КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" січня 2014 р. Справа №7/301

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової
Л.Г.

суддів:
Гончарова С.А.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання -
Гордовій Г.Л.

за участю представників:

від апелянта: Жаворонок Д.С.,
представник за довіреністю №539 від
25.12.2013;

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Фонду
державного майна України

на рішення Господарського суду міста
Києва від 31.05.2007

у справі №7/301 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Васильківське КСМ"

до 1) Відкритого акціонерного
товариства „Київхолод";

2) Відкритого акціонерного товариства
„Північукргеологія"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: 1)Комунальне
підприємство Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна;

2)Товариство з обмеженою
відповідальністю „Житлово-комунальне
господарство „Геолог"

про зобов'язання вчинити дії та
визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 31.05.2007 у справі №7/301 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Васильківське КСМ"
(далі - позивач) до Відкритого
акціонерного товариства „Київхолод"
(далі - відповідач 1), Відкритого
акціонерного товариства
„Північукргеологія" (далі - відповідач
3) за участю третіх осіб Комунального
підприємства Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Житлово-комунальне господарство
„Геолог" про зобов'язання вчинити дії
та визнання права власності - позовні
вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням суду, Фонд державного майна
України звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 31.05.2007 у справі №7/301 та
прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Фонду державного майна України
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Смірновій Л.Г.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
28.12.2012 для розгляду справи №7/301
сформовано колегію суддів у складі
головуючого судді Смірнової Л.Г.,
суддів Тищенко О.В. та Чорної Л.В.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України» від 17.05.2011 №7
передбачено, що якщо апеляційну скаргу
подано прокурором, органом державної
влади чи органом місцевого
самоврядування після спливу одного
року з дня оголошення оскаржуваного
судового рішення, то відповідний строк
як присічний не може бути поновлено; у
таких випадках повернення апеляційної
скарги здійснюється на підставі
частини другої статті 93 ГПК (а не пункту
4 частини першої статті 97 цього
Кодексу). Господарським судам
необхідно мати на увазі, що з
урахуванням припису абзацу сьомого
пункту 2 розділу XIII "Перехідні
положення" Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" при
апеляційному оскарженні судових
рішень місцевих господарських судів,
прийнятих до набрання чинності цим
Законом, застосовуються, зокрема,
правила частини другої статті 93 ГПК (у
редакції, яка була чинною на час
прийняття таких рішень) щодо
можливості відновлення пропущеного
строку подання апеляційної скарги
протягом трьох місяців з дня прийняття
оскаржуваного рішення. Це правило не
поширюється на апеляційне оскарження
прийнятих до набрання чинності Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" судових рішень місцевих
господарських судів особами, які не
брали участі у справі і стосовно яких
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, оскільки ГПК до
набрання чинності названим Законом
відповідним особам не надавалося право
апеляційного оскарження судових
рішень і щодо них не застосовувався
присікальний тримісячний строк
подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, Ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 28.12.2012 Фонду
державного майна України відновлено
строк на подання апеляційної скарги,
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 30.01.2013.

Через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Фонду
державного майна України надійшло
клопотання про долучення до матеріалів
справи оригіналу платіжного доручення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2013 розгляд
справи відкладено на 06.02.2013 у зв'язку з
неявкою представників сторін, третіх
осіб та необхідністю витребування
додаткових доказів.

Через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Фонду
державного майна України пояснення по
справі, у яких останній просив
скасувати рішення суду у даній справі
та відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Крім того, від Фонду державного майна
України надійшло клопотання про
долучення до матеріалів справи витягів
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2013 розгляд
справи №7/301 відкладено на 13.02.2013 у
зв'язку з неявкою представників сторін
та третьої особи 1.

Через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від третьої особи 2
надійшли пояснення по справі, у яких
остання заперечила проти доводів
апеляційної скарги.

Крім того, через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Фонду
державного майна України надійшло
клопотання про долучення до матеріалів
справи супровідного листа головного
слідчого управління Служби безпеки
України та копії листа КП КМБТІ.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.02.2013 розгляд
справи відкладено на 27.02.2013 у зв'язку з
неявкою представників сторін та третіх
осіб.

Через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від представника
третьої особи 2 надійшло клопотання, в
якому останній просить суд відкласти
розгляд апеляційної скарги та
продовжити строк розгляду спору у
справі №7/301.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2013
продовжено строк розгляду справи №7/301
на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2013 розгляд
апеляційної скарги відкладено на 13.03.2013
у зв'язку з неявкою представників
сторін та третіх осіб.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
13.03.2013, враховуючи перебування судді
Чорної Л.В. у відпустці, було доручено
здійснити розгляд справи №7/301 колегією
суддів у складі головуючого судді
СмірновоїЛ.Г., суддів Тищенко О.В. та
Гончарова С.А.

