ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 року
Справа № Б-50/216-10

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя
Бородіна Л.І., суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Фільшиній Н.І.,

за участю представників сторін:

кредитора ПАТ "УкрСиббанк" - Дубцова М.А.
- дов. № 33-21/41224 від 20.12.2013р.,

арбітражного керуючого Кошовського
С.В. - свід. НОМЕР_1 від 14.05.2013р.,

ініціюючого кредитора - не з'явився,

боржника - не з'явився,

кредитора ПАТ "Альфа-Банк" - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу кредитора, ПАТ
"УкрСиббанк", м. Харків, (вх. №3958Х/2) на
ухвалу господарського суду
Харківської області від 28.11.2013 р. у
справі № Б-50/216-10,

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, м. Первомайськ, Луганська обл.,

до Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_4, м. Харків,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.11.2012 р. (суддя
Усатий В.О.) задоволено клопотання
ліквідатора про розподіл коштів;
зобов'язано приватного нотаріуса
ОСОБА_5 розподілити грошові кошти,
отримані від продажу вбудованих
приміщень офісу загальною площею 267,3
кв.м у житловому будинку за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом перерахування на
рахунок ПАТ "УкрСиббанк" в сумі 60339,00
грн. за часткове погашення вимог
заставного кредитора.

Кредитор, ПАТ "УкрСиббанк", з ухвалою
суду першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду
Харківської області від 28.11.2013р.
скасувати, посилаючись на порушення
норм чинного законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на те, що при
задоволенні клопотання ліквідатора
суд першої інстанції прийняв рішення
без повного та всебічного розгляду
доказів, які містяться в матеріалах
справи, та не прийняв до уваги те, що
ліквідатором Кошовським С.В. в
порушення ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
проводились дії по продажу майна
банкрута без розгляду усіх заявлених
вимог кредиторів та без затвердження
реєстру вимог кредиторів. Як зазначає
апелянт, заставне майно було
реалізовано за 140800,00 грн., а
оскаржуваною ухвалою вирішено про
розподіл коштів в сумі 60339,00 грн.

Арбітражний керуючий Кошовський С.В. у
відзиві на апеляційну скаргу просить
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. Вважає, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, а ухвалу суду
першої інстанції - законною та такою, що
прийнята у відповідності з нормами
чинного законодавства.

Як зазначає арбітражний керуючий
Кошовський С.В., скаржником не наведено
жодного обґрунтованого аргументу, що
дійсно підтверджував би факт порушення
ліквідатором вимог чинного
законодавства при реалізації майна,
факт порушення балансу інтересів
боржника та кредиторів.

Ініціюючий кредитор, боржник та
кредитор ПАТ "Альфа-Банк" відзивів на
апеляційну скаргу не надали, в судове
засідання не з'явились та про причини
неявки Харківський апеляційний
господарський суд не сповістили, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце судового засідання,
що підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення, які
містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене та те, що
відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження, а
також, зважаючи на належне
повідомлення всіх учасників процесу
про час та місце засідання суду, та на
те, що їх явка у судове засідання не
була визнана обов'язковою, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
вказаних вище осіб, у відповідності до
ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України на підставі наявних у справі
доказів, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою господарського суду
Харківської області від 17.02.2011 р. ФОП
ОСОБА_4 визнаний банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Кошовського С.В., якого зобов'язано
відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
виконати дії передбачені вказаними
статтями, завершити ліквідаційну
процедуру та надати суду відповідні
документи.

29.10.2013р. до господарського суду
Харківської області від арбітражного
керуючого Кошовського С.В. надійшло
клопотання про розподіл коштів в сумі
60339,00 грн., що знаходяться на рахунку
приватного нотаріуса ОСОБА_5 з
посиланням на те, що грошові кошти,
отримані від реалізації майна, а саме:
вбудовані приміщення офісу загальною
площею 267,3 кв.м (нежитлові приміщення
підвалу з №М по №1-7 площею 145,4 кв.м,
нежитлові приміщення цокольного
поверху з №111-1 по №111-14 площею 121,9 кв.м) у
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1,
після відшкодування витрат та оплати
праці ліквідатора, в сумі 60339,00 грн. були
перераховані на депозитний рахунок
приватного нотаріуса ОСОБА_5

Також, арбітражний керуючий Кошовський
С.В. зазначив, що нотаріус повідомив, що
розподіл коштів, отриманих від
реалізації майна банкрута,
здійснюється виключно за рішенням
господарського суду відповідно до п. 9
глави 21 розділу 2 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
у зв'язку з чим зазначене питання
підлягає розгляду судом.

