РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"23" січня 2014 р.
Справа № 903/1160/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Гудак А.В.

Олексюк Г.Є.

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Неофіт" ЛТД від
09.01.2014 р. на рішення господарського
суду Волинської області від "25" грудня
2013 р. у справі № 903/1160/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Неофіт" ЛТД

до відповідача Горохівської районної
державної адміністрації Волинської
області

про визнання права оренди 3-х земельних
ділянок водного фонду на території
Лобачівської сільської ради загальна
площа 6, 5509 га, 8, 4344 га та 4, 4735 га, наданих
для ведення рибного господарства до
01.11.2025 р.; внесення змін у договори
оренди землі від 25.10.2007 р.,
зареєстровані 01.11.2007 р. в Горохівському
реєстраційному офісі Волинської
регіональної філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" за № 03, №
04, № 05, в частині строку їх
дії до 01.11.2025 р. (з врахуванням заяви про
уточнення розміру позовних вимог).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 25.12.2013 р. у
справі № 903/1160/13 (суддя Кравчук В.О.)
відмовлено у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Неофіт" ЛТД до
Горохівської районної державної
адміністрації Волинської області про
визнання права оренди 3-х земельних
ділянок водного фонду на території
Лобачівської сільської ради загальна
площа 6, 5509 га, 8, 4344 га та 4, 4735 га, наданих
для ведення рибного господарства до
01.11.2025 р; про внесення змін у договори
оренди землі від 25.10.2007 р.,
зареєстровані 01.11.2007 р. в Горохівському
реєстраційному офісі Волинської
регіональної філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" за № 03, №
04, № 05, в частині строку їх
дії до 01.11.2025 р. (з врахуванням заяви про
уточнення розміру позовних вимог).

Скаржник - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Неофіт" ЛТД в
апеляційній скарзі від 09.01.2014 р. просить
скасувати рішення господарського суду
Волинської області від 25.12.2013 р. у
справі № 903/1160/13 та прийняти нове, яким
позов задоволити.

Відповідно до частини 3 статті 94
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України) до
апеляційної скарги додаються докази
сплати судового збору.

Однак, апелянтом не подано доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі.

Згідно пункту 2.11 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Як вбачається з заяви про уточнення
позовних вимог, яка була прийнята судом
першої інстанції до розгляду, вона
містить чотири немайнові вимоги.

Отже, оскільки апелянт просить
скасувати рішення повністю, судовий
збір за подачу апеляційної скарги має
бути сплачено з чотирьох немайнових
вимог.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 р. передбачено,
що судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до
господарського суду апеляційної
скарги на рішення суду справляється
судовий збір у розмірі 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при
поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті
4 цього ж Закону передбачено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору складає 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, немайнового характеру
- 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. №
7197-VII станом на 01.01.2014 р. мінімальний
розмір заробітної плати встановлено у
розмірі 1218 грн.

Оскільки апелянт оскаржує рішення в
повному обсязі, то в даному випадку
йому необхідно сплатити судовий збір
по чотирьох немайнових вимогах - в сумі
2 436 грн. (609 * 4 = 2 436).

Як вбачається з квитанції про сплату
судового збору № 2146.116.5 від 09.01.2014 р.,
апелянтом при зверненні з апеляційною
скаргою було сплачено судовий збір
лише по одній немайновій вимозі в сумі
609 грн.

Тобто, судовий збір апелянтом сплачено
не в повному розмірі.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Отже, апеляційну скаргу слід повернути
без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 97 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини
першої цієї статті, апеляційна скарга
може бути подана повторно.

При повторному зверненні, у разі
пропуску строку, встановленого для
подання апеляційної скарги, апелянт
зобов'язаний подати разом з
апеляційною скаргою заяву (клопотання)
про відновлення строку.

Керуючись статтями 86, 94, пунктом 3
частини 1 статті 97 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Неофіт"
ЛТД від 09.01.2014 р. з додатком, всього на 3
аркушах, в тому числі квитанція № 2146.116.5
від 09.01.2014 р. про сплату судового збору.

Головуюча суддя
Л.М. Сініцина

Судді
А.В. Гудак

Г.Є. Олексюк