ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.
Справа № 911/4535/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Рябцевої О.О., розглянувши
справу

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс», м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп», Київська обл., с.
Мархалівка

фермерського господарства
«Врємя», Донецька обл., м. Красний Лиман

про стягнення 4370,49 грн.

за участю представників:

від позивача: Грищенко О.М. (дов. від
25.03.2013 р.);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

Обставини справи:

товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (далі - позивач) звернулося
до господарського суду Київської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (далі - відповідач 1)
та фермерського господарства «Врємя»
(далі - відповідач 2), в якому просить суд
солідарно стягнути з відповідача-1 та
відповідача-2 259,63 грн. інфляційних
втрат та стягнути з відповідача-2 428,88
грн. пені, 627,50 грн. 30% річних та 3054,48 грн.
штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що за угодою № 25-ТА
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 24.01.2011 р. до
фізичної особи-підприємця Грищенка О.М.
перейшло право вимоги до фермерського
господарства «Врємя» щодо сплати пені,
30% річних, інфляційних втрат, штрафу, що
виникли в результаті неналежного
виконання останнім умов договору
купівлі-продажу № 140 від 04.09.2009 р.,
укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю «Тридента Агро» та
фермерським господарством «Врємя». В
подальшому, вищезазначене право вимоги
перейшло від ФОП Грищенка О.М. до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» за угодою № 14/03-13 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 04.03.2013 р. Позивач зазначає,
що з метою забезпечення виконання
зобов'язань за угодою № 14/03-13 про заміну
кредитора у зобов'язані від 04.03.2013 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» та товариством з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
було укладено договір поруки № 11-03-2013-22
від 11.03.2013 р., відповідно до умов якого
відповідач-1, відповідальність якого
обмежується сумою 259,63 грн., поручається
перед позивачем за виконання
зобов'язань відповідачем-2 щодо сплати
інфляційних втрат.

Представник позивача у судовому
засіданні 19.12.2013 р. та 14.01.2013 р. позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судові
засідання 19.12.2013 р. та 14.01.2013 р. не
з'явився, хоча про час і місце судових
засідань відповідач 1 був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення №
40778851 та № 41795636. Відповідач 1 відзив на
позов до суду не надіслав, вимоги ухвал
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив.

Представник відповідача 2 в судові
засідання 19.12.2013 р. та 14.01.2013 р. не
з'явився, хоча про час і місце судових
засідань відповідач 2 був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення №
40778860 та № 41795628, та тим, що представник
відповідача-2 11.01.2014 р. ознайомився з
матеріалами справи, про що свідчить
його підпис на відповідній заяві про
ознайомлення. Відповідач 2 відзив на
позов до суду не надіслав, вимоги ухвал
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2009 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Тридента Агро»
(продавець) та фермерським
господарством «Врємя» (відповідач 2,
покупець) було укладено договір
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу № 140 (договір).

Відповідно до п. 2.1. договору асортимент
товару, його кількість, ціна
визначаються у додатках до договору,
які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що
товар вважається переданим покупцю з
моменту підписання видаткових
накладних.

Згідно з п. 5.1. договору покупець
здійснює оплату партії товару за ціною,
вказаною в додатках, що є невід'ємною
частиною договору. Оплата товару
проводиться наступним чином: 100% від
вартості товару оплачується покупцем в
строк до 15.09.2009 р. (п. 5.3. договору).

Згідно з п. 8.2. договору за прострочення
виконання зобов'язання покупець
зобов'язаний сплатити на користь
продавця пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
неоплаченого товару за кожен день
прострочення.

В силу п. 8.3. договору сторони,
відповідно до ст. 259 ЦК України,
домовились про те, що строк позовної
давності щодо стягнення штрафних
санкцій становить п'ять років з моменту
підписання договору. Крім цього,
сторони відповідно до п. 6 ст. 232 ГК
України домовились про те, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань за
договором здійснюється протягом п'яти
років.

Відповідно до п. 8.4. договору покупець у
випадку порушення умов оплати вартості
товару, сплачує на користь продавця
штраф в розмірі 20% від вартості
неоплаченого товару.

Пунктом 8.6. договору встановлено, що
сторони згідно п. 2 ст. 625 ЦК України
дійшли згоди, що покупець у випадку
прострочення оплати товару за
користування коштами продавця сплачує
на користь останнього 30% річних.

