Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" січня 2014 р.
Справа № 906/1800/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді Шніт А.В.

При секретарі: Ковальчуку Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №1255 від 22.06.2011;
ОСОБА_2;

від відповідача: не з`явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (м. Житомир)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (м.
Житомир)

про стягнення 110620,40грн

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
пред`явлено позов до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
110620,40грн, з яких: 75000,00грн
заборгованості за орендну плату,
4899,65грн пені за несвоєчасні розрахунки
за орендну плату, 1224,68грн 3% річних за
несвоєчасні розрахунки за орендну
плату, 26999,44грн заборгованості за
централізоване теплопостачання,
664,11грн пені за несвоєчасні розрахунки
за централізоване теплопостачання,
112,02грн 3% річних за несвоєчасні
розрахунки за централізоване
теплопостачання, 1720,50грн судовий збір
згідно рішення суду.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов`язань, передбачених договором
оренди нежитлового приміщення від
15.06.2010, в частині сплати позивачу
орендної плати у встановлений
договором строк, відшкодування
позивачу вартості спожитих
комунальних послуг.

19.12.2013 представник позивача надала
Витяг з ЄДР щодо відповідача станом на
18.12.2013.

08.01.2014 за вх. №104 на адресу суду від
відповідача повернулась ухвала
господарського суду Житомирської
області від 19.12.2013, яка направлялась за
адресою: 10000, АДРЕСА_1, з поштовою
відміткою: "за закінченням
встановленого строку зберігання".

Представник позивача в судовому
засіданні надала довідку за вх. №732/14
від 16.01.2014, про стан заборгованості
відповідача з оренди приміщення -
75000,00грн; послуги за теплопостачання -
26999,44грн.

Представник відповідача в судове
засідання 16.01.2014 не з`явився, про
причину неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду від 19.12.2013 не виконав.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2010 між приватним підприємцем ОСОБА_2
- орендодавець (позивач у справі) та
приватним підприємцем ОСОБА_3 - орендар
(відповідач у справі) укладений договір
оренди нежитлового приміщення (далі -
договір) (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач
передав, а відповідач прийняв в
строкове платне користування
приміщення кафе для організації
громадського харчування за адресою:
АДРЕСА_2 площею 125 (Сто двадцять п`ять)
кв.м., що знаходиться у власності
позивача. Вступ відповідача у
користування приміщенням настає
одночасно з підписанням акту
прийому-передачі вказаного приміщення
кафе (п. 2.1. договору).

15.06.2010 сторонами підписаний в
двосторонньому порядку акт
примання-передачі приміщення та майна,
що знаходиться в приміщенні по АДРЕСА_2
(а.с. 22-23).

Пунктом 9.1. договору сторони
встановили, що даний договір діє з
15.06.2010 по 14.06.2013. Дія даного договору
припиняється внаслідок: зокрема
закінчення строку на який він був
укладений (п. 9.4. договору).

Відповідно до ч.2 п.1 ст.175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

У відповідності до ст. 11 та ст. 509 ЦК
України однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків сторін є
укладення між ними договору. В силу
зобов'язання боржник зобов'язаний
вчинити на користь кредитора певну дію,
в тому числі сплатити борг, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку, тобто сплати
боргу.

Згідно п.1 ст.759 ЦК України, за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Пунктом 3.2. вищезазначеного договору,
сторони встановили, що плата за оренду
визначається в розмірі 100,00грн за 1 кв.м.
і вноситься відповідачем на пізніше
3-го числа наступного місяця з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції, курсу НБУ щодо гривні
відповідно до долару США та податку на
додану вартість.

Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, внаслідок чого, за
даними позивача утворилась
заборгованість перед позивачем в сумі
75000,00грн за період з січня 2013 по червень
2013.

Разом з тим, дослідивши матеріали
справи судом встановлено, що позивачем
при нарахуванні суми заборгованості не
враховано п. 9.1. договору, з якого
вбачається, що договір діє по 14.06.2013
року.

Таким чином, станом на день розгляду
справи, заборгованість відповідача
перед позивачем складає 68333,33грн за
період з 01.01.2013 по 14.06.2013 (включно).

