ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2014 р.
Справа № 920/1655/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя
Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Хачатрян А.Н.

відповідача: Деркач О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Казенного
підприємства Шосткинський казенний
завод "Зірка", м. Шостка (вх. №3571С/3-9) на
рішення господарського суду Сумської
області від 10.10.13 року у справі № 920/1655/13

за позовом ТОВ "Сап-Арат Плюс", м. Київ

до Казенного підприємства
Шосткинський казенниий завод " Зірка",
м. Шостка

про витребування майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 10.10.2013 року по справі
№920/1655/13 (суддя Лиховид Б.І.) позов
задоволено. Витребувано у Казенного
підприємства Шосткинський казенний
завод "Зірка" на користь ТОВ "Сап-Арат
Плюс" залізничну колію інв. №1504
довжиною 2992,5 метри та 3300,00 грн. витрат
по сплаті судового збору.

Відповідач не погодився з зазначеним
рішенням, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на його незаконність та
необгрунтованість, а також на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Просить скасувати рішення
господарського суду Сумської області
від 10.10.2013 року по справі №920/1655/13 та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, оскільки позивачем не
доведено яке саме майно необхідно
витребувати у відповідача, чи дійсно
вибуло майно з володіння позивача та чи
володіє ним відповідач, тому неможливо
зробити висновок про наявність цього
майна у відповідача.

Отже, як зазначає апелянт (відповідач)
спірне майно, що придбане ТОВ "Сап-Арат
Плюс" (позивачем) на аукціоні, не може
бути предметом віндикаційного позову.

У зв'язку з невизначеністю майна,
належного позивачу, вимога позивача
про витребування майна, на думку
апелянта, задоволенню не підлягає.

Щодо договору зберігання №14-ЗБ від
10.10.2011 року та акту приймання-передачі
колії укладені між ТОВ "Сап-Арат Плюс"
та Казенним підприємством
Шосткинський казенний завод "Зірка"
відповідач зазначає, що вказані
документи на підприємстві відсутні, а
зазначена операція не проводилась по
бухгалтерському обліку. Відповідачем
жодного разу не виставлялися рахунки
на оплату зберігання, а Позивачем
жодного разу не було здійснено оплату
зберігання. Отже, Відповідач не
здійснював зберігання 4892 м
залізничної колії інв. №1504.

В додаткових поясненнях, на вимогу
судової колегії, відповідачем надані
додаткові пояснення в котрих останній
зазначає, що 4892 м. залізничної колії
інв. №1504 було реалізовано Відділом
примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Сумській області на аукціоні,
про що складений протокол №04/091-11-А-1
від 29 вересня 2011 року, а згодом виданий
Акт державного виконавця від 10.10.2011 р.

Відповідальною особою за збереження
залізничної колії інв. №1504 був
начальник цеху №24 (транспортний цех)
Раскарика М.О., який також був
обізнаний, яку саме частину
залізничної колії було описано
держаним виконавцем та реалізовано на
аукціоні.

Рейки з залізничної колії інв. №1504
демонтувалися та забиралися Позивачем
з КП ШКЗ "Зірка" під наглядом Раскорика
М.О. на протязі грудня 2011 року (накладні
№627 від 01.12.2011 р., № 905 від 21.12.2011 р. та №906
від 21.12.2011 р).

11 січня 2012 року Раскорика М.О. помер і
на КП ШКЗ "Зірка" не залишилося осіб, що
знали яку саме ділянку залізничної
колії інв. №1504 реалізовано, а яку
ділянку вже демонтовано та забрано
Позивачем.

Окрім того, 07.02.2012 року відповідно до
наказу ДК "Укроборонпром" від 03.02.2012
року №27-к було змінено директора
підприємства та розпочата процедура
передачі майна КП ШКЗ "Зірка".

При передачі майна комісією було
встановлено нестачу залізничної колії
інв. 1504 та матеріали передані до
правоохоронних органів.

Враховуючі наведені обставини, після
смерті Раскорика М.О., КП ШКЗ "Зірка" не
має можливості визначити, яка саме
ділянка залізничної колії інв.1504
реалізована на аукціоні, яку частину
було демонтовано та забрано Позивачем.

Позивач вважає рішення суду законним
та обґрунтованим, прийнятим відповідно
до норм матеріального та
процесуального права, надав
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких просить рішення залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Судова колегія, в межах вимог
передбачених ст. 101 ГПК України,
повторно розглянувши справу та
перевіривши повноту, законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку про
залишення рішення господарського суду
першої інстанції без змін, а
апеляційної скарги без задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом першої інстанції,
позивач - ТОВ "Сап-Арат Плюс" придбав на
аукціоні виставлене органами
державної виконавчої служби майно
відповідача - Казенного підприємства
Шосткинський казенний завод "Зірка", що
підтверджується протоколом проведення
аукціону №04/091-11-А-1 від 29.09.2011р.

Придбане позивачем майно складалось з
залізничної колії інв. №1504, довжиною 4892
м.

Позивачем відповідно до умов аукціону
було оплачено повністю визначену
вартість майна на загальну суму 165000,00
грн., що підтверджено наданими до
матеріалів справи платіжними
дорученнями.

10.10.2011 р. був складений Акт
приймання-передачі придбаної
позивачем на аукціоні вищевказаної
залізничної колії. Зазначений акт,
також наданий до матеріалів справи.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, 10.10.2011 р.
між Казенним підприємством
Шосткинський казенний завод "Зірка"
(відповідачем) та ТОВ "САП-АРАТ Плюс"
(позивачем) був укладений договір
зберігання №14-ЗБ, відповідно до умов
якого Зберігач (відповідач)
зобов'язується за плату зберігати
майно, передане йому Поклажодавцем
(позивачем), і повернути це майно
Поклажодавцеві у порядку
передбаченому цим Договором.

Згідно з п. 1.2 за цим Договором на
зберігання передається майно, перелік,
кількість, оцінка і строк зберігання
вказані у специфікації (додаток №1).
Місце зберігання: Сумська область, м.
Шостка, вул. Леніна, 36 (п. 1.4 Договору).

Моментом передачі майна на зберігання
є дата підписання Акту здачі-приймання
майна (п.1.5 Договору).

Згідно з п. 2.1.6 Договору Зберігач
зобов'язаний повернути майно
Поклажодавцю повністю або частково за
першою вимогою останнього не пізніше 20
днів з дня одержання такої вимоги.

Відповідно до п. 7.2 строк дії Договору
починає свій перебіг у момент передачі
майна на зберігання та закінчується 31
грудня 2012 року.

Як зазначає позивач, після укладення
вищевказаного Договору, позивачем було
вивезено з території відповідача 1899,5 м
залізничної колії. Решта 2992,5 кв.м.
залишилась на відповідальному
зберіганні відповідача.

На підтвердження вказаних обставин
представники сторін у судовому
засіданні пояснили, що вивезення
частини залізничної колії позивачем з
території відповідача відбувалося
відповідно до встановленого порядку за
пропуском, який був виданий позивачеві
та повернутий останнім на прохідній.

19.11.2012 р. позивачем на адресу
відповідача було направлено лист з
вимогою надати дозвіл забрати решту
власного майна, однак відповідач
листом №2164-юр від 27.11.12 вказану вимогу
відхилив.

17.06.2013 р. позивач повторно звернувся до
керівництва відповідача з вимогою
дозволити забрати решту власного
майна, однак відповідач знову листом
№873-юр від 21.06.2013 р. вказану вимогу
відхилив, посилаючись на відсутність
на підприємстві договору від 10.10.2011 р.
№14-ЗБ, додатку до нього та Акту
приймання-передачі майна від 10.10.2011р., а
також, посилаючись на те, що роботи з
виконання вищевказаного договору на
підприємстві не велися, товариством
(позивачем) не було проведено жодної
оплати за цим договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушує його права як власника
спірного майна шляхом його незаконного
утримання.

Як правомірно зазначив суд першої
інстанції у своєму рішенні, відповідно
до ст. 321 Цивільного кодексу України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного
кодексу України власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Як зазначалося вище та підтверджується
матеріалами справи, спірне майно було
придбане позивачем на аукціоні,
оплачено повністю визначену вартість
цього майна, складений акт
прийому-передачі.

Таким чином, позивач є належним
покупцем залізничної колії інв. №1504,
довжиною 4892 м., в зв'язку із чим
посилання відповідача у скарзі на те,
що позивачем не надано доказів права
власності на спірне майно і яке саме
майно вимагає позивач безпідставне.

Посилання відповідача на відсутність у
нього договору зберігання №14-ЗБ від
10.10.2011 року та акту приймання-передачі
колії, що укладені та підписані між
сторонами, неналежне ведення
бухгалтерського обліку із посиланням
на смерть відповідального працівника,
котрий здійснював контроль з демонтажу
та часткове вивезення спірного майна,
не може бути підставою для незаконного
утримання спірного майна.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним. Тобто, незаконно
утримує продане на аукціоні майно.

З урахуванням вказаних обставин, суд
першої інстанції обґрунтовано визнав
вимоги позивача про витребування у
відповідача залізничної колії інв.
№1504, довжиною 2992,5 м., який незаконно,
без відповідної правової підстави
утримує її у себе, правомірними і
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, рішення
господарського суду Сумської області
від 10.10.2013 року у справі №920/1655/13
прийнято з урахуванням фактичних
обставин справи та діючого
законодавства, без порушень норм
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 317, 328, 387
Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 49,
99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Сумської
області від 10.10.2013 року у справі
№920/1655/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
24.01.2014 року.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.