м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 15/172-б 15.01.14

За заявою Лиса Валерія Тарасовича Про
перегляд ухвали за нововиявленими
обставинами За заявою Управління
Пенсійного Фонду України у
Солом'янському районі м. Києва
ДоПромислової академії
(ідентифікаційний код
14315017)Пробанкрутство Суддя Омельченко
Л.В.

Представники:

Від боржника Коломоєць Є.А. -
представник за довіреністю 27.12.2013 р.
Арбітражний керуючий Мирутенко М.М. -
розпорядник майнаВід учасників
Манькута Т.В. - представник
Міністерства промислової політики
(довіреність від 24.09.2013 р.); Поляруш О.О. -
представник Фонду державного майна
України (довіреність від 30.12.2013 р. №
580);Від голови комітету кредиторів
Смолич І.П. - представник Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
(довіреність від 25.10.2013 р.), Штендера М.М.
- представник Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва (довіреність від 31.07.2013 р.)Від
особи, яка заявила грошові вимоги Лис
Н.М. - представник Лиса В.Т. за
довіреністю від 12.05.2011 р. Присутні Пісна
Д.В. - представник кредитора Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києві (довіреність від 26.09.2013
р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2011 року Управління
Пенсійного фонду України у
Солом'янському районі міста Києва
звернулося до суду із заявою про
банкрутство Промислової академії
через неспроможність останньої
сплатити прострочену заборгованість.

Провадження за вказаною заявою
порушено ухвалою Господарського суду
міста Києва суду від 17.11.2011 р. № 15/172-б
(суддя Хоменко М.Г.).

20.03.2012 р. судом винесено ухвалу
підготовчого засідання у справі №
15/172-б, якою визнано розмір вимог
ініціюючого кредитора до боржника,
призначено розпорядника майна тощо.

25.12.2012 р. у даній справі відбулося
попереднє засідання, у якому було
затверджено реєстр вимог кредиторів
Промислової академії. Зокрема,
вказаною ухвалою Лису В.Т. було
відмовлено у визнанні кредитором
боржника на суму 227 069,19 грн. з огляду на
необґрунтованість та недоведеність
його грошових вимог, які виникли з
трудових правовідносин, а також на суму
127 806,18 грн. за договором безпроцентної
цільової позики вимоги визнано
погашеними згідно з ч. 2 ст. 14 Закону
України " Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

18.12.2013 р. Лис Валерій Тарасович
звернувся із заявою про перегляд
ухвали суду від 25.12.2012 р. за
нововиявленими обставинами у частині
власних грошових вимог, які виникли з
трудових правовідносин між ним та
Промисловою академією.

Ухвалою від 23.12.2013 р. заяву Лиса В.Т. було
прийнято до свого провадження суддею
Омельченком Л.В. та призначено до
розгляду на 15.01.2014 р., у судове засідання
викликано Лиса В.Т., розпорядника майна,
представника боржника та голови
комітету кредиторів, органу,
уповноваженого управляти майном
боржника та державного органу з питань
банкрутства.

15.01.2014 р. у ході судового засідання з
перегляду ухвали попереднього
засідання за нововиявленими
обставинами представник боржника
клопотав перед судом про відкладення
розгляду справи у зв'язку з оскарженням
в апеляційному порядку рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 13.12.2013 р. у справі № 2/756/5269/13, на яке
Лис В.Т. посилається як на нововиявлену
обставину у справі № 15/172-б. При цьому,
суду було подано опис вкладення у
цінний лист та фіскальний чек про
направлення 20.12.2013 р. до апеляційного
суду міста Києва апеляційної скарги
Промислової академії на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 13.12.2013 р. у справі № 2/756/5269/13.

Разом з тим, представник Лиса В.Т.
подала суду примірник рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 13.12.2013 р. у справі № 2/756/5269/13,
скріплений гербовою печаткою та із
зазначенням дати набрання ним законної
сили - 10.01.2014 р.

У ч. 1 ст. 296 Цивільного процесуального
кодексу України встановлено, що
апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Зважаючи на те, що Промисловою
академією не було дотримано порядку
подання апеляційної скарги на рішення
місцевого загального суду та подання
представником Лиса В.Т. доказів вступу
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 13.12.2013 р. у справі № 2/756/5269/13 у
законну силу 10.01.2014 р., а також приймаючи
до уваги процесуальні строки, суд не
вбачає правових підстав для
відкладення 15.01.2014 р. розгляду по суті
заяви про перегляд ухвали попереднього
засідання за нововиявленими
обставинами.

У ході розгляду по суті заяви Лиса В.Т.
від 18.12.2013 р. його представник
підтримала заявлені вимоги та просила
суд скасувати ухвалу попереднього
засідання від 25.12.2012 р. у частині
відмови у визнані Лиса В.Т. кредитором
Промислової академії за листками
тимчасової непрацездатності та
ухвалити нове рішення, яким визнати
його кредитором боржник на суму 30 403,90
грн.

