КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р. Справа№ 5011-5/18880-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: Сабодаш Р.Б., довіреність №26
від 21.01.2013 року,

відповідача: Іванишин О.О., довіреність
№4 від 14.01.2014 року,

Томашевська Т.В., довіреність №510 від
29.12.2012 року,

третьої особи 1: не з'явився,

третьої особи 2: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Української спеціальної
науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація"

на рішення господарського суду м. Києва

від 05.11.2013 року

у справі №5011-5/18880-2012 (головуючий суддя -
Ломака В.С., судді Любченко М.О.,
Пригунова А.Б.)

за позовом Української спеціальної
науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Інтербудінвест"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Департамент будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Приватне акціонерне
товариство "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Українська спеціальна
науково-реставраційна
проектно-будівельно-виробнича
корпорація "Укрреставрація" звернулась
до господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Інтербудінвест", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Департамент
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Приватне
акціонерне товариство "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" про зобов'язання
протягом 5 робочих днів з дня набрання
законної сили рішенням суду передати
позивачу документи необхідні для
оформлення права власності на 14
квартир (№№ квартир 6 (поверх - 2;
кількість кімнат - 3), 9 (поверх - 3;
кількість кімнат - 1), 11 (поверх - 3;
кількість кімнат - 2), 13 (поверх - 4;
кількість кімнат - 3), 14 (поверх - 4;
кількість кімнат - 2), 24 (поверх - 5;
кількість кімнат - 3), 25 (поверх - 6;
кількість кімнат - 3), 30 (поверх - 6;
кількість кімнат - 3), 31 (поверх - 7;
кількість кімнат - 3), 48 (поверх - 9;
кількість кімнат - 3), 66 (поверх - 12;
кількість кімнат - 3), 67 (поверх - 13;
кількість кімнат - 3), 84 (поверх - 15;
кількість кімнат - 3), 85 (поверх - 16;
кількість кімнат - 3) у будівлі за
адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 29-а,
а саме: матеріали поточної технічної
інвентаризації перелічених квартир,
оформлених Комунальним підприємством
"Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна",
довідку за підписом керівника та
головного бухгалтера про те, що об'єкти
нерухомого майна, на який оформляється
право власності, перебуває на балансі
цієї юридичної особи, не відчужений, не
обтяжений, в тому числі не перебуває
під арештом, щодо нього відсутній спір;
акт прийому-передачі перелічених
квартир у власність позивача.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 05.11.2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Українська спеціальна
науково-реставраційна
проектно-будівельно-виробнича
корпорація "Укрреставрація" звернулась
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить суд рішення
господарського суду міста Києва від
05.11.2013 року у справі №5011-8/18880-2012
скасувати та постановити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

Відповідач у письмовому відзиві на
апеляційну скаргу просив залишити
рішення господарського суду м. Києва
від 05.11.2013 року по справі №5011-5/18880-2012 без
змін у зв'язку з відсутністю підстав
для його скасування, а апеляційну
скаргу Корпорації "Укрреставрація"
залишити без задоволення.

Третя особа 1 у письмовому відзиві на
апеляційну скаргу зазначила, що
Департамент будівництва та житлового
забезпечення вважає рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим, просить залишити його
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Третя особа 2 у судове засідання
повноважних представників не
направила, причини неявки суду не
повідомила, відзиву на апеляційну
скаргу не подала.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

05.07.2005 року між Закритим акціонерним
товариством "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс"
(оператором) та Українською
спеціальною науково-реставраційною
проектною виробничою корпорацією
"Укрреставрація" було укладено Договір
про спільну діяльність без створення
юридичної особи №3 (далі - Договір про
спільну діяльність).

Згідно з п. 1.1 Договору про спільну
діяльність він укладений з метою
забезпечення спільного інвестування
та залучення коштів для будівництва
об'єкту інвестування -
адміністративно-житлового комплексу з
вбудовано-прибудованими приміщеннями,
розташованого на земельній ділянці
орієнтовною площею 0,2007 га в
Оболонському районі м. Києва по вул.
Автозаводська, 29-а, ведення спільної
діяльності по продажу та реалізації
приміщень об'єкту інвестування та
отримання прибутку для учасників.

Згідно з п. 2.2 Договору про спільну
діяльність за погодженням сторін
діяльність розподіл часток
здійснюється наступним чином: ПАТ
"Міжнародна інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" - 80 %,
Укрреставрація - 20%.

