ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.2014 р.
Справа № 905/7868/13

за позовом: Державного підприємства
„Український науково - технічний

центр металургійної промисловості
„Енергосталь", м. Харків

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства

„Донецький металопрокатний завод", м.
Донецьк

про стягнення 104117,81 грн.

Суддя господарського суду Донецької
області Овсяннікова О. В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: Манько М.О. - дов.

Державне підприємство „Український
науково - технічний центр
металургійної промисловості
„Енергосталь" звернулось з позовом в
якому просить суд стягнути з
Публічного акціонерного товариства
„Донецький металопрокатний завод"
100000,00 грн. боргу, 3517,81 грн. річних та
600,00 грн. інфляційних втрат, а всього
104117,81 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
зобов'язання за договором ним були
виконані у повному обсязі, але в
порушення умов договора відповідач за
виконані роботи розрахувався частково
і остаточні розрахунки не здійснив,
тому виникла заборгованість, а за
прострочку її оплати нараховані
інфляційні і річні відповідно до
ст. 625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився.

11.12.2013 р. та 13.12.2013 р. відповідач
звернувся з двома однаковими відзивами
в яких він висловив заперечення проти
позову з посиланням на те, що на
замовлення його підприємства
здійснюється експертиза проектної
документації, виконаної позивачем,
оскільки ця стадія є завершальним
етапом розроблення проектів
будівництва, і яка до теперішнього часу
не здійснена через
наявність недоробок та недоліків у
виконаній роботі. Відповідач також
зазначає, що вказані недоліки виявлені
лише в процесі експертизи проекту, а
тому вони не могли бути виявлені під
час приймання робіт, у зв'язку з чим
відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу
України він має право зупинити
виконання свого зобов'язання з
остаточної оплати до завершення
експертизи проекту.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та пояснення
представника відповідача, суд
встановив наступне.

10.09.2008 р. між сторонами був укладений
договір № 30005 на створення науково -
технічної продукції, згідно з п. 1.1
якого позивач (Виконавець) прийняв на
себе зобов'язання з виконання
наступної роботи: „ПАТ „Донецький
металопрокатний завод". Реконструкція
нагрівальної печі. Робочий проект і
розроблення робочої документації не
стандартизованого обладнання", а
відповідач (Замовник) зобов'язався
вказану роботу прийняти та оплатити.

Договір був підписаний з протоколом
розбіжностей які врегульовані
сторонами.

За правовою природою укладений
договір є договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 Цивільного
кодексу України за договором підряду
на проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

У п. 7.1 договора встановлений строк
його дії, згідно з яким він набирає
законної сили з моменту його
підписання обома сторонами, а при
наявності у однієї із сторін зауважень
по його умовам - з моменту врегулювання
спірних умов договора та підписання
обома сторонами протокола
розбіжностей (при необхідності -
протокола врегулювання розбіжностей) і
діє до 30.12.2013 р., а в частині оплати
виконаних робіт - до повного виконання
зобов'язань за договором.

Вартість робіт на момент укладення
договора була зазначена в сумі 1366112,40
грн., але з урахуванням внесення змін
шляхом підписання додаткових угод
постійно збільшувалась і у додатковій
угоді № 3 від 15.12.2011 р. була остаточно
збільшена до 2004045,60 грн.

На виконання умов договора сторони
складали зведені кошториси та
календарні плани виконання робіт.

Згідно з п. 3.2 договора документом про
виконання науково - технічної
продукції є акти здачі - прийомки, які
надсилаються одночасно з виконаною
науково - технічною продукцією.

Позивач взяті зобов'язання за
договором виконав у повному обсязі, що
підтверджується актами здачі -
прийомки робіт № 1 від 04.01.2010 р. на суму
605872,80 грн., № 2 від 03.08.2010 р. на суму 64671,60
грн., № 3 від 24.01.2012 р. на суму 122595,00 грн.,
№ 4 від 21.03.2012 р. на суму 275720,00 грн.,
№ 5 від 16.03.2012 р. на суму 68285,40 грн., № 6 від
15.05.2012 р. на суму 232445,40 грн., № 7 від 25.07.2012
р. на суму 323210,00 грн. та № 8 від
25.07.2012 р. на суму 311245,40 грн.

Всього вартість виконаних робіт
становить 2004045,60 грн.

В актах сторони засвідчили, що ці акти
є підставою для проведення взаємних
розрахунків і платежів між Виконавцем
і Замовником.

Акти підписані відповідачем без
зауважень, а тому виконані роботи
вважаються прийнятими.

У п.п. 2.2, 2.3 договора сторони
передбачили порядок розрахунків, який
полягає у наступному.

Замовник до початку проектування
перераховує Виконавцю аванс у розмірі
20 % договірної ціни, що становить 273222,48
грн.