В частині стягнення 6666,67грн
заборгованості в позові необхідно
відмовити, як такі, що заявлені
безпідставно.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 3.3. договору відповідач
самостійно сплачує або відшкодовує
позивачу вартість спожитих
комунальних послуг (електроенергія,
газ, тепло, вода та інше) кожного місяця
згідно показників лічильників або
згідно тарифів комунальних служб, якщо
лічильники не встановлені. Вартість
даних послуг не включається до складу
орендної плати.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 01.08.2013 (а.с. 13-15)
у справі №906/882/13 з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 стягнуто на користь
Комунального підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради - 26999,44грн
заборгованості за спожиті послуги з
теплопостачання за період з лютого 2012
по квітень 2013, 664,11грн пені за період з
21.11.2012 по 09.06.2013, 112,02грн 3% річних за
період з 01.12.2012 по 31.05.2013 та 1720,50грн
витрат по сплаті судового збору.

Позивач вищезазначене рішення виконав
в повному обсязі, що підтверджується
квитанціями (а.с. 19-21): №232/274 від 30.08.2013 на
суму 13499,72грн; №232/275 від 30.08.2013 на суму
135,00грн; №467/538 від 30.09.2013 на суму 13499,72грн;
№467/539 від 30.09.2013 на суму 135,00грн; №271/319
від 30.10.2013 на суму 2496,63грн; №271/320 від
30.10.2013 на суму 24,97грн та просить суд
стягнути з відповідача на його користь:
26999,44грн заборгованості за
централізоване теплопостачання,
664,11грн пені за несвоєчасні розрахунки
за централізоване теплопостачання,
112,02грн 3% річних за несвоєчасні
розрахунки за централізоване
теплопостачання, 1720,50грн судовий збір
згідно рішення суду.

Отже, з огляду на рішення
господарського суду Житомирської
області від 01.08.2013 у справі №906/882/13,
наявні в матеріалах справи докази та
враховуючи, що п. 3.3. договору
передбачено відшкодування
відповідачем позивачу вартість
спожитих комунальних послуг
господарський суд вважає вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості за спожиті послуги з
теплопостачання в сумі 26999,44грн за
період з лютого 2012 року по квітень 2013
року обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача на
користь позивача: 664,11грн пені за
несвоєчасні розрахунки за
централізоване теплопостачання,
112,02грн 3% річних за несвоєчасні
розрахунки за централізоване
теплопостачання, 1720,50грн судового
збору згідно рішення суду, суд
відмовляє в задоволенні позовних
вимог, оскільки пеня та 3% річних за
несвоєчасні розрахунки за
централізоване теплопостачання не
передбачені договором оренди від
15.06.2010, а також той факт, що 1720,50грн
судового збору рішенням
господарського суду Житомирської
області від 01.08.2013 у справі №906/882/13
стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 оскільки спір у справі №906/882/13
виник саме з вини останнього як
власника нежитлового приміщення.

Пунктом 4.6. договору сторони
встановили, що плата за оренду
перерахована не своєчасно або не в
повному обсязі стягується з
відповідача відповідно до чинного
законодавства України з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки, визначеної НБУ, за кожний день
прострочення, включаючи день сплати.

За несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, позивач нарахував
відповідачу пеню, яка згідно
розрахунку (а.с. 16-17) складає 4899,65грн, а
саме заборгованість яка виникла за:

- січень 2013 року за період з 04.02.2013 по
05.08.2013 складає 920,55грн;

- лютий 2013 року за період з 04.03.2013 по
02.09.2013 складає 903,76грн;

- березень 2013 року за період з 04.04.2013 по
03.10.2013 складає 882,54грн;

- квітень 2013 року за період з 04.05.2013 по
02.11.2013 складає 861,99грн;

- травень 2013 року за період з 04.06.2013 по
10.11.2013 складає 738,35грн;

- червень 2013 року за період з 04.07.2013 по
10.11.2013 складає 592,46грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивач частково невірно
провів розрахунок пені (а.с. 16-17)
вважаючи, що заборгованість по
орендній платі за червень 2013 року
складає 12500,00грн тоді як остання
складає 5833,33грн.

Таким чином, суд самостійно нараховує
суму пені за період з 04.07.2013 по 10.11.2013
(включно):

- за період з 04.07.2013 по 12.08.2013 (5833,33 (сума
боргу) х 14% (подвійна облікова ставка
НБУ, яка встановлена у відповідний
період) : 365 (кількість днів у 2013 році) х 40
(кількість прострочених днів) = 89,50грн.;

- за період з 13.08.2013 по 10.11.2013 (5833,33 (сума
боргу) х 13% (подвійна облікова ставка
НБУ, яка встановлена у відповідний
період) : 365 (кількість днів у 2013 році) х 90
(кількість прострочених днів) = 186,99грн.

Таким чином, сума пені за червень 2013
складає 276,49грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3% річних
(а.с. 18) за період з 01.02.2013 по 31.10.2013
(включно) становить 1224,68грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, позивач невірно здійснив
розрахунок суми 3% річних, не врахувавши
при цьому, що прострочення виконання
грошового зобов`язання відповідача
настала з 04.02.2013.

Враховуючи викладене, суд самостійно
нараховує суму 3% річних за період з
04.02.2013 по 31.10.2013:

- за період з 04.02.2013 по 28.02.2013 (12500,00 (сума
боргу) х 3% х 24 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
24,66грн;

- за період з 01.03.2013 по 31.03.2013 (25000,00 (сума
боргу) х 3% х 31 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
63,70грн;

- за період з 01.04.2013 по 30.04.2013 (37500,00 (сума
боргу) х 3% х 30 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
92,47грн;

- за період з 01.05.2013 по 31.05.2013 (50000,00 (сума
боргу) х 3% х 31 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
127,40грн;

- за період з 01.06.2013 по 30.06.2013 (62500,00 (сума
боргу) х 3% х 30 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
154,11грн;

- за період з 01.07.2013 по 31.07.2013 (68333,33 (сума
боргу) х 3% х 31 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
174,11грн;

- за період з 01.08.2013 по 31.08.2013 (68333,33 (сума
боргу) х 3% х 31 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
174,11грн;

- за період з 01.09.2013 по 30.09.2013 (68333,33 (сума
боргу) х 3% х 30 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
168,49грн;

- за період з 01.10.2013 по 31.10.2013 (68333,33 (сума
боргу) х 3% х 31 (кількість прострочених
днів) : 365 (кількість днів у 2013 році) =
174,11грн;

За таких умов, сума 3% річних за період з
04.02.2013 по 31.10.2013 складатиме 1153,16грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст.173 ГК України).

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин, повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до вимог, що
у певних умовах ставляться.

З приписами статті 193 ГК України
кореспондуються положення статті 526 ЦК
України щодо належного виконання
сторонами зобов'язання.

Окрім того, відповідно до ст.193 ГК
України та ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, крім випадків,
передбачених законом або договором.

Відповідач позов не оспорив, доказів
сплати заборгованості суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню на
суму 101069,61грн., з яких: 68333,33грн
заборгованості за орендну плату,
4583,68грн пені за несвоєчасні розрахунки
за орендну плату, 1153,16грн 3% річних за
несвоєчасні розрахунки за орендну
плату, 26999,44грн заборгованості за
централізоване теплопостачання. В
частині стягнення 6666,67 заборгованості
за орендну плату, 315,97грн пені за
несвоєчасні розрахунки за орендну
плату, 71,52грн 3% річних за несвоєчасні
розрахунки за орендну плату, 664,11грн
пені за несвоєчасні розрахунки за
централізоване теплопостачання,
112,02грн 3% річних за несвоєчасні
розрахунки за централізоване
теплопостачання, 1720,50грн судового
збору згідно рішення суду в позові
необхідно відмовити.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
обґрунтовано заявлених позовних вимог.

На підставі ст. 173, ч.2 п.1 ст.175, ст. 193 ГК
України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 546, ч. 1 ст. 612,
ч.2 ст. 625 п.1 ст.759 ЦК України, керуючись
ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, 10025, АДРЕСА_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_2 - 68333,33грн
заборгованості за орендну плату,
4583,68грн пені за несвоєчасні розрахунки
за орендну плату, 1153,16грн 3% річних за
несвоєчасні розрахунки за орендну
плату, 26999,44грн заборгованості за
централізоване теплопостачання,
2023,22грн витрат по сплаті судового
збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.01.14

Суддя
Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - до справи;

2- відповідачу (рек. з пов.).