої половини наступного дня наручно
в двох примірниках надає в
розрахункову групу
електропостачальної організації.

Згідно акту про використану
електроенергію за січень 2010р.,
відповідачем спожито 960 кВтг., у зв»язку
з чим нараховано за активну
електроенергію 281,06 грн. та виставлено
рахунок на оплату (в матеріалах справи).
Даний рахунок сплачено відповідачем
16.02.2010р.

З лютого 2010р. по серпень 2011р.
включно споживання електричної
енергії ПП «КуДі» не здійснювалось, що
підтверджується актом контрольного
огляду засобів обліку №305270 від 26.08.2011р.

Як зазначено представником
позивача, в порушення умов договору
№68918, акти про використану
електроенергію з лютого 2010р.
енергопостачальній організації
споживачем не надавались.

Згідно акту контрольного огляду
засобів обліку №458533 від 26.03.2013р.
складеного ПАТ «Львівобленерго»,
встановлено використання електричної
енергії в кількості 7416 кВтг. та
виставлено рахунок на оплату від
26.05.2013р.

У відповідності до поданого
розрахунку, сума поточного боргу за
спожиту електроенергію становить 9034,95
грн. Довідкою від 11.01.2014р. №30-00051
позивач підтвердив існування
заборгованості на дану суму. Доказів
погашення боргу суду не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, в
контексті з вимогами ст.193 ГК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

У відповідності до ст.218 ГК
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Позивачем
правомірно нараховано відповідачу 3%
річних на загальну суму 113,62 грн.,
відповідно до поданого розрахунку.

У відповідності до ст.216 ГК
України, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених Кодексом, іншими
законами та договором.

В силу п.4.2.1 договору, позивачем
правомірно нараховано пеню, яка згідно
розрахунку становить 326,25 грн.

Відповідно ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Зазначені вище норми
процесуального закону спрямовані на
реалізацію статті 43 ГПК України. Згідно
з положеннями цієї статті, судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов
висновку про те, що відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань, а відтак, позовні вимоги
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

З огляду на те, що спір виник з
вини відповідача, судові витрати,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85
ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного
підприємства «КуДі» (ідентифікаційний
код 32712685) на користь публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго", м. Львів,
вул.Козельницька,3 ()-
9034,95 грн. боргу, 326,25 грн. пені, 113,62 грн.
-3% річних та 1720,50 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Рішення складено 21.01.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.