Відповідно до п. 2.4 Договору про спільну
діяльність оператор здійснюватиме
внески до спільної діяльності у формі
грошових коштів та майна для
забезпечення всіх потреб щодо
здійснення будівництва об'єкту.

23.11.2006 року між Закритим акціонерним
товариством "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс"
(сторона-2), Українською спеціальною
науково-реставраційною проектною
виробничою корпорацією
"Укрреставрація" (сторона-1) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Інтербудінвест" (сторона-3) була
укладена Додаткова угода №01 до
Договору №3 від 05.07.2005 р. про спільну
діяльність без створення юридичної
особи.

Згідно з п. п. 3.1-3.3 Додаткової угоди №01
предметом договору є виконання
сторонами комплексу
проектно-вишукувальних, будівельних
робіт та введення об'єкту в
експлуатацію на земельній ділянці, з
метою отримання сторонами
новозбудованих площ жилих та
нежитлових приміщень відповідно до
своїх часток, визначених цим договором.

Базовими техніко - економічними
показниками об'єкта є: земельна ділянка
площею - 0,2 га; загальна площа об'єкта - 1
269,00 кв.м.; загальна житлова площа
квартир об'єкта - 6 914,00 кв.м.; загальна
площа вбудованих приміщень - 310,00 кв. м.;
площа підземного паркінгу на 45
машиномісць - 1 364,10 кв.м.

При будівництві об'єкта також будуть
споруджені всі необхідні інженерні
мережі, в тому числі: каналізації,
водопостачання, теплопостачання та
енергопостачання.

Відповідно до п. 3.6 Додаткової угоди №01
датою закінчення будівництва і
введення об'єкта в експлуатацію мав
бути III квартал 2008 року.

Згідно з розділом 4 Додаткової угоди №01
сторони мають право отримати свою
частку об'єкта в обсязі та в порядку,
визначених у цьому Договорі. Після
підписання акта розподілу часток
розпоряджатися нею на свій розсуд у
відповідності до чинного
законодавства.

Пунктом 4.5.1 Додаткової угоди №1
визначено, що сторона-3 на підставі
відповідних довіреностей
зобов'язується виконувати функції
забудовника та замовника по
будівництву об'єкта у повному обсязі і
за власний рахунок.

Відповідно до п. 5.6 Додаткової угоди №01
всі новозбудовані площі об'єкта, крім
площ, що є спільною власністю
співвласників багатоповерхового
будинку та інженерних
внутрішньо-будинкових мереж, спільних
телеантен, телефонів, радіо, ліфтів,
сходів тощо, (далі - корисна площа),
передаються у власність сторін у
наступному співвідношенні з
дозволеним відхиленням ± 0,1 %: стороні 1
належить 22 відсотків корисної площі
об'єкту, з урахуванням загальної площі
об'єкта, яка передбачена для передачі
органам місцевої державної виконавчої
влади на умовах цього договору; стороні
2 належить 9 відсотків корисної площі
об'єкта (в тому числі 2% площі службового
житла); стороні 3 належить 69 відсотків
корисної площі об'єкта.

Згідно з п. 5.7 Додаткової угоди №1
розподіл площ між сторонами
здійснюється відповідно до протоколу
розподілу житлових і нежитлових площ
(Додаток №2), який є невід'ємною
частиною договору.

Пунктом 5.8 Додаткової угоди №1
визначено, що сторона 3 зобов'язана
передати стороні-1 і стороні-2
приміщення і квартири, які входять до
їх часток.

24.11.2006 р. сторонами було підписано
додаток №2 до Додаткової угоди №01 -
Протокол №1 розподілу загальної
житлової, нежитлової площі та
машиномісць у житловому будинку по вул.
Автозаводська, 29-а в Оболонському
районі м. Києва, яким було визначено, що
позивач після закінчення будівництва
об'єкту отримує: 19 квартир загальною
площею 1 500, 8 кв.м. та 85, 3 кв.м. нежитлових
приміщень, що складає 20, 81 % (від 7622, 5
кв.м. корисної площі) в т.ч. процентні
відрахування (від загальної житлової
площі - 7251, 00 кв.м.) - 5, 00 % - 362, 55 кв.м. ГУЖЗ
КМДА); 8 машиномісць №5, №6, №14, №21, №22,
№23, №24, №34 (що складає 20, 51 % від 39
машиномісць).

При цьому, Протоколом деталізовано
номери вказаних квартир, кількість
кімнат в цих квартирах, поверхи та
загальну площу кожної квартири.