Відповідно до п. 7 ст. 48 ГПК України
кошти, отримані від продажу майна
громадянина-підприємця, визнаного
банкрутом, а також наявні у нього кошти
у готівковій формі вносяться на
депозитний рахунок нотаріальної
контори або приватного нотаріуса та
використовуються за рішенням
господарського суду, який визнав
громадянина-підприємця банкрутом.

Згідно зі ст. 49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
до задоволення вимог кредиторів із
коштів, внесених на депозит
нотаріальної контори або приватного
нотаріуса, відшкодовуються витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство громадянина-підприємця і
виконанням постанови господарського
суду про визнання
громадянина-підприємця банкрутом.
Вимоги кредиторів задовольняються в
такій черговості: у першу чергу
задовольняються вимоги громадян, перед
якими громадянин-підприємець несе
відповідальність за заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації відповідних періодичних
платежів, а також вимоги щодо стягнення
аліментів; у другу чергу проводяться
розрахунки щодо виплати вихідної
допомоги та оплати праці особам, які
працюють за трудовим договором
(контрактом), і щодо виплати авторської
винагороди, а також задовольняються
вимоги, що виникли із зобов'язань зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; у третю чергу
задовольняються вимоги кредиторів за
зобов'язаннями, забезпеченими заставою
майна громадянина-підприємця; у
четверту чергу задовольняються вимоги
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів); у п'яту чергу
проводяться розрахунки з іншими
кредиторами. Вимоги кожної наступної
черги задовольняються після
задоволення вимог попередньої черги.
За недостатністю коштів на депозитному
рахунку нотаріальної контори або
приватного нотаріуса для повного
задоволення всіх вимог однієї черги
кошти розподіляються між кредиторами
відповідної черги пропорційно сумам їх
вимог.

Розглянувши запропонований
ліквідатором порядок використання
коштів, отриманих від реалізації майна
банкрута, суд першої інстанції
задовольнив клопотання ліквідатора та
зобов'язав приватного нотаріуса ОСОБА_5
розподілити грошові кошти, отримані
від продажу майна в сумі 60339,00 грн. за
часткове погашення вимог заставного
кредитора.

Судова колегія повністю погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.03.2012 р.
призначено до розгляду наданий
арбітражним керуючим Кошовським С.В.
звіт ліквідатора.

ПАТ "УкрСиббанк" надав заперечення, в
яких банк просив не затверджувати звіт
ліквідатора та зобов'язати ліквідатора
перерахувати ПАТ "УкрСиббанк" грошові
кошти, отримані від реалізації майна
банкрута та у випадку невиконання
покладених на нього обов'язків
відсторонити ліквідатора Кошовського
С.В. від виконання цих обов'язків.

В своїх поясненнях ліквідатор
зазначав, що він не має можливості
визначитися з розміром вимог ПАТ
"УкрСиббанк" у зв'язку з необхідністю
отримання від банку додаткових
документів в обґрунтування його вимог
до боржника, однак листи, які
направлялися ліквідатором банку
повертаються йому з відміткою пошти "за
закінченням терміну зберігання", у
зв'язку з чим судом першої інстанції
неодноразово було витребувано у ПАТ
"УкрСиббанк" в особі Кримського
управління зі стягнення боргів
належним чином засвідчені копії
договорів споживчого кредитування №
0 від 16.07.2007 р. та № 83986000 від 16.07.2007
р., за якими саме ОСОБА_4 є боржником
банку за основним зобов'язанням,
забезпеченим договором іпотеки № 1371
від 16.07.2007 р., актуальні відомості про
стан виконання зобов'язань за
вказаними договорами споживчого
кредитування (позичальником або
будь-якими іншими поручителями) та
банківські реквізити для
перерахування коштів, отриманих від
реалізації заставного майна.

Оскільки ПАТ "УкрСиббанк" не надавав
суду витребувані документи, судом
першої інстанції відкладався розгляд
справи декілька разів, а також,
відкладався розгляд звіту ліквідатора.

В судовому засіданні суду першої
інстанції 15.11.2012р. представник
Південного Центру стягнення боргів
Департаменту зі стягнення боргів АТ
"УкрСиббанк" надав реквізити для
перерахування ліквідатором коштів,
отриманих від реалізації заставного
майна, а також інші витребувані судом
документи.

