КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р. Справа№ 910/5620/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Буравльова С.І.

Зеленіна В.О.

За участю представників:

від позивача не з'явився

від відповідача-1 Петров О.Г.
довіреність № 2868/10 від 23.06.05

від відповідача-1 Кучанський О.В.
довіреність (посвідчення) № 2757/10 від
27.01.05

від відповідача-2 не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства "Тревел
Дистриб`юшн Сервісіз"

на рішення господарського суду міста
Києва від 02.10.2013 у справі № 910/5620/13
(суддя Івченко А.М.),

за позовом Приватного підприємства
"Тревел Дистриб`юшн Сервісіз"

до 1.Міжнародної Асоціації повітряного
транспорту в особі представництва
"Інтернешнл Ейр Трансорт Асосіейшн" -
ІАТА Україна,

2. Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпаія «Аеросвіт»

про стягнення 200 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 02.10.2013 по справі № 910/5620/13,
повний текст якого підписано 03.10.2013, у
задоволенні позовних вимог Приватного
підприємства "Тревел Дистриб`юшн
Сервісіз" відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що відповідач-1,
отримавши від позивача кошти
гарантійного платежу в розмірі 200 000,00
грн., у встановлений строк перерахував
їх на рахунок відповідача-2, приймання
відповідачем-1 коштів від позивача мало
місце від імені та в інтересах
відповідача-2, з яким у позивача існують
правовідносини щодо продажу його
послуг. У зв'язку з цим у відповідача-1,
який діє виключно як повірений
відповідача-2, виходячи з приписів ст.
1000 Цивільного кодексу України,
відсутні зобов'язальні відносини перед
позивачем щодо повернення на підставі
укладеної між позивачем та
відповідачем-2 Додаткової угоди № 17 від
19.09.2012 до Агентського договору № 01-826/02/В
від 01.01.2011 гарантійних внесків у
розмірі 200 000,00 грн., зокрема на підставі
ст. ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу
України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 02.10.2013, позивач звернувся
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати повністю та
прийняти нове, яким позов задовольнити.
Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються доводами щодо
порушення місцевим господарським
судом під час розгляду справи норм
матеріального та процесуального права,
оскільки оскаржуване рішення винесено
без участі представників позивача,
викладені у ньому висновки не
відповідають дійсним обставинам
справи, судом першої інстанції невірно
визначені правовідносини між
сторонами, оскільки повернення
сплачених перевізнику (відповідачу-2)
коштів за послуги через його
представника, мають бути повернутими
тим же способом, яким і здійснювалась
оплата гарантійного платежу в сумі 200
000, 00 грн., а саме через представника
відповідача-2, а саме Міжнародної
Асоціації повітряного транспорту в
особі представництва "Інтернешнл Ейр
Трансорт Асосіейшн" - ІАТА Україна в
розумінні п. 5.1 Агентського договору №
01-826/02/В від 01.01.2011. Одночасно апелянт
порушив питання про поновлення строку
подання апеляційної скарги.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Тревел
Дистриб`юшн Сервісіз" по справі №910/5620/13
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Станіку С.Р.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду для
розгляду апеляційної скарги по справі
№ 910/5620/13 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Станік С.Р.,
судді: Пономаренко Є.Ю., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013 колегією
суддів у складі головуючий суддя:
Станік С.Р., судді: Пономаренко Є.Ю.,
Шевченко Е.О. поновлено Приватному
підприємству "Тревел Дистриб`юшн
Сервісіз" строк на апеляційне
оскарження рішення господарського
суду міста Києва від 02.10.2013 по справі №
910/5620/13, апеляційну прийнято до
провадження та порушено апеляційне
провадження. Розгляд справи
призначено на 18.12.2013 року.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 справу №
910/5620/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: головуючий суддя:
Станік С.Р., судді: Буравльов С.І.,
Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 колегією
суддів у складі: головуючий суддя:
Станік С.Р., судді: Буравльов С.І.,
Зеленін В.О. прийнято до провадження
справу №910/5620/13, апеляційний розгляд
справи призначено на 22.01.2014.

