ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

23 січня 2014 року
Справа № 913/48/14

Провадження № 24/913/48/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситопром", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центральна
збагачувальна фабрика "Нагольчанська",
смт. Дубівський м. Антрацит Луганської
області

про стягнення 221827 грн. 41 коп.

Суддя Рябцева О.В.

Секретар судового засідання Дохняк І.В.

у засіданні брали участь:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Поета А.І. - предст. за
дов. № 05/16 від 08.01.2014.

в с т а н о в и в:

Позивачем заявлена вимога про
стягнення боргу за поставлену
продукцію за договором від 26.06.2012 № 031/12
в сумі 49150 грн.19 коп., пені в сумі 325 грн.26
коп., штрафу в сумі 170809 грн. 21 коп., 3 %
річних 1542 грн.75 коп., всього 221827 грн. 41
коп.

На обґрунтування заявленої вимоги
позивач вказує, що на виконання умов
договору 26.06.2012 № 031/12 поставив
відповідачу товар на загальну суму 49150
грн.19 коп.

За прострочення грошового зобов'язання
відповідачу відповідно до п. 5.4.
договору нараховано пеню в сумі 325 грн.26
коп., відповідно до п.5.5. договору
нарахований штраф в розмірі 170809 грн.21
коп., а відповідно до ст. 625 ЦК України
нараховано 3% річних в сумі 1542 грн. 75 коп.

Позивач заявою від 20.05.2013 № 69, яка
надійшла до канцелярії суду 22.01.2014,
відмовився від позову, оскільки
відповідачем сплачено борг в повному
обсязі. В заяві позивач зазначив, що з
наслідками про відмову від позову
ознайомлений.

23.01.2014 відповідач у відзиві на позовну
заяву повідомив, що сплатив основний
борг та надав в якості доказів платіжні
доручення на загальну суму 49150 грн. 19
коп.

Оцінивши надані докази і доводи сторін,
суд дійшов висновку про можливість
припинення провадження у справі з
огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
між позивачем і відповідачем 26.06.2012
укладено договір поставки № 031/12.
Відповідно до п.1.1. цього договору
постачальник (позивач) зобов'язався
поставляти продукцію та обладнання
виробничо - технічного призначення, в
асортименті, кількості, у строки, за
ціною і з якісними характеристиками,
погодженими сторонами в договорі та
специфікаціях і технічними завданнями,
які є невід'ємними частинами цього
договору. Відповідно до п.1.2. покупець
зобов'язався прийняти у власність
продукцію та своєчасно сплатити її
вартість ( п.1.2.).

Згідно пункту 4.2. договору сторони
домовились, що оплата вартості товару
здійснюється таким чином: 50% від
загальної вартості продукції покупець
оплачує постачальнику протягом 3
(трьох) банківських днів з моменту
виставлення рахунку -фактури, решту 50%
від загальної вартості продукції,
покупець оплачує постачальнику
протягом 3 (трьох) календарних днів з
моменту поставки продукції.

У разі несвоєчасної оплати продукції,
згідно п.5.4. договору, покупець сплачує
неустойку у вигляді пені в розмірі
подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочення оплати від вартості
несвоєчасно оплаченої продукції

У п.5.5. договору сторони зазначили, що у
разі несвоєчасної оплати продукції
більш чим на 10 (десять) календарних
днів, покупець сплачує постачальнику
неустойку у вигляді штрафу у розмірі 1,2
% від вартості несвоєчасно оплаченої
продукції за кожен день прострочення
оплати.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу продукцію на
загальну суму 79150 грн.19 коп., у тому
числі:

- за видатковою накладною від 18.02.2013 №
РН - 0000008 на суму 41620 грн. 75 коп.;

- за видатковою накладною від 18.02.2013 №
РН - 0000009 на суму 25913 грн. 76 коп.;

- за видатковою накладною від 25.02.2013 №
РН - 0000014 на суму 4595 грн. 52 коп.;

- за видатковою накладною від 18.02.2013 №
РН - 0000009 на суму 7020 грн. 16 коп.