Через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від третьої особи 2
надійшло клопотання про зупинення
провадження у справі №7/301 у зв'язку з
розглядом Господарським судом міста
Києва справи №910/4527/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Житлово-комунальне
господарство „Геолог" до Відкритого
акціонерного товариства „Київхолод"
про зобов'язання вчинити дії. В
підтвердження заявленого клопотання
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Житлово-комунальне
господарство „Геолог" надано копію
ухвали Господарського суду міста Києва
про порушення провадження у справі
№910/4527/13 та копію позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Житлово-комунальне
господарство „Геолог".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.03.2013 зупинено
апеляційне провадження у справі №7/301
до вирішення справи №910/4527/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Житлово-комунальне
господарство „Геолог" до Відкритого
акціонерного товариства „Київхолод"
про зобов'язання вчинити дії.

02.12.2013 до Київського апеляційного
господарського суду від
Господарського суду міста Києва
надійшов лист, в якому останній
зазначив, що рішенням Господарського
суду міста Києва від 12.11.2013 у справі
№910/4527/13 в задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Житлово-комунальне
господарство „Геолог" відмовлено
повністю. Станом на 26.11.2013 рішення
Господарського суду міста Києва від
12.11.2013 у справі №910/4527/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Житлово-комунальне
господарство „Геолог" до Відкритого
акціонерного товариства „Київхолод"
про зобов'язання вчинити дії, в
установленому законом порядку
сторонами не оскаржувалось. Крім того,
додано належним чином засвідчену копію
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.11.2013 у справі №910/4527/13.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.12.2013
поновлено апеляційне провадження у
справі №7/301, розгляд справи №7/301
призначено на 15.01.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2013 у зв'язку
з перебуванням судді ТищенкоО.В. у
відпустці, для розгляду справи
призначено колегію суддів у складі:
головуючого судді Смірнової Л.Г.,
суддів Гончарова С.А. та Чорної Л.В.

В судове засідання 15.01.2014 з'явився
представник Фонду державного майна
України.

Повідомлені належним чином про час та
місце розгляду справи представники
позивача, відповідачів 1,2 та третіх
осіб 1,2 в судове засідання не з'явились,
про причини неявки суд не повідомили.
Належне повідомлення позивача,
відповідачів 1,2 та третіх осіб 1,2
підтверджується наявними у матеріалах
справ поштовими повідомленнями.

Відповідно до статей 17,18,19,20 Закону
України „Про державну реєстрацію
юридичних та фізичних
осіб-підприємців":

відомості про юридичну особу або
фізичну особу-підприємця включаються
до Єдиного державного реєстру шляхом
внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України;

якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьої особою, доки до них не внесено
відповідних змін;

відомості, що містяться в Єдиному
державному реєстрі, є відкритими і
загальнодоступними, за винятком
ідентифікаційних номерів фізичних
осіб - платників податків і надаються у
вигляді витягу з Єдиного державного
реєстру, довідки про наявність або
відсутність в Єдиному державному
реєстрі інформації, яка запитується.

Враховуючи викладене, господарським
судом відповідно до статті 87 ГПК
України було повідомлено позивача,
відповідача 1,2 та третіх осіб 1,2 про час
та місце слухання справи.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте позивач,
відповідачі 1,2 та треті особи 1,2 не
скористались своїми правами,
передбаченими статтями 22, 27 ГПК
України, та виходячи з того, що явка
учасників апеляційного провадження
судом апеляційної інстанції
обов'язковою не визнавалася, а участь в
засіданні суду є правом, а не обов'язком
сторони, Київський апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги за відсутності представників
позивача, відповідача 1,2 та третіх осіб
1,2.

Представник Фонду державного майна
України в судовому засіданні підтримав
доводи, викладені в апеляційній скарзі
позивача, просив суд апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Згідно з частини 1 статті 7 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" кожному гарантується захист
його прав, свобод та законних інтересів
незалежним і безстороннім судом,
утвореним відповідно до закону.

Відповідно до приписів статті 129
Конституції України однією із основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду.