Крім того, в даному судовому засіданні
представник ПАТ "УкрСиббанк" надав
скаргу на дії ліквідатора, в якій
кредитор просив суд визнати
неправомірними дії ліквідатора
Кошовського С.В. щодо реалізації майна,
а саме: вбудованих нежилих приміщень
офісу, загальною площею 267,30 кв.м (нежилі
приміщення підвалу з №І-1 по №І-7 площею
145,7 кв.м та нежилих приміщень
цокольного поверху з №ІІІ-1 по №ІІІ-14
площею 121,9 кв.м) в жилому будинку
АДРЕСА_1, які знаходяться у заставі АТ
"УкрСиббанк", усунути ліквідатора
Кошовського С.В. від виконання
обов'язків та призначити ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Івлєву Н.А.

Зазначена скарга банку обґрунтована
тим, що ліквідатором Кошовським С.В. не
розглянуті його грошові вимоги до
боржника, невірно розподілені кошти
від реалізації заставного майна, не
затверджено реєстр вимог кредиторів.

Розгляд даної скарги та звіту
ліквідатора відкладався декілька
разів у зв'язку з нез'явленням
учасників процесу в судові засідання,
необхідністю отримання додаткових
документів, а також, у зв'язку з тим, що
ПАТ "Укрсиббанк" не надавав відповіді
на запит ліквідатора, що
унеможливлювало з'ясування питання
щодо обґрунтованості вимог банку.

В судовому засіданні суду першої
інстанції, 29.10.2013р., ліквідатор
повідомив, що ним визнані вимоги ПАТ
"УкрСиббанк". Крім того, ліквідатор
зазначив, що нотаріус може здійснити
розподіл коштів тільки на підставі
рішення суду, у зв'язку з чим надав
клопотання про розподіл коштів, яке
судом першої інстанції було
задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що задовольняючи
клопотання ліквідатора, суд першої
інстанції не прийняв до уваги те, що
ліквідатором Кошовським С.В. в
порушення ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
проводились дії по продажу майна
банкрута без розгляду усіх заявлених
вимог кредиторів та без затвердження
реєстру вимог кредиторів.

Дане посилання є неправомірним,
оскільки реалізація майна банкрута
відповідно до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не залежить від факту розгляду
кредиторських вимог, заявлених до
банкрута, а положення ст. 47-49 цього
Закону, які регулюють процедуру
провадження у справі про банкрутство
фізичної особи-підприємця, не
передбачають формування і
затвердження реєстру кредиторів та
створення комітету кредиторів.

Також, твердження апелянта про те, що
заставне майно було реалізовано за
140800,00 грн., а оскаржуваною ухвалою
вирішено про розподіл коштів в сумі
60339,00 грн., є безпідставними, оскільки
суд першої інстанції діяв в межах
заявлених в клопотанні ліквідатора
вимог, а саме, предметом розгляду
заявленого ліквідатором клопотання
була лише вимога про розподіл грошових
коштів у сумі 60339,00 грн., що знаходиться
на депозитному рахунку приватного
нотаріусу ОСОБА_5, шляхом їх
перерахування на рахунок ПАТ
"УкрСиббанк" в якості часткового
погашення вимог заставного кредитора.

Більш того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що судом першої
інстанції скарга на дії ліквідатора та
звіт ліквідатора на теперішній час ще
не розглянуті по суті, тобто, судом
першої інстанції не встановлювались
фактичні обставини щодо витрат
ліквідатора та правова оцінка ним не
надавалась.

Отже, судова колегія дійшла до висновку
про те, що суд першої інстанції
правомірно задовольнив клопотання
ліквідатора про розподіл коштів та
зобов'язав приватного нотаріуса ОСОБА_5
розподілити грошові кошти саме в сумі
60339,00 грн., отримані від продажу
вбудованих приміщень офісу загальною
площею 267,3 кв.м у житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом перерахування
на рахунок ПАТ "УкрСиббанк" в якості
часткового погашення вимог заставного
кредитора.

Враховуючи викладене, колегія суддів
визнає доводи та вимоги заявника
апеляційної скарги позбавленими
фактичного та правового обґрунтування,
а так само такими, що не відповідають,
як матеріалам справи, так і нормам
чинного законодавства, тому, вважає, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваної ухвали у даній
справі, у зв'язку з чим ухвалу
господарського суду Харківської
області від 28.11.2013 р. у справі №Б-50/216-10
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст.
ст. 105, 106 ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу кредитора, ПАТ
"УкрСиббанк", м. Харків, залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 28.11.2013 р. у
справі №Б-50/216-10 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.01.2014
р.

Головуючий суддя
Шевель О.В.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Гетьман Р.А.