В судове засідання 22.01.2014 позивач
(апелянт) представників повторно не
направив, причин неявки суд
апеляційної інстанції - не повідомив,
через канцелярію суду заяв та
клопотань не подавав. Про проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчать
зворотні повідомлення про вручення
поштових відправлень.

Представники відповідача-1 в судовому
засіданні 22.01.2014 проти вимог
апеляційної скарги заперечували,
вказували на те, що рішення суду першої
інстанції винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування -
відсутні.

Також, у поданому через канцелярію суду
відзиві на апеляційну скаргу
відповідач-1 посилався на те, що
приймання відповідачем-1 від позивача
коштів в сумі 200 000,00 грн. було здійснено
від імені та в інтересах відповідача-2
на підставі приписів статті 1000
Цивільного кодексу України, як
повіреним, наведені кошти
перераховані відповідачем-1 на користь
відповідача-2. У відповідача-2 відсутні
будь-які зобов'язальні відносини перед
позивачем щодо повернення
перерахованих ним коштів в сумі 200 000,00
грн.

В судове засідання 22.01.2014 відповідач-2
представників повторно не направив,
причин неявки суд апеляційної
інстанції - не повідомив, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавав. Про проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином. Через канцелярію суду заяв та
клопотань не подавав.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується наявними
матеріалами справи, 24.12.2010 між
Представництвом "Інтернешнл Ейр
Транспорт Асосіейшн", що діє від імені
Міжнародної Асоціації Повітряного
Транспорту (відповідачем-1) та
Приватним підприємством "Тревел
Дістриб'юшн Сервісіз" (позивачем) було
укладено Договір з надання послуг BSPLink,
відповідно до п. 1.1. якого, відповідач-1
(за Договором - ІАТА) зобов'язався
надавати позивачу (за Договором - Агент)
послуги по доступу та можливості
користуватися BSPLink Покращений, а
позивач (Агент) прийняв дані послуги та
зобов'язався сплачувати їх вартість на
умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з визначеннями, наведеними в
розділі Договору з надання послуг BSPLink
"ПЕРЕЛІК ТЕРМІНІВ", BSPLink - означає
інтернет-базовану систему, яка
доступна у двох формах - Загальній і
Покращеній, і розроблена та
управляється IATA з метою забезпечення
доступом Агентів та авіакомпаній до
їхньої власної інформації стосовно
Звітно-Розрахункових Систем (BSP), в яких
вони приймають участь, а також для
приватного обміну інформацією між
авіакомпаніями та Агентами; BSPLink
Покращений - означає покращений
функціональний варіант даної послуги,
яка є предметом даного Договору.

Пунктом 1.2 Договору з надання послуг
BSPLink передбачено, що у випадку, якщо при
врегулюванні будь-якого питання цей
Договір містить посилання на інші
Резолюції чи документи ІАТА, умови, що
встановлені такими документами чи
Резолюціями, являють собою типові
умови по відношенню до відповідного
питання Договору. Всі такі документи та
Резолюції видаються англійською мовою
та оприлюднюються шляхом та з моменту
розміщення їх на відповідних сайтах
ІАТА. При цьому норми, затверджені
такими документами та Резолюціями,
становлять частину даного Договору та
є обов'язковими для виконання його
сторонами.

Згідно з другим абзацом розділу
"ПЕРЕЛІК ТЕРМІНІВ" Договору з надання
послуг BSPLink, BSP або Звітно-Розрахункова
Система - означає метод розповсюдження
та видачі Стандартної Перевізної
Документації, та інших документів, та
відповідно систему взаєморозрахунків
між BSP Авіакомпаніями та
акредитованими Агентами, відповідно до
Правил з Продажу Пасажирських
Перевезень для Агентів та Резолюції 850 -
Звітно-Розрахункової Системи та усіх
додатків до неї.