Обґрунтовуючи наявність у спірних
правовідносинах нововиявлених
обставин, представник Лиса В.Т.
вказувала на винесення 13.12.2013 р.
Оболонським районним судом м. Києва
рішення у справі № 2/756/5269/13, яким з
Промислової академії на користь Лиса
В.Т. було стягнуто 30 403,90 грн.
заборгованість по виплатами у зв'язку
тимчасовою втратою працездатності з
урахуванням індексу інфляції.

Представник боржника заперечував
проти задоволення заяви, посилаючись
на відсутність заборгованості перед
Лисом В.Т. та з огляду на
безпідставність та необґрунтованість
поданої ним заяви.

Розпорядник майна висловив свою думку
щодо поданої Лисом В.Т. заяви та
вказував на те, що до реєстру вимог
кредиторів вимоги з виплати коштів
Лису В.Т. включені, оскільки у реєстрі
вказана сума заборгованості з виплати
заробітної плати.

На уточнюючі запитання суду щодо
наведених пояснень, розпорядник майна
зазначив, що не може достовірно
підтвердити включення до загальної
суми заборгованості з заробітній плати
сум, що становлять грошові вимоги Лиса
В.Т.

Крім того, з матеріалів справи № 15/172-б
та наявних у ній доказів судом
встановлено, що посилання арбітражного
керуючого Мирутенка М.М. не
відповідають фактичним її обставинам.

Заслухавши пояснення представників та
розпорядника майна, дослідивши
матеріали справи та перевіривши їх
доказами, суд встановив, що на стадії
затвердження реєстру вимог кредиторів
Лисом В.Т. було подано до суду заяву від
29.05.2012 р. з вимогами кредитора,
відповідно до якої заявленою до
боржника були вимоги на суму 121 000,00 грн.
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції за договором про надання
безвідсоткової фінансової позики від
23.08.2007 р. та 396 112,21 грн. заборгованості,
нарахованої відповідно до трудових
правовідносин сторін (з виплати
заробітної плати та виплат у зв'язку
тимчасовою втратою працездатності за
листами тимчасової непрацездатності
АББ № 603293, АББ № 076945, АББ № 603178, АББ №
077195, АББ № 077384, АББ № 077637, АББ № 077757).

Ухвалою попереднього засідання від
25.12.2012 р. грошові вимоги Лиса В.Т. за
договором про надання безвідсоткової
фінансової позики від 23.08.2007 р. були
визнані погашеними у зв'язку з
пропуском процесуального строку для їх
заявлення, а решта грошових вимог -
відхилена. Так, в ухвалі від 25.12.2012 р.
вказується, що суд вважає решту вимог
Лиса В.Т. необґрунтованими, не
підтвердженими належними доказами та
такими, що задоволенню не підлягають.

Норми ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України
передбачають можливість перегляду
господарським судом прийнятого ним
судового рішення, яке набрало законної
сили, за нововиявленими обставинами, що
мають істотне значення для справи і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Як слідує з рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 13.12.2013 р. у
справі № 2/756/5269/13 Лис В.Т. перебував з
Промисловою академією у трудових
відносинах, де займав посаду ректора та
був звільнений наказом № 110-Д від 22.06.2009
р. Місцевим загальним судом
встановлено, що у зв'язку з
перебуванням Лиса В.Т. на лікарняному
ним було отримано лікарняні листки АББ
№ 603293 за період з 26.05.2008 р. по 11.06.2008 р.,
АББ № 076945 з 10.11.2008 р. по 28.11.2008 р., АББ №
603178 з 29.11.2008 р. по 05.01.2009 р., АББ № 077195 з
06.01.2009 р. по 13.02.2009 р., АББ № 077384 з 14.02.2009 р.
по 05.03.2009 р., АББ № 077637 з 13.04.2009 р. по
17.04.2009 р., АББ № 077757 з 12.05.2009 р. по 21.05.2009 р.,
виплата за якими Промисловою академією
проведена не була, хоча наявність
спірної заборгованості перед Лисом В.Т.
представником Промислової академії не
заперечено.

У рішенні Оболонського районного суду
м. Києва від 13.12.2013 р. вказано, що як
вбачається з листа Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності Київського міського
відділення 1500/01-40/05 від 13.07.2012 р. Лису В.Т.
за рахунок коштів фонду за вказаними
лікарняними підлягає виплаті 25 700,68 грн.

До заяви Лиса В.Т. лист Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності Київського
міського відділення 1500/01-40/05 від 13.07.2012
р. не подавався. Крім того, вказаний
документ також не був наданий суду на
стадії затвердження реєстру вимог
кредиторів Промисловою академією.

З викладеного слідує, що Оболонським
районним судом м. Києва встановлено, що
заборгованість Промислової академії
перед Лисом В.Т. з оплати листків
тимчасової непрацездатності становить
25 700,68 грн., а з урахуванням індексу
інфляції - 30 403,90 грн.

Як вбачається з тексту ухвали
попереднього засідання від 25.12.2012 р.,
при розгляді грошових вимог Лиса В.Т.,
заявлених за трудовими
правовідносинами сторін,
Господарським судом міста Києва не
досліджував лист Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності Київського міського
відділення 1500/01-40/05 від 13.07.2012 р., згідно
з яким заборгованість боржника перед
Лисом В.Т. становить 25 700,68 грн. (з
урахуванням інфляційних нарахувань - 30
403,90 грн.), а тому суд доходить висновку,
що такі обставини не були відомі ні
боржнику, ні господарському суду
станом на 25.12.2012 р.

Крім того, як вказувалося вище, в
ухвалі від 25.12.2012 р. зазначено лише те,
що вимоги Лиса В.Т. є необґрунтованими
і не підтверджені належними доказами
та такі, що задоволенню не підлягають.
Тобто, оскільки заборгованість
Промислової академії перед Лисом В.Т.
за лікарняними листками АББ № 603293 за
період з 26.05.2008 р. по 11.06.2008 р., АББ № 076945
з 10.11.2008 р. по 28.11.2008 р., АББ № 603178 з 29.11.2008
р. по 05.01.2009 р., АББ № 077195 з 06.01.2009 р. по
13.02.2009 р., АББ № 077384 з 14.02.2009 р. по 05.03.2009 р.,
АББ № 077637 з 13.04.2009 р. по 17.04.2009 р., АББ №
077757 з 12.05.2009 р. по 21.05.2009 р. фактично мала
місце на момент її виникнення (за
відповідний розрахунковий період 2008 та
2009 років) і господарський суд у
попередньому засіданні не встановив
таких обставин, слід вважати, що ні
господарському суду, ні Лису В.Т. не
було відомо про факт боргу саме у
розмірі 25 700,68 грн. та наявності
обставин для його визнання.

Згідно з ч. 5 ст. 114 Господарського
процесуального кодексу України за
результатами перегляду судового
рішення приймаються рішення - у разі
зміни або скасування рішення;
постанова - у разі зміни або скасування
постанови; ухвала - у разі зміни чи
скасування ухвали або залишення
рішення, ухвали, постанови без змін.

Вищеописаними та встановленими судом
обставинами справи стверджується факт
наявності у боржника заборгованості
перед Лисом В.Т. з виплат грошових сум
за листками тимчасової
непрацездатності, що виникли з
трудових правовідносин сторін та на
які не розповсюджується дія мораторію
на задоволення вимог кредиторів, адже
такі суми за своєю правовою природою та
за змістом ст. 31 Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 р. в редакції Закону від 30.06.1999
р. зі змінами та доповненнями є
аналогічними з виплати заробітної
плати та прирівняних до неї платежів за
п. 1 та п. 1 вказаної статті.

У зв'язку з викладеним, заява Лиса В.Т.
від 18.12.2013 р. підлягає задоволенню,
шляхом скасування за нововиявленими
обставинами ухвали попереднього
засідання у частині визнання спірних
грошових вимог даного кредитора,
заявлених за виплатами грошових коштів
за листками тимчасової
непрацездатності.

Враховуючи, що при зверненні до суду з
грошовими вимоги, які виплавали з
трудових правовідносин сторін, Лис В.Т.
розраховував суму боргу з врахуванням
індексу інфляції, суд вважає за можливе
при перегляді ухвали попереднього
засідання у справі № 15/172-б та її
скасуванні за нововиявленими
обставинами задовольнити заяву Лиса
В.Т. від 18.12.2013 р. також з врахуванням
індексації боргу.

Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 14 Закону
розпорядник майна зобов'язаний окремо
внести до реєстру відомості про вимоги
щодо виплати заробітної плати,
авторської винагороди, аліментів, а
також про вимоги щодо відшкодування
шкоди, заподіяної життю та здоров'ю
громадян, згідно із заявами таких
кредиторів та даними обліку боржника.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст.ст. 32, 86,
112-114 Господарського процесуального
кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити заяву Лиса В.Т. про
перегляд ухвали попереднього
засідання від 25.12.2012 р. за
нововиявленими обставинами у справі №
15/172-б у частині грошових вимог Лиса В.Т.,
заявлених за виплатами грошових коштів
за листками тимчасової
непрацездатності.

2. Скасувати ухвалу попереднього
засідання Господарського суду міста
Києва від 25.12.2012 р. у справі № 15/172-б у
частині відхилення кредиторських
вимог Лиса В.Т., заявлених за виплатами
грошових коштів за листками тимчасової
непрацездатності.

3. Визнати Лиса Віктора Тарасовича
кредитором Промислової академії на
суму 30 403,90 грн. (друга черга задоволення
вимог кредиторів).

4. Зобов'язати розпорядника майна
Промислової академії - арбітражного
керуючого Мирутенка М.М. внести
відомості про визнання Лиса Віктора
Тарасовича кредитором боржника окремо
до реєстру вимог кредиторів.

Суддя
Л.В. Омельченко