Кінцевий розрахунок здійснюється
впродовж 10 днів після оформлення акта
здачі - прийомки сторонами.

Позивачем не надано відомостей
перерахування відповідачу попередньої
оплати, як це передбачено п. 2.2 договора.

Суд вважає, що оскільки роботи
зазначені у п. 1.1 договора були виконані
позивачем у повному обсязі і прийняті
відповідачем, останній зобов'язаний
здійснити остаточні розрахунки і
сплатити позивачу 2004045,60 грн.

Фактично прийняті зобов'язання з
оплати виконаних робіт відповідачем
виконані частково, на загальну суму
1904045,60 грн., що підтверджується
банківськими витягами наявними у
матеріалах справи.

Таким чином сума неоплати становить
100000,00 грн., що є боргом відповідача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Доказів оплати відповідачем
боргу в обумовлений строк не надано, а
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що відповідачем
допущена прострочка у розрахунках з
позивачем, суд вважає, що з його сторони
мало місце порушення зобов'язань.

Стаття 625 Цивільного кодексу України
передбачає, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розмір річних не
встановлений договором, вони
підлягають нарахуванню відповідно до
закону.

Позивачем нараховано та пред'явлено
до стягнення 3% річних за період
прострочення з 09.08.2012 р. по 10.10.2013 р.
(428днів) в сумі 3517,81 грн. виходячи з суми
заборгованості у розмірі 100000,00 грн. та
інфляційні з вересня 2012 р. по січень 2013
р. та за травень 2013 р. в сумі 600,00 грн.

Суд перевірив розрахунок
інфляційних та річних за допомогою
комп'ютерної програми „Законодавство"
та встановив, що розрахунок
інфляційних є правильним, а період
нарахування річних є завищеним,
оскільки кількість днів прострочення
за вказаний період становить 427, а не 428
як зазначено у розрахунку, а тому річні
підлягають стягненню за період
прострочення з 09.08.2012 р. по 10.10.2013 р. (427
днів).

Сума річних за цей період становить
3506,36 грн., яка підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення відповідача проти позову
судом відхиляються з наступних
підстав.

Позивачем не доведено, що роботи
виконані з відступами від умов
договору підряду, які погіршили роботу,
або з іншими недоліками, які роблять її
непридатною для використання
відповідно до договору або для
звичайного використання роботи такого
характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 858 Цивільного кодексу
України якщо робота виконана
підрядником з відступами від умов
договору підряду, які погіршили роботу,
або з іншими недоліками, які роблять її
непридатною для використання
відповідно до договору або для
звичайного використання роботи такого
характеру, замовник має право, якщо
інше не встановлено договором або
законом, за своїм вибором вимагати від
підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у
роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на
усунення недоліків, якщо право

замовника усувати їх встановлено
договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
дефектний акт щодо недоліків виконаної
роботи не складався, вимога щодо
усунення недоліків не заявлялась.

Відповідач обґрунтовує свої
заперечення лише відповідями на
зауваження Облінвестекспертизи
(санітарно - гігієнічна безпека), яка не
є стороною по договору, але факт
виконання робіт з відступами або з
іншими недоліками відповідно до
зазначених норм ним не доведений.

Вимога щодо усунення недоліків або
пропорційного зменшення роботи, ним не
заявлялась.

В силу ст. 854 Цивільного кодексу
України якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
документально доведені, обґрунтовані
частково і відповідачем належними та
допустимими доказами не спростовані,
вони підлягають задоволенню в
обґрунтованій частині.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84- 85
Господарського процесуального кодексу
України, на підставі ст.ст. 526, 625
Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Державного
підприємства „Український науково -
технічний центр металургійної
промисловості „Енергосталь", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства
„Донецький металопрокатний завод", м.
Донецьк про стягнення 104117,81 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „Донецький
металопрокатний завод" (83009, місто
Донецьк, Київський район, вулиця
Новоросійська, будинок 13; ; п/р № 1531 в ДФ ПАТ
„Кредітпромбанк" м. Донецьк МФО 335593) на
користь Державного підприємства
„Український науково - технічний центр
металургійної промисловості
„Енергосталь" (61166, м. Харків, пр. Леніна,
буд. 9; ; п/р № 9547 в
ХГРУ ПАТ „КБ ПриватБанк" м. Харків МФО
351533) 100000,00 грн. боргу, 3506,36 грн. річних,
600,00 грн. інфляційних втрат та 2082,12 грн.
судового збору.

В іншій частині вимог - відмовити.

У засіданні суду оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили через
десять днів після підписання повного
тексту.

Суддя
О.В. Овсяннікова

Повний текст рішення підписаний 21.01.2014
р.

Надруковано 3
прим:1прим.-позивачу1прим.-відповідачу1п
рим-господарському суду Донецької
області виконавець Фомін О.В.

Тел. 381-91-20