За умовами Договору позивач отримав
невиключне, персональне і
невідчужувальне право користування
BSPLink покращений який, або доступ до
якого надається йому відповідачем-1 (п.
4.1 Договору). При цьому, як встановлено
даним пунктом, надане право не є
самостійним предметом договору, а
невід'ємною частиною послуг, що
надаються відповідачем-1 відповідно до
умов Договору.

Колегія судів погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що згідно
наведених вище положень Договору, його
предметом є надання відповідачем-1
послуг із надання позивачу доступу до
спеціальної інтернет-базованої
системи BSPLink, розміщенні там власної
інформації, використання системи для
видачі стандартної перевізної
документації, інших документів, а також
проведення взаєморозрахунків з
авіакомпаніями. У зв'язку з цим
обов'язки відповідача-1 пов'язані
виключно з діями, спрямованими на
надання доступу до системи BSPLink (пароль,
інформацію про особливості доступу,
тощо) та обслуговуванням системи
(розділ 2 Договору).

До того ж, колегія суддів встановила, що
повноваження відповідача-1 на
одержання коштів від позивача для
Приватного акціонерного товариства
"Авіакомпанія "АЕРОСВІТ" (далі -
відповідач-2, Авіакомпанія) ґрунтуються
на договорі № 026-ВSP/VV/02-379, укладеному
01.05.2007 між відповідачем-2 та
відповідачем-1.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного
договору № 026-ВSP/VV/02-379 від 01.05.2007,
відповідач-2 призначив відповідача-1
своїм представником у відносинах з
агентами та доручив відповідачу-1
здійснювати окремі із своїх
повноважень (прав та обов'язків), що
випливають з агентських договорів, які
перелічено в ст. 4 цього договору. При
цьому, під час виконання своїх
обов'язків, передбачених цією статтею,
відповідач-1 уповноважувався діяти або
в інтересах та від імені відповідача-2,
або в інтересах відповідача-2 і від
свого імені, які зазначено у ст. 6 цього
Договору.

Статтею 6.2 Договору № 026-ВSP/VV/02-379 від
01.05.2007 передбачено, що дії, передбачені
пунктами 4.1.1.2, 4.1.1.3, 4.1.1.4, 4.1.1.6, 4.1.1.7, 4.1.1.8
статті 4 договору відповідач-1 здійснює
від імені та в інтересах Авіакомпанії
(відповідача-2).

До таких дій, зокрема, відносяться:

- провадження процедури щодо
оформлення, повернення та анулювання
квитків в BSP (п. 4.1.1.2);

- отриманні від агента коштів від
продажу послуг від імені авіакомпанії
та будь-які кошти, які агент повинен
сплатити відповідно до умов Посібника
(включаючи штрафні санкції та
компенсаційні платежі) та переказувати
їх авіакомпанії на рахунок
авіакомпанії, зазначений у цьому
договорі (п. 4.1.1.3);

- забезпечення агента та авіакомпанію
звітами BSP по розрахунках, а також іншою
інформацією щодо стану виконання
агентом обов'язків перед
авіакомпанією, а також щодо наявності
порушення агентом своїх обов'язків
щодо санкції, які застосовується в
зв'язку з таким порушення (п. 4.1.1.4);

- застосування до агентів будь-яких
видів відповідальності, які
передбачені цим Договором та
Посібником, а також отримувати
компенсаційні платежі (п. 4.1.1.6);

- підписання кореспонденції та
укладення документів, пов'язаних з
виконанням зазначених вище функцій та
функціонування системи розрахунків BSP
(п. 4.1.1.7).

Також, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 01.01.2011 між Закритим
акціонерним товариством "Авіакомпанія
"Аеросвіт" (за договором -
"Авіакомпанія", відповідачем-2) та
Приватним підприємством "Тревел
Дистриб'юшн Сервіс" (за договором -
Агент, позивачем) було укладено
агентський договір № 01-826/02/В,
відповідно до п. 1.1. якого, відповідач-2
доручив позивачу здійснювати продаж
послуг відповідача-2, а також
просування його послуг на території
України та відповідно до умов,
визначених у договорі, а позивач
прийняв таке доручення.

Відповідно до п. 2.3. договору № 01-826/02/В
від 01.01.2011, при виконанні зазначеного
договору, відповідач-2 діє самостійно
або через свого представника, яким є
ІАТА Україна (Представництво
"Інтернешнл Ейр Транспорт Асосіейшн"
або Міжнародна Асоціація Повітряного
Транспорту), що діє в інтересах та від
імені Авіакомпанії або в інтересах
Авіакомпанії і від свого імені на
основі Договору № 026-ВSР/VV/02-379 від 01.07.2007.
Авіакомпанія надає (делегує) ІАТА
окремі свої повноваження, які
випливають з Договору та інших
документів, що регулюють відносини
сторін Договором, та які зазначені в ст.
5.

Відповідно до п. 5.1.3. статті 5
зазначеного договору № 01-826/02/В від
01.01.2011, Авіакомпанія (відповідач-2)
доручила ІАТА (відповідачу-1), як
представнику Авіакомпанії, отримувати
від Агента (позивача) кошти від продажу
послуг від імені Авіакомпанії та
будь-які інші кошти, які Агент (позивач)
повинен сплатити відповідно до умов
Договору (включаючи штрафні санкції та
компенсаційні платежі) та переказувати
їх Авіакомпанії, якщо інше не
встановлено Авіакомпанією.

Додатковою угодою № 17 від 19.09.2012 до
Агентського договору № 01-826/02/В від
01.01.2011 сторони (позивач та відповідач-2)
погодили, що позивач протягом 2 (двох)
робочих дів з дати укладення цієї
Додаткової угоди № 17 здійснить через
систему ВSР на рахунок Авіакомпанії
перерахування суми у розмірі 200 000,00
грн., шляхом оформлення VMPD на суму 50 000
грн. 00 коп. протягом 4-х звітних періодів
(п. 1).

Відповідно до п. 2 зазначеної
додаткової угоди № 17 від 19.09.2012 до
Агентського договору № 01-826/02/В від
01.01.2011, вказана сума є гарантійним
платежем, що у майбутньому буде
зарахована Авіакомпанією
(відповідачем-2) в рахунок оплати
Агентом (позивачем) за послуги, які
будуть надані Авіакомпанією
(відповідачем-2) в листопаді 2013 року,
групі осіб, вказаній Агентом
(позивачем).

Відповідно до п. 3 зазначеної
додаткової угоди № 17 від 19.09.2012 до
Агентського договору № 01-826/02/В від
01.01.2011, послуги Авіакомпанії
(відповідача-2) будуть полягати у
наступному: надання послуг у сфері
пасажирських перевезень на 10 (десять)
осіб на міжнародних рейсах
Авіакомпанії (відповідача-2), згідно з
переліком наданим Агентом (позивачем),
за маршрутом КВР-NYC-KBP, в період з 01.11.2013
по 30.11.2013.

Також, матеріалами справи
підтверджується, зокрема рахунками, що
були оформлені через ВSРlink: № 2, №
1, № 3, № 4, на
виконання п. 2 вказаної додаткової
угоди № 17 від 19.09.2012 до Агентського
договору № 01-826/02/В від 01.01.2011, позивач
здійснив через систему ВSР
перерахування суми у розмірі 200 000 грн.,
шляхом оформлення VMPD на суму 50 000 грн. 00
коп. протягом 4-х звітних періодів, а
саме 24.09.2012, 02.10.2012, 10.10.2012, 23.10.2012.

За твердженням позивача, оплата за
оформлені VMPD була включена в загальну
кількість проданих Агентом
авіабілетів за кожен звітний період.

Відповідно до п. 6 зазначеної
додаткової угоди № 17 від 19.09.2012 до
Агентського договору № 01-826/02/В від
01.01.2011, у випадку, якщо Агентом
(позивачем) буде надана письмова
відмова щодо необхідності надання
послуг, передбачених даною Додатковою
угодою № 17, Авіакомпанія (відповідач-2)
зобов'язується здійснити повернення
Агенту (позивачу) перерахованої ним
гарантійної суми у розмірі,
визначеному у п. 1 Додаткової угоди № 17
шляхом виставлення АСМ через систему
ВSР.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач листом від 04.01.2013 № 02,
посилаючись на п. 6 додаткової угоди № 17
від 19.09.2012 до Агентського договору №
01-826/02/В від 01.01.2011 повідомив
відповідача-2 про відмову у наданні
послуг та поверненням сплаченої
грошової суми у розмірі 200000 грн. 00 коп.
Зазначений лист-вимогу відповідач-2
отримав 04.01.2013, про що свідчить
відповідна відмітка.

Крім того, позивач 28.01.2013 та 07.02.2013
звертався також до відповідача-1 із
листом та претензією, в яких у
відповідності до правил та
рекомендацій ІАТА, просив скоректувати
суми, що належать до сплати за
вирахуванням сум переплати у
наступному звітному періоді на суму
200000 грн.

Відповідно до Посібника з BSP для
Агентів. Місцеві процедури. Глава 14,
зокрема розділу 14.8 «Процедури оплати»,
визначено, що ІАТА створює і надсилає
кожному агенту деталізований
розрахунковий аналіз та підсумковий
звіт від імені всіх авіакомпаній BSP. Цей
звіт визначає належну суму для сплати
від/для Агента, яка має бути отримана
кліринговим банком у відповідності до
розкладу розрахункових днів
опублікованого у BSP календарі. Згідно з
BSP календарем в BSP в Україні
запроваджено наступний порядок
розрахунків: чотири звітних періоди на
місяць (1-7, 8-15, 16-23, 24-по останній день
місяця), та чотири рази на місяць
здійснюються взаєморозрахунки, за
кожний звітний місяць відповідно. Всі
грошові перекази здійснюються у
національній валюті України та в
безготівковій формі. День оплати
агента - означає дату, яка є кінцевим
строком для оплати і зарахування
кліринговим банком ІАТА. Повна оплата
має бути отримана та зарахована на
банківський рахунок ІАТА до кінця
банківського дня в день оплати агента,
як зазначено в BSP Календарі, який є
додатком до даного Посібника. (п. 14.8.1).

Відповідно до п. 14.8.2 розділу 14.8
«Процедури оплати» Посібника з BSP для
Агентів. Місцеві процедури. Глава 14,
кожен платіж агента є оплатою за
відповідний звітний період, день
оплати агента за звітний період
визначається згідно з BSP календарем
відповідно до наведеного прикладу;
агент переказує кошти, отримані від
продажу пасажирських перевезень
авіакомпаній - учасників BSP, на
банківський рахунок ІАТА Україна, на
підставі звіту BSP - Агентська
розрахункова відомість та Аналіз, який
надається агенту ІАТА та надсилається
через BSPlink. Сума належна до сплати
вказується у полі «Платіжний баланс»
Агентської розрахункової відомості та
аналізу. Кошти, що надходять від
агентів на банківський рахунок ІАТА
Україна, належать авіакомпаніям,
відповідно до обсягів продажу агентом
послуг кожної авіакомпанії, що приймає
участь в BSP. ІАТА Україна переказує
належні авіакомпаніям кошти на їх
власні рахунки у розрахунковий день
відповідно до BSP Календаря звітних
періодів. Агентська розрахункова
відомість та Аналіз за відповідний
звітний період є єдиним достовірним
звітом, який вказує суму коштів, що
повинен сплатити агент.

Відповідно до ч.1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1 статті 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Стаття 1000 Цивільного кодексу України
визначає, що за договором доручення
одна сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.
Договором доручення може бути
встановлено виключне право повіреного
на вчинення від імені та за рахунок
довірителя всіх або частини юридичних
дій, передбачених договором. У договорі
можуть бути встановлені строк дії
такого доручення та (або) територія, у
межах якої є чинним виключне право
повіреного.