Зазначена конституційна норма
конкретизована законодавцем і в статті
14 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадку і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Статтею 91 ГПК України передбачено, що
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

З юридичного аналізу наведеного
правового положення вбачається, що
судове рішення, оскаржуване не
залученою до участі у справі особою,
повинно безпосередньо стосуватися
прав та обов'язків цієї особи, тобто
судом має бути розглянуто й вирішено
спір про право у правовідносинах,
учасником яких на момент розгляду
справи та прийняття рішення
господарським судом першої інстанції є
скаржник, або міститься судження про
права та обов'язки цієї особи у
відповідних правовідносинах.

У пункті 52 постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 17.05.2011 №7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу ХІІ ГПК України" із змінами і
доповненнями зазначено, що у розгляді
апеляційної скарги, поданої особою, яка
не брала участі в розгляді справи судом
першої інстанції і яка вважала, що
місцевим господарським судом вирішено
питання про її права та обов'язки,
апеляційний господарський суд,
прийнявши апеляційну скаргу до
провадження (якщо вона не підлягала
поверненню з передбачених ГПК України
підстав), повинен з'ясувати наявність
правового зв'язку між скаржником і
сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання
про її права і обов'язки стосовно
сторін у справі судом першої інстанції
не вирішувалися, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі пункту першого частини 1 ст. 80
ГПК України, оскільки у такому випадку
не існує правового зв'язку між
скаржником і сторонами у справі, в
зв'язку з чим відсутній суб'єкт
апеляційного оскарження.

Апелянт (Фонд державного майна України)
не є учасником правовідносин, що
виникли між сторонами у даній справі.

Судове рішення, оскаржуване не
залученою особою, повинно
безпосередньо стосуватися прав та
обов'язків цієї особи.

Рішення є таким, що прийняте про права
та обов'язки особи, яка не була залучена
до участі у справі, якщо в
мотивувальній частині рішення
містяться висновки суду про права та
обов'язки цієї особи, або у
резолютивній частині рішення суд прямо
вказав про права та обов'язки таких
осіб. В такому випадку рішення порушує
не лише матеріальні права осіб, не
залучених до участі у справі, а й їх
процесуальні права, що витікають із
сформульованого в пункті 1 статті 6
Європейської конвенції про захист прав
людини і основних свобод положення про
право кожного на справедливий судовий
розгляд при визначенні його цивільних
прав і обов'язків. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не може братися до
уваги.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення, останнє не містить жодних
приписів щодо прав та обов'язків
апелянта.

Крім того, згідно зі статтею 1 ГПК
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи,
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до статті 41 ГПК України,
господарські суди вирішують
господарські спори в порядку позовного
провадження.

Позов - це вимога позивача до
відповідача, спрямована через суд, про
захист порушеного або оспорюваного
суб'єктивного права та охоронюваного
законом інтересу, яке здійснюється у
визначеній законом процесуальній
формі. Предмет позову - це певна
матеріально - правова вимога позивача
до відповідача, яка кореспондує зі
способами захисту права, визначеними
зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), статтею 20
Господарського кодексу України (далі -
ГК України). Підстава позову - це
фактичні обставини, на яких
ґрунтується вимога позивача.

Реалізуючи передбачене в статті 64
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, особа
вказує в позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до господарського суду, а також
визначити, чи відповідає обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права тим, що передбачені
законодавством, та чи забезпечить
такий спосіб захисту відновлення
порушеного права позивача.

Як вбачається з матеріалів справи
предметом позовних вимог є визнання
права власності на нерухоме майно та
зобов'язання зареєструвати нерухоме
майно за позивачем.

Апелянт вважає, що рішенням місцевого
господарського суду було вирішено
питання, контрі стосуються прав
апелянта, як власника нерухомого майна,
яке є предметом спору.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Проте апелянт не надав суду будь-яких
доказів, які б підтверджували наведені
ним доводи щодо наявності у останнього
права власності на нерухомого майна,
яке є предметом спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 80 ГПК
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Таким чином, встановивши, що апелянт не
має статусу учасника провадження у
даній справі, і оскаржуване рішення
будь-яким чином не зачіпає його права, у
зв'язку з чим Фонду державного майна
України не має права звертатись із
апеляційною скаргою на рішення
господарського суду у даній справі,
господарський суд апеляційної
інстанції своєю ухвалою припиняє
апеляційне провадження.

Аналогічна позиція було висловлена у
постанові Вищого господарського суду
України 15 травня 2013 року у справа №
5027/450/2012.

Керуючись ст. 80, 86, 91, 99 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Припинити апеляційне
провадження у справі №7/301.

2. Матеріали справи №7/301 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.Г. Смірнова

Судді
С.А. Гончаров

Л.В. Чорна