Відповідач за змістом вказаного
Протоколу мав отримати 64 квартири
загальною площею 5 083, 20 кв.м. та 286, 2 кв.м.
нежитлових приміщень, що складає 70, 44 %
від 7 622, 5 кв.м. корисної площі, та 28
машиномісць №№ 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 15,
16, 17, 18, 19, 20, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 38, 39, що
складає 71. 79 % від 39 машиномісць.

Третя особа 2, у свою чергу, мала
отримати: 7 квартир загальною площею 667
кв. м., що складає 8,75% від 7 622,5 00 кв. м.
корисної площі об'єкту), в т.ч. процентні
відрахування (від загальної житлової
площі - 7 251,00 кв.м.) - 2% - 145,02 кв. м.
службового житла; 3 машиномісця №№35, 36,
37, що складає 7,70 % від 39 машиномісць.

11.12.2006 р. третя особа 2 та позивач
довіреністю б/н уповноважили
генерального директора відповідача
бути повіреним і вчиняти від їх імені
фактичні дії, що виходять з функцій
забудовника та інвестора по
будівництву об'єкта.

19.02.2007 р. спільна діяльність в особі
уповноваженого генерального директора
відповідача (замовник) уклала з
Відкритим акціонерним товариством
"Трест Київміськбуд-3" (генпідрядник)
Генеральний підрядний договір №3/4 на
виконання робіт з будівництва
житлового будинку по вул.
Автозаводська, 29-а в Оболонському
районі м. Києва (далі - підрядний
договір).

21.01.2009 р. третя особа 2 звернулась до
відповідача з листом про надання
інформації щодо строків будівництва.

03.02.2009 р. відповідач повідомив третю
особу-2, що у зв'язку із фінансовими
проблемами терміни будівництва
переносяться. Крім того вказав, що
через зміни у проектній документації
Інтерінвестсервіс має отримати не 9%
від корисної площі об'єкту, тобто 7
квартир загальною площею 667 кв.м. і 3
машиномісця, а лише 4 квартири
загальною площею 470 кв.м. і 2
машиномісця.

Для затвердження перерозподілу часток
відповідач надіслав третій особі-2
проект Протоколу №2 розподілу
загальної житлової, нежитлової площі
та машиномісць об'єкту.

Саме за змістом вказаного Протоколу №2
позивачу у даній справі мали перейти 14
квартир загальною площею 1 541, 20 кв.м., в
т.ч. процентні відрахування від
загальної площі - 5, 00 % - 369, 45 кв.м. ГУЖЗ
КМДА, 62, 70 кв.м. нежитлових приміщень; 7
машиномісць - №5, №6, №14, №21, №22, №24.

Протоколом №2 було деталізовано номери
зазначених квартир, кількість кімнат в
цих квартирах, поверхи та загальну
площу кожної квартири.

Протокол №2 до Додаткової угоди №01
третьою особою 2 підписано не було.

Зважаючи на зазначене, Приватне
акціонерне товариство "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Інтербудінвест", Корпорації
"Українська спеціальна
науково-реставраційна
проектно-будівельно-виробнича
корпорація "Укрреставрація",
Публічного акціонерного товариства
"Трест "Київміськбуд-3" про визнання
майнових прав на 9% корисної площі
адміністративно-житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями,
розташованого в Оболонському районі
міста Києва по вулиці Автозаводській,
29-а.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 26.12.2011 року, залишеним без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 16.07.2013 р. у справі №6/505,
позов задоволено повністю, визнано за
Приватним акціонерним товариством
"Міжнародна інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" майнові права на 9%
корисної площі
адміністративно-житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями,
розташованого в Оболонському районі
міста Києва по вулиці Автозаводській,
29-а, а саме на: сім квартир (квартиру №1,
яка складається із трьох кімнат і
знаходиться на другому поверсі;
квартиру №7, яка складається із двох
кімнат і знаходиться на третьому
поверсі; квартиру №23, яка складається
із двох кімнат і знаходиться на шостому
поверсі; квартиру №28, яка складається
із двох кімнат і знаходиться на сьомому
поверсі; квартиру №60, яка складається
із трьох кімнат і знаходиться на
тринадцятому поверсі; квартиру №83, яка
складається із двох кімнат і
знаходиться на п'ятнадцятому поверсі;
квартиру №90, яка складається із трьох
кімнат і знаходиться на шістнадцятому
поверсі), та на три машиномісця № № 35, 36,
37.