На виконання умов договору продавцем
було поставлено, а відповідачем 2
отримано товар на загальну суму 15272,40
грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи видатковими
накладними № РН-СЛ00310 від 04.09.2009 р., №
РН-СЛ00312 від 11.09.2009 р. та довіреністю №
816260 від 11.09.2009 р.

Як вбачається з банківської виписки з
рахунку ТОВ «Тридента Агро»,
відповідач 2 в повному обсязі
розрахувався за отриманий товар 05.11.2009
р., проте вказаний розрахунок було
здійснено з порушенням встановленого
п. 5.3. договору строку.

З огляду на вищевикладене, відповідно
до умов договору у ТОВ «Тридента Агро»
виникло право вимоги щодо стягнення з
відповідача 2 пені, 30% річних,
інфляційних втрат та штрафу згідно з
договором купівлі-продажу на умовах
відстрочення платежу № 140 від 04.09.2009 р.
за період з 16.09.2009 р. по 04.11.2009 р.

24.01.2011 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Тридента Агро»
(первісний кредитор) та ФОП Грищенком
О.М. (новий кредитор) укладено угоду №
25-ТА про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України),
за умовами якої сторони дійшли згоди,
що первісний кредитор відступає новому
кредитору право вимоги виконання
фермерським господарством «Врємя»
(боржник, відповідач 2) зобов'язання,
набутого первісним кредитором на
підставі договору № 140 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 04.09.2009 р., а новий кредитор компенсує
вартість переданого зобов'язання
відповідно до умов угоди (п. 1.1. угоди).

Згідно з п. 1.2. угоди новий кредитор
одержує право замість первісного
кредитора вимагати від боржника сплати
грошової суми в розмірі, визначеному в
п. 2.1. угоди.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. угоди вартість
зобов'язання, що відступається за
угодою, становить 4370,49 грн. Первісний
кредитор повідомляє, а новий кредитор
погоджує те, що сума, вказана у п. 2.1., що
відступається згідно договору № 140
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 04.09.2009 р., є
загальною сумою (розміром) штрафних
санкцій (пені, 30% річних, інфляційних
втрат, штрафу), котрі нараховані ТОВ
«Тридента Агро» відповідно до умов та
норм чинного законодавства України.

В силу п. 2.3. угоди первісним кредитором
нараховано, а новим кредитором
перевірено та погоджено розмір
нарахувань виходячи з наступного: сума
пені становить 428,88 грн., 30% річних - 627,50
грн., інфляційних втрат - 259,63 грн., сума
штрафу - 3054,48 грн.

Згідно п. 4.3. угоди первісний кредитор
зобов'язаний сповістити боржника про
поступку права вимоги за угодою.

Відповідно до п. 6.1. угоди угода набуває
чинності з моменту її підписання і діє
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за угодою.

24.01.2011 р. первісний кредитор за актом
прийому-передачі документів передав
новому кредитору передбачені п. 4.1.
угоди документи, що підтверджують
права вимоги виконання зобов'язання
боржником новому кредитору.

30.03.2013 р. на виконання угоди № 25-ТА від
24.01.2011 р. про заміну кредитора у
зобов'язанні ТОВ «Тридента Агро»
направило на адресу ФГ «Врємя»
повідомлення про заміну кредитора у
зобов'язанні, що підтверджується
фіскальним чеком № 7816 від 30.03.2013 р. та
описом вкладення у цінний лист від
30.03.2013 р.

04.03.2013 р. між фізичною
особою-підприємцем Грищенком О.М.
(первісний кредитор) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
Ніко-Тайс» (новий кредитор, позивач)
укладено угоду № 14/03-13 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК
України), за умовами якої сторони
дійшли згоди, що первісний кредитор
відступає новому кредитору право
вимоги виконання фермерським
господарством «Врємя» (боржник,
відповідач 2) зобов'язання щодо сплати
розміру пені, 30% річних та інфляційних
витрат, штрафу, набутих первісним
кредитором на підставі договору № 140
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 04.09.2009 р. та
згідно угоди № 25-ТА про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК
України) від 24.01.2011 р., у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання згідно договору № 140
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 04.09.2009 р. (п. 1.1.
угоди).

Згідно з п. 1.2. угоди новий кредитор
одержує право замість первісного
кредитора вимагати від боржника сплати
грошової суми в нарахованому розмірі
пені, 30% річних та інфляційних втрат, за
період існування прострочення
виконання боржником грошового
зобов'язання згідно договору № 140
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 04.09.2009 р.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. угоди вартість
зобов'язання, що відступається за
угодою, становить 4370,49 грн. Первісний
кредитор повідомляє, а новий кредитор
погоджує те, що сума, вказана у п. 2.1., що
відступається згідно договору № 140
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 04.09.2009 р., є
загальною сумою (розміром) пені, 30%
річних, інфляційних втрат, штрафу,
котрі нараховані відповідно до умов та
норм чинного законодавства України.

Згідно з п. 2.3. договору первісним
кредитором нараховано, а новим
кредитором перевірено та погоджено
розмір нарахувань, виходячи із
наступного: за період прострочення з
16.09.2009 р. по 04.11.2009 р. пеня становить 428,88
грн., 30% річних - 627,50 грн., інфляційні
втрати - 259,63 грн., штраф - 3054,48 грн.

Згідно п. 4.3. угоди первісний кредитор
зобов'язаний сповістити боржника про
поступку права вимоги.

Відповідно до п. 6.1. угоди угода набуває
чинності з моменту її підписання і діє
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за угодою.

04.03.2013 р. первісний кредитор за актом
прийому-передачі документів передав
новому кредитору передбачені п. 4.1.
угоди документи, що підтверджують
права вимоги виконання зобов'язання
боржником новому кредитору.

28.11.2013 р. на виконання угоди № 14/03-13 від
04.03.2013 р. про заміну кредитора у
зобов'язанні ФОП Грищенко О.М. направив
на адресу ФГ «Врємя» повідомлення про
заміну кредитора у зобов'язанні, що
підтверджується фіскальним чеком № 9556
від 28.11.2013 р. та описом вкладення у
цінний лист від 28.11.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок:
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
правонаступництва; виконання обов'язку
боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем);
виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 ЦК України
передбачено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення.

Таким чином, право вимоги первісного
кредитора до відповідача 2 було
передано позивачеві 04.03.2013 р.

11.03.2013 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
(поручитель, відповідач 1) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (кредитор, позивач)
укладено договір поруки № 11-03-2013-22,
відповідно до якого поручитель
поручається перед кредитором за
виконання обов'язку фермерським
господарством «Врємя» щодо виконання
грошового зобов'язання щодо сплати
розміру інфляційних витрат у зв'язку з
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та угоди,
передбаченими ст. 2 договору.

Згідно з п.п. 2.1., 3.1. договору поруки під
основним договором в договорі
розуміють угоду № 14/03-13 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК
України) від 04.03.2013 р., укладену на
підставі договору № 140 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 04.09.2009 р. Відповідальність
поручителя перед кредитором
обмежується сплатою розміру
інфляційних витрат у сумі 259,53 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки у
разі порушення (невиконання чи
неналежного виконання) боржником
обов'язку за основною угодою, кредитор
вправі звернутися із вимогою про
виконання як до боржника, так і до
поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед кредитором.

Пунктом 6.1. договору поруки
передбачено, що договір набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та його скріплення печатками
сторін і діє до моменту припинення
поруки.

Позивач звернувся до відповідача 1 з
вимогою вих. № 15-22/03 від 15.03.2013 р., в якій
просив відповідача 1 виконати взяті на
себе зобов'язання відповідно до
договору поруки № 11-03-2013-22 від 11.03.2013 р.,
яка 18.03.2013 р. була отримана директором
товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
Назаркевичем О.В., що підтверджується
його підписом на вказаній вимозі.

Відповідач 1 звернувся до позивача з
відповіддю вих. № 22 від 18.03.2013 р., в якій
повідомив позивача, що зобов'язання,
взяті на себе згідно договору поруки №
11-03-2013-22 від 11.03.2013 р. будуть виконані в
строк до 31.08.2013 р.

Проте, станом на момент прийняття
рішення ні відповідачем 1, ні
відповідачем 2 пеня, 30% річних,
інфляційні втрати та штраф сплачені не
були.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

В силу ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як встановлено господарським судом, до
позивача згідно угоди № 14/03-13 від 04.03.2013
р. про заміну кредитора у зобов'язанні
та договору поруки № 11-03-2013-22 від 11.03.2013
р. перейшло право вимоги до
відповідачів, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем 2 договору № 140
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 04.09.2009 р.

Пунктом першим статті 193 ГК України та
статтею 526 ЦК України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи те, що на момент звернення
позивача до суду відповідач 1 не
сплатив 627,50 грн. 30% річних, 428,88 грн. пені,
259,63 грн. інфляційних втрат та 3054,48 грн.
штрафу, позивач просить суд солідарно
стягнути з відповідача 1 та
відповідача-2 259,63 грн. інфляційних
втрат та стягнути з відповідача 2 627,50
грн. 30% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Пунктом 8.6. договору купівлі-продажу
встановлено, що сторони згідно п. 2 ст. 625
ЦК України дійшли згоди, що покупець у
випадку прострочення оплати товару за
користування коштами продавця сплачує
на користь останнього 30% річних.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 2 627,50 грн. 30% річних за
загальний період з 16.09.2009 р. по 04.11.2009 р.

Враховуючи те, що наданий позивачем
розрахунок 30% річних є арифметично
вірним, господарський суд дійшов
висновку, що вказана позовна вимога
підлягає задоволенню.

Позивач просить суд солідарно стягнути
з відповідача-1 та відповідача-2 259,63 грн.
інфляційних втрат за період
вересень-жовтень 2009 р.

При застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця (абз. 3 п. 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/928/2012
від 17.07.2012 р. «Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права»).

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат,
господарський суд дійшов висновку про
те, що він обґрунтовано здійснений за
період вересень-жовтень 2009 р., та є
арифметично вірним.

Проте, враховуючи те, що відповідно до
п. 3.1. договору поруки відповідальність
поручителя перед кредитором
обмежується сплатою розміру
інфляційних витрат у сумі 259,53 грн., то з
відповідачів на користь позивача
підлягають солідарному стягненню
інфляційні втрати у сумі 259,53 грн. та з
відповідача 2 на користь позивача -
інфляційні втрати у сумі 0,10 грн.

Позивачем також заявлено вимогу про
стягнення з відповідача-2 428,88 грн. пені
за прострочення оплати отриманого
товару, нарахованої на прострочену
заборгованість відповідача 2 за
договором № 140 купівлі-продажу товару
на умовах відстрочення платежу від
04.09.2009 р. за період з 16.09.2009 р. по 04.11.2009 р.

Як вже зазначалось, згідно з п. 8.2.
договору купівлі-продажу за
прострочення виконання зобов'язання
покупець зобов'язаний сплатити на
користь продавця пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості неоплаченого товару за кожен
день прострочення.

Враховуючи те, що наданий позивачем
розрахунок пені є арифметично вірним,
позовна вимога про стягнення 428,88 грн.
пені підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем на підставі п. 8.4.
договору заявлено позовну вимогу про
стягнення з відповідача-2 3054,48 грн.
штрафу за прострочення оплати
отриманого товару.

Відповідно до п. 8.4. договору покупець, у
випадку порушення умов оплати вартості
товару, сплачує на користь продавця
штраф в розмірі 20% від вартості
неоплаченого товару.

Враховуючи те, що судом встановлено
факт прострочення оплати відповідачем
2 товару на суму 15272,40 грн., а наданий
позивачем розрахунок штрафу є
арифметично вірним, то вказана позовна
вимога також підлягає задоволенню.

Позивач просить суд солідарно стягнути
із відповідача 1 та відповідача 2
адвокатські витрати у сумі 700,00 грн. на
підставі договору № 25-22/03 про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 25.03.2013 р.

На підтвердження факту отримання
послуг адвоката позивачем надано суду,
зокрема, договір про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) № 25-22/03 від 25.03.2013 р., акт
прийому-передачі документів від 25.03.2013
р., акт здачі-приймання виконаних робіт
щодо надання адвокатських послуг
(правової допомоги) від 03.12.2013 р., копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009
р. та платіжне доручення № 232 від 29.03.2013
р. на суму 700,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Пунктом 6.3. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р.
передбачено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність»), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

25.03.2013 р. між позивачем (замовник) та
адвокатом Грищенком О.М. (виконавець)
був укладений договір № 25-22/03 про
надання адвокатських послуг (правової
допомоги). Відповідно до умов цього
договору виконавець зобов'язується
надати замовнику правову допомогу щодо
аналізу правовідносин між замовником
та ФГ «Врємя» та ТОВ «ПК
Трейдсервісгруп» - далі за текстом
договору «Боржники», які виникли на
підставі договору № 140 купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 04.09.2009 р., угоди № 14/03-13 про заміну
кредитора у зобов'язанні від 04.03.2013 р. та
на підставі договору поруки № 11-03-2013-22
від 11.03.2013 р., надання консультацій з
приводу можливого та законодавчо
доцільного стягнення із боржників
обрахованого, відповідно до норм
чинного законодавства України, розміру
пені, 30% річних, штрафу, інфляційних
втрат, штрафу, у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
боржниками перед замовником
зобов'язання щодо договору № 140
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 04.09.2009 р.,
угоди № 14/03-13 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 04.03.2013 р. та на підставі
договору поруки № 11-03-2013-22 від 11.03.2013 р.,
консультації з питань практичного
застосування норм цивільного,
господарського та
господарсько-процесуального
законодавства із врахуванням останніх
змін та доповнень, що стосуються
зазначених правовідносин та підстав їх
виникнення, підготовки та написання
від імені замовника до господарського
суду відповідної позовної заяви,
представництві інтересів замовника у
суді під час розгляду судової справи за
поданим позовом, здійснення інших
процесуальних заходів направлених на
виконання умов та обов'язків виконавця
за даним договором (п. 1.1. договору)

Пунктом 3.1. договору сторони погодили,
що розмір оплати послуг виконавця
(гонорар) за цим договором становить
700,00 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору суму,
зазначену в п. 3.1. договору, замовник
повинен сплатити в строк до 30.04.2013 р.

Розрахунки за цим договором
здійснюється шляхом перерахування
замовником грошових коштів на поточний
рахунок виконавця (п.3.4. договору).

03.12.2013 р. позивачем та Грищенком О.М.
підписано акт здачі-приймання
виконаних робіт щодо надання
адвокатських послуг (правової
допомоги), відповідно до якого
виконавець передав, а замовник прийняв
виконані роботи та надані послуги,
передбачені п. 1.1. договору № 25-22/03 від
25.03.2013 р., загальною вартістю 700,00 грн.

Позивач сплатив адвокату Грищенку О.М.
700,00 грн. за договором № 25-22/03 від 25.03.2013
р., що підтверджується платіжним
дорученням № 232 від 29.03.2013 р., яке наявне
в матеріалах справи, та з якого
вбачається, що одержувачем коштів є
Грищенко О.М., призначення платежу:
«оплата за послуги згідно договору №
25-22/03 від 25.03.2013 р.».

Отже, оскільки позивачем надано суду
належні докази на підтвердження
отримання послуг адвоката, то суд
дійшов висновку, що вказані витрати
позивача відносяться до судових витрат
в розумінні ст. 44 ГПК України, проте,
оскільки сума оплати адвокатських
послуг позивачем є неспіврозмірною з
ціною позову, вказані витрати
підлягають стягненню з відповідачів
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог у сумі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідачів
пропорційно розміру задоволених між
ними вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, 22, код 38267861) та
фермерського господарства «Врємя» (84400,
Донецька обл., м. Красний Лиман, вул.
Комунальна, 7, код 31217606) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, Голосіївський
район, вул. Академіка Заболотного, 38, кв.
23, код 38039872) 259,53 грн. (двісті п'ятдесят
дев'ять грн. 53 коп.) інфляційних втрат,
29,69 грн. (двадцять дев'ять грн. 69 коп.)
витрат з оплати послуг адвоката та 102,17
грн. (сто дві грн. 17 коп.) судового збору.

Стягнути з фермерського господарства
«Врємя» (84400, Донецька обл., м. Красний
Лиман, вул. Комунальна, 7, код 31217606) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, Голосіївський
район, вул. Академіка Заболотного, 38, кв.
23, код 38039872) 0,10 грн. (10 коп.) інфляційних
втрат, 627,50 грн. (шістсот двадцять сім
грн. 50 коп.) 30% річних, 428,88 грн.
(чотириста двадцять вісім грн. 88 коп.)
пені, 3054,48 грн. (три тисячі п'ятдесят
чотири грн. 48 коп.) штрафу, 470,31 грн.
(чотириста сімдесят грн. 31 коп.) витрат з
оплати послуг адвоката та 1618,33 грн.
(одну тисячу шістсот вісімнадцять грн.
33 коп.) судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Рябцева О.О.

Рішення підписано 17.01.2014 р.