Відповідач здійснив часткову оплату
отриманої продукції на суму 30000 грн. 00
коп., що підтверджується банківською
випискою від 25.06.2013.

На момент звернення позивача з позовом
заборгованість складала в сумі 49150
грн.19 коп. Відповідно до умов договору
нарахована пеня в загальній сумі 325
грн.26 коп. за 10 (десять) днів по кожній
накладній за загальний період з 24.01.2013
по 16.05.2013, штраф в суміі 170809 грн. 21 коп. за
загальний період з 05.02.2013 по 16.11.2013, 3 %
річних в сумі 1542 грн.75 коп. за загальний
період з 24.01.2013 по 24.12.2013.

Згідно інформації з Єдиного державного
реєстру судових рішень господарським
судом Луганської області ухвалою від
10.01.2013 порушено провадження у справі №
22б/913/113/13-г за заявою Приватного
акціонерного товариства "Луганська
вугільна компанія" про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
Центральної збагачувальної фабрики
"Нагольчанська", , на
підставі ст. 7 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Цією ж ухвалою введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в редакції, що була на час порушення
справи про банкрутство, мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
стосовно якого порушено справу про
банкрутство грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Пунктом 4 ст. 12 вищевказаного
Закону визначено, що протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, зокрема, не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань
щодо сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Оскільки мораторій на
задоволення вимог кредиторів діє
протягом провадження у справі про
банкрутство, то зазначені види штрафів
та пеня за період дії мораторію не
застосовуються.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.09.2013 провадження у справі
про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центральна
збагачувальна фабрика «Нагольчанська»
припинено, у зв'язку з чим припинилась і
дія мораторію. Надані позивачем
розрахунки штрафних санкцій свідчать,
що майже вся сума штрафних санкцій
нарахована за період мораторію, тому
вимоги про стягнення пені в сумі 325
грн.26 коп., штрафу в розмірі 170809 грн. 21
коп. є частково необґрунтованими. Суд
не перевіряє правильність здійснених
нарахувань, у зв'язку з відмовою
позивача від заявлених вимог.

Відповідно до ст.ст. 22, 78 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
суті відмовитись від позову. Відмова
позивача не порушує чиїх-небудь прав
і законних інтересів. З правовими
наслідками відмови від позову позивач
ознайомлений, тому заява підлягає
задоволенню, а провадження у справі
припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК
України.

Статею 80 ГПК України передбачено, що
про припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат.

Частиною 2 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

З урахуванням фактичних обставин
справи, того, що підставою для
звернення до суду стала неправомірна
поведінка відповідача у частині
невиконання зобов'язання за укладеним
між сторонами договором поставки від
26.06.2012 № 031/12, а також враховуючи, що
погашення суми, заявленої до стягнення,
здійснене відповідачем після
звернення позивача до суду з даним
позовом, судовий збір у мінімальному
розмірі 1720 грн. 50 коп. на підставі ч. 2 ст.
49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

У решті судовий збір у сумі 2716 грн. 05
коп. покладається на позивача, оскільки
він відмовився від позовних вимог.

Вірішуючи питання про судові витрати,
суд також врахував положення
підпункту 5.1 пункту 5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", в
якому зазначено, що статтею 7 Закону
України "Про судовий збір" передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 ГПК України).

Таким чином, припинення провадження у
справі з підстав, передбачених статтею
80 ГПК України, не тягне за собою
наслідків у вигляді повернення
сплаченої суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 4
ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1.Провадження у справі припинити.

2.Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Центральна збагачувальна фабрика
«Нагольчанська», вул. Гагаріна, 51, смт.
Дубівський, м.Антрацит Луганської
області, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ситопром", вул.
М.Трублаїні, 2-а, м. Київ,
витрати зі сплати судового збору у сумі
1720 грн.50 коп., видати наказ позивачу.

Суддя
О.В.Рябцева