Переглядаючи в касаційному порядку
вказане рішення суду першої інстанції,
Вищий господарський суд України,
зокрема, звернув увагу на визначення
сторонами договірних умов в Додатковій
угоді №01 від 23.11.2006 р. до Договору про
спільну діяльність без створення
юридичної особи № 3 від 05.07.2005 р. та
Протоколі №1, який є Додатком №2 до
Додаткової угоди №01, щодо визначення
належної позивачу частки при
здійсненні розподілу
загально-житлової, нежитлової площі та
машиномісць у житловому будинку, а
також відсутність узгоджених та
внесених сторонами змін до умов
вказаної додаткової угоди та додатку
№2 до неї - протоколу №1.

Обставини, встановлені у справі №6/505,
суд під час провадження у даній справі
вважає такими, що відповідно до
приписів ст. 35 ГПК України не
підлягають повторному доказуванню.

У свою чергу, предметом спору у даній
справі виступили взаємовідносини
сторін щодо наявності у відповідача
зобов'язання передати позивачу
документи необхідні для оформлення
права власності на 14 квартир (№ №
квартир 6 (поверх - 2; кількість кімнат -
3), 9 (поверх - 3; кількість кімнат - 1), 11
(поверх - 3; кількість кімнат - 2), 13
(поверх - 4; кількість кімнат - 3), 14
(поверх - 4; кількість кімнат - 2), 24
(поверх - 5; кількість кімнат - 3), 25
(поверх - 6; кількість кімнат - 3), 30
(поверх - 6; кількість кімнат - 3), 31
(поверх - 7; кількість кімнат - 3), 48
(поверх - 9; кількість кімнат - 3), 66
(поверх - 12; кількість кімнат - 3), 67
(поверх - 13; кількість кімнат - 3), 84
(поверх - 15; кількість кімнат - 3), 85
(поверх - 16; кількість кімнат - 3) у
будівлі за адресою: м. Київ, вул.
Автозаводська, 29-а, а саме: матеріали
поточної технічної інвентаризації
перелічених квартир, оформлених
Комунальним підприємством "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна", довідку за
підписом керівника та головного
бухгалтера про те, що об'єкти
нерухомого майна, на який оформляється
право власності, перебуває на балансі
цієї юридичної особи, не відчужений, не
обтяжений, в тому числі не перебуває
під арештом, щодо нього відсутній спір;
акт прийому-передачі перелічених
квартир у власність позивача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
26.09.2012 р. було отримано Сертифікат серії
КВ №0 про відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
"Будівництво житлового будинку на
вулиці Автозаводська, 29-а у
Оболонському районі міста Києва (І
черга будівництва).

Зважаючи на завершення будівництва
Об'єкту позивач вирішив в судовому
порядку вимагати виконання
визначеного пунктом 4.5.23. укладеної між
сторонами Додаткової угоди №01 до
Договору зобов'язання відповідача, за
змістом якого він мав надати в межах
своєї компетенції позивачу на його
запит в термін не пізніше 5 робочих днів
з моменту надходження запиту
документи, необхідні для оформлення
позивачем та третьою особою 2 права
власності на їх частку приміщень,
визначені діючими на момент здачі
об'єкта в експлуатацію
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи мають
право звертатися до господарського
суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Господарський суд
порушує справи за позовними заявами
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України
визначено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

У свою чергу, згідно зі змістом ч. 2 ст. 19
ЦК України встановлено, що способи
самозахисту мають відповідати змісту
права, що порушене, характеру дій, якими
воно порушене, а також наслідкам, що
спричинені цим порушенням.

Таким чином, звертаючись з позовом до
суду за захистом порушеного права,
позивач має обрати спосіб захисту, який
узгоджується з двома критеріями: (1) має
відповідати змісту права, що порушене й
здатний таке право відновити, а також (2)
має бути передбачений приписами ст. 16
ЦК України, ст. 20 ГК України, або ж
визначений іншим Законом чи укладеним
між сторонами Договором.

В даному випадку, положеннями ст. 16 ЦК
України визначено, що способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема, примусове виконання обов'язку
в натурі.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України та ст. 174 ГК України договір є
підставою для виникнення цивільних
прав і обов'язків (господарських
зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідносини, у яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь іншої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу
України за договором про спільну
діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить законові.

Договір про спільну діяльність
укладається у письмовій формі. Умови
договору про спільну діяльність, у тому
числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1139 ЦК України
прибуток, одержаний учасниками
договору простого товариства в
результаті їх спільної діяльності,
розподіляється пропорційно вартості
вкладів учасників у спільне майно, якщо
інше не встановлено договором простого
товариства або іншою домовленістю
учасників.