Згідно статті 1004 Цивільного кодексу
України, повірений зобов'язаний
вчиняти дії відповідно до змісту
даного йому доручення. Повірений може
відступити від змісту доручення, якщо
цього вимагають інтереси довірителя і
повірений не міг попередньо запитати
довірителя або не одержав у розумний
строк відповіді на свій запит. У цьому
разі повірений повинен повідомити
довірителя про допущені відступи від
змісту доручення як тільки це стане
можливим.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу
України договірні зобов'язання є
обов'язковими для виконання сторонами
у порядку та у строк, визначені
відповідним договором.

Згідно з статтею 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України
визначено, що набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі. У разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе без достатньої
правової підстави, зобов'язана
відшкодувати всі доходи, які вона
одержала або могла одержати від цього
майна з часу, коли ця особа дізналася
або могла дізнатися про володіння цим
майном без достатньої правової
підстави. З цього часу вона відповідає
також за допущене нею погіршення майна.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом першої інстанції,
та з чим погоджується апеляційний суд,
правовідносини, які виникли між
відповідачем-2 та відповідачем-1 на
підставі договору № 026-ВSP/VV/02-379 від
01.05.2007 є правовідносинами
представництва, оскільки передбачають
вчинення відповідачем-1 від імені та за
рахунок відповідача-2 певних юридичних
дій (ст. 1000 Цивільного кодексу України).

Колегією суддів також встановлено, що
між позивачем та відповідачем-2 було
укладено Агентський договір від 01.01.2011
№ 01-826/02/В, відповідно до п. 2.1 якого,
Авіакомпанія (відповідач-2) доручила
Агенту (позивачу) здійснювати продаж її
послуг, а також просування її послуг на
території України, а Агент (позивач)
прийняв таке доручення.

У розумінні зазначеного договору
агентом є особа, яка здійснює продаж
пасажирських авіаперевезень. Виходячи
з тлумачення поняття "агентський
договір", наведеного у даному договорі,
відносини щодо продажу авіаційних
перевезень та інших послуг від імені
відповідача-2 здійснює саме агент на
підставі відповідного агентського
договору, укладеного з Авіакомпанією
(відповідачем-2).

Відповідно до п. 5.1.3. статті 5
агентського договору № 01-826/02/В
Авіакомпанія (відповідач-2) доручила
ІАТА (відповідачу-1), як представнику
Авіакомпанії, отримувати від Агента
(позивача) кошти від продажу послуг від
імені Авіакомпанії (відповідача-2) та
будь-які інші кошти, які Агент (позивач)
повинен сплатити відповідно до умов
Договору (включаючи штрафні санкції та
компенсаційні платежі) та переказувати
їх Авіакомпанії (відповідачу-2), якщо
інше не встановлено Авіакомпанією
(відповідачем-2).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивачем на виконання укладеної з
відповідачем-2 Додаткової угоди № 17 від
19.09.2012 до Агентського договору № 01-826/02/В
від 01.01.2011, було перераховано через
систему ВSР на рахунок відповідача-2 200
000,00 грн., шляхом оформлення VMPD на суму 50
000 грн. 00 коп. протягом 4-х звітних
періодів. Вказані кошти, після їх
надходження від позивача в систему ВSР,
і розпорядження якими здійснює у
відповідній системі відповідач-1
згідно п. п. 5.1.3. статті 5 агентського
договору № 01-826/02/В, були скеровані
відповідачем-1 на рахунок відповідача-2,
що підтверджується матеріалами справи,
зокрема платіжними дорученнями № 870
від 11.10.2012, № 870 від 18.10.2012, № 870 від 26.10.2012,
№ 870 від 02.11.2012, які включали в себе
зазначені гарантійні платежі, отримані
від позивача.

Отже, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що приймання
відповідачем-1 коштів в сумі 200 000,00 грн.
від позивача мало місце від імені та в
інтересах відповідача-2, з яким у
позивача існують правовідносини щодо
продажу його послуг на підставі
цивільно-правового договору. У зв'язку
з цим у відповідача-1, який діє виключно
як повірений відповідача-2, виходячи з
приписів ст. 1000 Цивільного кодексу
України, відсутні зобов'язальні
відносини перед позивачем щодо
повернення на підставі укладеної між
позивачем та відповідачем-2 Додаткової
угоди № 17 від 19.09.2012 до Агентського
договору № 01-826/02/В від 01.01.2011
гарантійних внесків у розмірі 200000 грн.

Також, колегія суддів зазначає про те,
що спірні кошти були отримані
відповідачем-1 від позивача на
правомірній правовій підставі, і в
подальшому були перераховані
відповідачу-2, як особі яка є власником
вказаних коштів як компанія - учасниця
BSP, чиї авіарейси були реалізовані
агентом (у даному випадку позивачем)
через вказану систему BSP, про що зокрема
вказується у п. 14.8.2 розділу 14.8
«Процедури оплати» Посібника з BSP для
Агентів. Місцеві процедури. Глава 14, а
тому підстави для стягнення 200 000,00 грн.
з посиланням на приписи статей 1212 та 1213
Цивільного кодексу України, а саме як
таких, що були отримані без належних
правових підстав - у суду відсутні.

З огляду на викладене, судом
апеляційної інстанції відхиляються як
такі, що не відповідають дійсним
обставинами справи та спростовуються
матеріалами справи, доводи апелянта
про те, що судом першої інстанції
невірно визначені правовідносини між
сторонами, оскільки судом першої
інстанції при вирішенні спору вірно
визначено характер правовідносин між
сторонами та надано їм належну правову
оцінку.

Щодо посилань апелянта на те, що при
винесенні рішення місцевим
господарським судом порушено норми
процесуального права, оскільки
оскаржуване рішення винесено без
участі представників позивача, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст.69 цього
кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такою
обставиною, зокрема є нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу.

Відповідно до п.3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.11р. №18 особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст.64 та ст.87
Господарського процесуального кодексу
України. За змістом зазначеної ст.64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч.3 п.3.12 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» неявка у судове
засідання сторін або однієї з сторін,
за умови, що їх належним чином
повідомлено про час і місце цього
засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені ч.1 ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно наявного у матеріалах справи
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, адресою
місцезнаходження позивача є 65026
Одеська обл.., м. Одеса, Приморський
район, пров. Красний, буд. 14, на вказану
адресу судом першої інстанції
направлялись ухвали про порушення
провадження у справі (яку позивачем
отримано, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення) ,
а також ухвали про відкладення
розгляду справи, а тому суд апеляційної
інстанції вважає, що позивач був
належним чином повідомлений про час та
місце судових засідань, зокрема і про
засідання, на якому було оголошено
оскаржуване судове рішення. До того ж, у
направленому на адресу суду
супровідному листі від 26.09.2013 (а.с. 95, т.
2), позивач просив суд розглядати позов
без участі його представника та
вказував на те, що позов підтримує і
просить його задовольнити.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції встановлено, що розгляд
даної справи у суді першої інстанції, а
також ухвалення оспорюваного рішення
відбувалися без порушення
процесуальних прав позивача, який був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи та мав
можливість безперешкодно направити
повноважних представників у судове
засідання по даній справі.

З врахуванням вищезазначеного, суд
дійшов висновку про правомірність
розгляду справи судом першої інстанції
за наявними матеріалами та за
відсутності представника позивача,
який був належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
відповідача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування рішення господарського
суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, рішення підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Тревел Дистриб`юшн
Сервісіз" на рішення господарського
суду міста Києва від 02.10.2013 по справі №
910/5620/13 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 02.10.2013 по справі № 910/5620/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5620/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття. Постанову
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у порядку
та строки, передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
С.І. Буравльов

В.О. Зеленін