м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24342/13 16.01.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квадрат-Гната Юри»

До Приватного акціонерного
товариства «Швидко-Україна»

Про стягнення 35 499,59 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

Від позивача Пашутін Є.В. - по дов.
№ б/н від 13.01.2014

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Квадрат-Гната Юри» про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Швидко-Україна» 35 499,59 грн., з яких: 35
110,90 грн. основного боргу, 389,59 грн. - 3%
річних за неналежне виконання взятих
на себе останнім зобов'язань згідно
договору оренди № 7 від 01.12.2003.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 порушено провадження у
справі № 910/24342/13 та призначено її до
розгляду на 16.01.2014.

Позивач в судовому засіданні 16.01.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 16.01.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 17.12.2013 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення, з
огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
суду від 17.12.2013 було надіслано
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення на адресу, що зазначена в
позовній заяві, а саме : м. Київ, вул.
Хрещатик, буд. 20-22-П/П-С-1, яка згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 26.12.2013 є
місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Оскільки наявних в матеріалах справи
документів достатньо для її розгляду,
суд вважає, що неявка представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті.

В судовому засіданні 16.01.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

01.12.2003 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Квадрат-Гната Юри»
(орендодавець) та Приватним
акціонерним підприємством
«Швидко-Україна» (орендар) було
укладено договір оренди № 7 (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
орендодавець надав, а орендар отримав
у тимчасове платне користування площу
у нежитловому приміщенні, що описана в
п. 2.1. договору (далі - об'єкт оренди) для
здійснення орендарем діяльності з
надання послуг з громадського
харчування.

Згідно з п. 1.2. договору об'єкт
розташований за адресою: м. Київ, вул.
Гната Юри, 20.

Відповідно до п. 2.1. договору об'єкт
оренди складається з нежитлових
приміщень загальною площею 200 кв. м., в
тому числі 65 кв. м. виробничі та
допоміжні приміщення та 135 кв. м. -
торгівельний зал.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідачем в порушення
умов договору не було у повному обсязі
сплачено вартість наданих послуг
оренди, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 35 110,90 грн. та
за несвоєчасне виконання зобов'язань
позивачем нараховані 3% річних в сумі
389,59 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Згідно з п. 3.1. договору строк оренди за
договором встановлено до 01.06.2028.

Пункт 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України визначає, що за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Відповідно до п. 4.1. договору за
користування об'єктом оренди протягом 1
(одного) місяця орендар сплачує на
користь орендодавця суму, що
дорівнюватиме 5,5 відсоткам від
загальної щомісячної виручки від
реалізації продукції (товарів) без ПДВ
згідно касовому обліку орендаря на
орендованих приміщеннях, плюс ПДВ в
межах ставки, що діє на момент
здійснення платежу.

Згідно з п. 4.2. договору орендна плата
сплачується орендарем у повному обсязі
на поточний рахунок орендодавця не
пізніше 10 числа наступного місяця, який
йде за місяцем, за який здійснюється
такий платіж.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

30.04.2013 сторонами укладено додаткову
угоду № 5 до договору, відповідно до
якої дійшли згоди розірвати договір з
30.04.2013.

Пунктом 2 додаткової угоди № 5 від 30.04.2013
визначено, що з моменту розірвання
договору зобов'язання сторін, що
виникли з договору, припиняються, окрім
зобов'язання орендаря провести
остаточний розрахунок з орендодавцем.
Сума заборгованості орендаря перед
орендодавцем на момент підписання цієї
угоди становить 35 110,90 грн., яку орендар
зобов'язаний перерахувати на поточний
рахунок орендодавця в термін до 15.07.2013.

Відповідно до п. 5 ст. 762 Цивільного
кодексу України плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з п. 7.2.4. договору орендар
зобов'язався здійснювати оплату
орендної плати на умовах і в строки,
встановлені у договорі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, відповідач в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
наданих послуг оренди у визначений
строк не виконав, в зв'язку з чим
виникла заборгованість перед
позивачем, яка згідно підписаного та
скріпленого печатками обох сторін акту
звірки взаєморозрахунків становить 35
110,90 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 35 110,90 грн.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по сплаті
наданих послуг оренди, позивач на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України просить суд стягнути з
відповідача 389,59 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Умовами договору інший розмір
процентів не визначений.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Суд приходить до висновку про
задоволення вимог позивача щодо
стягнення з відповідача 389,59 грн. - 3%
річних (за обґрунтованими
розрахунками).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квадрат-Гната Юри» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Швидко-Україна» (м. Київ,
вул. Хрещатик, 20-22-П/П-С-1, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квадрат-Гната Юри»
(м. Київ, вул. Гната Юри, 20, ) 35 110 (тридцять п'ять тисяч сто
десять) грн. 90 коп. основного боргу, 389
(триста вісімдесят дев'ять) грн. 59 коп. -
3% річних, 1 720 (одну тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. витрат по сплаті
судового збору.

Повне рішення складено 20.01.2014.

СуддяВ.В. Сівакова