Пунктом 4.5.23. укладеної між сторонами
Додаткової угоди №01 до Договору було
визначено, що відповідач
зобов'язується надавати в межах своєї
компетенції позивачу та третій особі-2
на їх запит в термін не пізніше 5
робочих днів з моменту надходження
запиту документи, необхідні для
оформлення позивачем та третьою
особою-2 права власності на їх частку
приміщень, визначені діючими на момент
здачі об'єкта в експлуатацію
нормативно-правовими актами.

Оцінюючи заявлені позивачем у даній
справі позовні вимоги, суд відзначає,
що хоча обраний позивачем спосіб
захисту й кореспондується з визначеним
п.4.5.23. Додаткової угоди №01 до Договору
зобов'язанням відповідача, однак, в
силу змін, які відбулись у
законодавстві у сфері реєстрації
речових прав на нерухоме майно,
зокрема, у зв'язку з внесенням змін до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", які набрали
чинності 01.01.2013 р., - не призводить до
можливості зареєструвати право
власності на спірні квартири та
реалізації прав, про захист яких подано
позов.

Так, відповідний деталізований перелік
документів, які починаючи з 01.01.2013 р. є
необхідними для реєстрації права
власності на новозбудоване нерухоме
майно, зокрема, наведено в Методичних
рекомендаціях стосовно документів,
необхідних для проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, схвалених
колегією Державної реєстраційної
служби України 11.12.2012 р. (Протокол №3) в
розділі "Новозбудований або
реконструйований об'єкт нерухомого
майна".

Зокрема, до таких документів віднесено
наступні: заява встановленої форми, яка
визначена наказом Міністерства
юстиції України від 17.04.2012 №595/5 "Про
впорядкування відносин, пов'язаних із
державною реєстрацією речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень";
документ, що посвідчує особу заявника
(пред'являється), копія надається; у
разі подання заяви про державну
реєстрацію заінтересованою особою
особисто така особа подає органові
державної реєстрації прав копію
реєстраційного номера облікової
картки платника податку згідно з
Державним реєстром фізичних осіб -
платників податків (крім випадків, коли
фізична особа через свої релігійні або
інші переконання відмовляється від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку,
офіційно повідомила про це відповідні
органи державної влади та має відмітку
в паспорті громадянина України);
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав; документ про сплату
державного мита (крім випадків, коли
особа звільнена від сплати державного
мита); документи, що підтверджують
виникнення права власності на нерухоме
майно (щодо реконструйованого
нерухомого майна на момент початку
реконструкції); технічний паспорт на
такий об'єкт нерухомого майна;
документ, що посвідчує речове право на
земельну ділянку (крім випадків
реконструкції квартири, житлового або
нежитлового приміщення); документ, що
підтверджує право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований на
земельній ділянці (у разі проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна); витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (у разі, коли в
документі, що підтверджує виникнення
права власності або інших речових прав
на нерухоме майно, відсутні відомості
про кадастровий номер земельної
ділянки); документ, що відповідно до
вимог законодавства засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта; документ, що
підтверджує присвоєння об'єкту
нерухомого майна адреси; у разі подання
заяви уповноваженою особою така особа,
крім документа, що посвідчує її особу,
подає органові державної реєстрації
прав копію документа, що підтверджує її
повноваження; у разі подання заяви
уповноваженою особою, яка діє від імені
фізичної особи, така особа також подає
органові державної реєстрації прав
копію документа, що посвідчує особу,
яку вона представляє, та копію
реєстраційного номера облікової
картки платника податку такої фізичної
особи. (У разі коли фізична особа через
свої релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податку, офіційно
повідомила про це відповідні органи
державної влади та має відмітку в
паспорті громадянина України,
уповноважена особа подає органові
державної реєстрації прав копію
документа, що посвідчує особу, яку вона
представляє); у разі подання заяви
уповноваженою особою, яка діє від імені
юридичної особи, що є компанією з
управління активами інституційних
інвесторів, така особа також подає
органові державної реєстрації прав
регламент корпоративного
інвестиційного фонду або регламент
пайового інвестиційного фонду та
свідоцтво про внесення інституту
спільного інвестування до реєстру
інститутів спільного інвестування; у
разі подання заяви уповноваженою
особою, яка діє від імені юридичної
особи, що є управителем фонду операцій
з нерухомістю така особа також подає
органові державної реєстрації прав
затверджені правила фонду операцій з
нерухомістю.

Додаткові до основного пакету
документи: у разі коли реєструється
право на новозбудований або
реконструйований об'єкт, який
будувався двома або більше особами, то
заявник також подає: документ, яким
визначено окрему частину об'єкта
нерухомого майна, що набувається у
власність кожною з таких осіб, або
письмову заяву даних осіб про розподіл
часток у спільній власності; у разі
коли реєструється право на
новозбудований або реконструйований
об'єкт, будівництво якого
здійснювалося у результаті спільної
діяльності крім основного пакету
документів додається: договір про
спільну діяльність або договір
простого товариства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
позивачем не доведено наявності у
відповідача документів, щодо
зобов'язання передачі яких, заявлені
позовні вимоги, зокрема, не доведено, що
відносно спірних квартир проводилась
технічна інвентаризація, що такі
квартири перебувають на балансі, вони
не відчужені та щодо них відсутній спір
тощо.

Також, слід відзначити, що позивачу не
може бути передано серед іншого
квартири №№25, 48, 31, 66, 67, оскільки вони
не були визначені Протоколом №1 щодо
його частки, проте як Протокол №2 не
було підписано з боку ПрАТ "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс".

Так, відповідно до п. 10.7. Додаткової
угоди №01 до Договору №3 про спільну
діяльність додаткові угоди та додатки
до цього Договору є його невід'ємними
частинами і набирають юридичну силу,
якщо вони викладені у письмовій формі,
підписані сторонами та скріплені їх
печатками.

Оскільки, Додаткова угода №01 до
Договору №3 є трьохстороннім
правочином, не підписання Протоколу №2
з боку ПрАТ "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс" позбавляє
його юридичної сили.

Відповідних висновків також дійшов
Вищий господарський суд України у
постанові від 16.07.2013 р. у справі №6/505,
відзначивши, що судом першої інстанції
було вірно встановлено обставини
справи щодо визначення сторонами
договірних умов в додатковій угоді №01
від 23.11.2006 р. до договору про спільну
діяльність без створення юридичної
особи №3 від 05.07.2005р. та протоколі №1,
який є додатком №2 до додаткової угоди
№01, щодо визначення належної ПрАТ
"Міжнародна інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" частки при
здійсненні розподілу
загально-житлової, нежитлової площі та
машиномісць у житловому будинку, а
також відсутність узгоджених та
внесених сторонами змін до умов
вказаної Додаткової угоди та Додатку
№2 до неї - Протоколу №1.

При цьому, слід відзначити, що
відповідно до матеріалів справи
відносно квартир №№6, 9, 11, 13, 14, 24, 25, 30, 31,
48, 66, 67, 84, 85 відповідач направляв
позивачу Акт прийому-передачі квартир
№ 4 від 18.04.2012 р.

Також, встановлено, що позивачем
квартири № № 6, 9, 11, 13, 14, 24, 25, 31, 48, 66, 67, 84,
85 за актами №94 від 17.05.2008 р. та №250 від
15.12.2009 р. передано Головному управлінню
житлового забезпечення КМДА, яке в свою
чергу передало такі квартири до
райдержадміністрацій та організацій
міста для поліпшення умов черговиків
квартирного обліку.

Квартира №30 не була передана позивачу,
зокрема з тих підстав, що він не
відшкодував відповідачу додаткові
витрати, пов'язані з будівництвом
(позиція відповідача, яка позивачем не
заперечується) і в даній частині спір,
як і питання щодо інших квартир,
визначених Протоколом №1 до Додаткової
угоди №01, але не визначених у даному
позові, може бути предметом окремого
позову, оскільки наразі розглядається
лише питання щодо наявності у
відповідача обов'язку передати спірні
документи, необхідні для оформлення
права власності на квартири, визначені
позивачем у своїх позовних вимогах.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням встановлених вище
обставин справи, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги Української
спеціальної науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація" є
необґрунтованими, а тому задоволенню
не підлягають.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду м. Києва від 05.11.2013
року у справі №5011-5/18880-2012 прийнято з
повним і достовірним встановленням
всіх фактичних обставин, які мають
значення для вирішення даного спору, а
також з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Української
спеціальної науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація"
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з цим, Київський апеляційний
господарський суд не вбачає підстав
для скасування рішення господарського
суду м. Києва 05.11.2013 року у справі
№5011-5/18880-2012 .

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 05.11.2013 року у справі №5011-5/18880-2012
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Української спеціальної
науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація" - без
задоволення.

2. Матеріали справи №5011-5/18880-2012
повернути до господарського суду м.
Києва.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран