РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р.
Справа № 924/1269/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді Гудак
А.В. ,

судді
Миханюк М.В.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Мельник Н. П.

відповідача - Урядніков О. Д.

розглянувши апеляційну скаргу
Славутської міської ради на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 08.11.13 р. у справі № 924/1269/13

за позовом Славутської міської Ради, м.
Славута

до Славутського районного споживчого
товариства Хмельницької обласної
спілки споживчих товариств, м.Славута

про визнання недійсним державного акта
на право постійного користування
земельними ділянками

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 08.11.2013 р. у
справі №924/1269/13 (суддя Гладій С.В.) у
позові Славутської міської Ради до
Славутського районного споживчого
товариства Хмельницької обласної
спілки споживчих товариств про
визнання недійсним державного акта на
право постійного користування
земельними ділянками відмовлено.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення, виходив з того, що позовні
вимоги не відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 08.11.2013 р. у справі №924/1269/13
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Хмельницької
області від 08.11.2013 р. та задоволити
позовні вимоги Славутської міської
Ради до Славутського районного
споживчого товариства Хмельницької
обласної спілки споживчих товариств
про визнання недійсним (скасування)
державного акта І -ХМ №001326 від 11.08.1999 р.,
виданого на ім'я Славутського
районного споживчого товариства на
право постійного користування
земельними ділянками.

В апеляційній скарзі Славутська
міська рада посилається на ту
обставину, що господарський суд
Хмельницької області порушив норми
матеріального та процесуального права
що призвело до неправильного вирішення
питання та винесення помилкового
рішення. Крім того, суд не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Відтак, скаржник звертає увагу на
те, що Славутською міською радою
неодноразово, в порядку визначеному
чинним законодавством, за відповідними
зверненнями Славутського районного
споживчого товариства, припинялося
право постійного користування
частинами земельних ділянок у зв'язку
із продажем об'єктів нерухомого майна,
належних РайСТ, або невикористанням
земельних ділянок, які перебувають на
праві постійного користування у
товариства.

Зазначає, що виконком Славутської
міської ради неодноразово звертався до
РайСТ з проханням привести
правовстановлюючі документи на
земельні ділянки у відповідність до
вимог чинного законодавства.

З посиланням на те, що оскільки
державний акт на право постійного
користування земельними ділянками
Славутським РайСТ не приведений у
відповідність, хоча право постійного
користування на деякі земельні ділянки
припинено відповідними рішеннями ради
на підставі ст. ст. 141, 142 Земельного
кодексу України, позивач вважає, що
права територіальної громади міста
Славути щодо володіння, користування
та розпорядження земельними ділянками
є порушеними у зв'язку з тим, що
державний акт І-ХМ № 001326 від 11.08.1999 року
є таким. Що не відповідає дійсним
обставинам та фактично втратив
чинність. Місцевому бюджету завдані
збитки у вигляді неодержаних доходів, а
тому підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
05.12.2013 р. апеляційну скаргу Славутської
міської ради прийнято до провадження,
справу призначено до слухання.

31.12.2013 р. Славутське районне
споживче товариство Хмельницької
обласної спілки споживчих товариств
надало Рівненському апеляційному
господарському суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просить
апеляційну скаргу Славутської міської
ради залишити без задоволення, рішення
господарського суду Хмельницької
області від 08.11.2013 р. без змін.

До початку розгляду справи
розпорядженням В.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 08.01.2014 р. у
справі №924/1269/13 змінено склад колегії,
окрім заміни головуючого судді,
змінено склад суду, визначено колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Філіпова Т.Л., суддя Гудак А.В., суддя
Миханюк М.В.

У судовому засіданні представник
позивача - Славутської міської ради
Мельник Н.П. підтримала доводи,
викладені в апеляційній скарзі, та
надала пояснення на обгрунтування
своєї правової позиції. Вважає, що
рішення господарського суду
Хмельницької області від 08.11.13 р. у
справі №924/1269/13 є незаконним та таким,
що прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати і винести
нове рішення.

Представник відповідача -
Славутського районного споживчого
товариства Хмельницької обласної
спілки споживчих товариств Урядніков
О.Д. заперечив проти доводів
апеляційної скарги та надав пояснення
на обгрунтування своєї правової
позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Хмельницької
області від 08.11.13 р. у справі №924/1269/13 є
законним та обгрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Х сесії ХХІІІ скликання
Славутської міської ради від 18.05.1999
року за № 11, закріплено земельні
ділянки під об'єктами Славутського
районного споживчого товариства на
території міста Славута в постійне
користування для
виробничо-торгівельної діяльності.

На підставі зазначеного рішення,
Славутському районному споживчому
товариству видано державний акт на
право постійного користування землею
серії І-ХМ № 001326, в межах, згідно з
планом землекористування та додатками
за №/№ 1-19, а саме: земельна ділянка під
адмінбудинком Славутського РайСТ по
вул. Леніна, 32; (Додаток № 1) склад
Славутського РайСТ по вул. Леніна;
(Додаток № 2) майновий комплекс по вул.
Привокзальній, 88; (Додаток № 3) майновий
комплекс по вул. Приміській, 2; (Додаток
№ 4) кафе «Супутник» по вул. Леніна, 154;
(Додаток № 5) швейна майстерня по вул..
Приміській, 2; (Додаток № 6) ринок
Славутського РайСТ по вул. Г. Правда;
(Додаток № 7) міський ринок по вул. Г.
Правда; (Додаток № 8) автоколона по вул.
Дзержинського, 122; (Додаток № 9)
скотозабійний пункт по пров. Енгельса,
36; (Додаток № 10) майновий комплекс по
вул. Приміській, 6; (Додаток № 11)
адмінбудинок по вул. Лісній, 7; (Додаток
№ 12) магазин № 12; (Додаток № 13) магазин
№ 14 по вул. Леніна, 108; (Додаток № 14) кафе
«Вечірнє» - кулінарія Славутського РСТ
по вул. Радянській, 37; (Додаток № 15)
магазин № 3 по вул. Б. Хмельницького, 73;
(Додаток № 16) рибокоптильний цех по вул.
Леніна, 154а; (Додаток № 17) гуртожиток по
вул. Пушкіна, 55; (Додаток № 18) склад
вторсировини по вул. Привокзальній;
(Додаток № 19) магазин № 49 по вул. Б.
Хмельницького, 156.

За відповідними зверненнями
Славутського районного споживчого
товариства № 362 від 10.09.2007р., № 418 від
26.08.2008р., № 189 від 05.05.2009р., № 124 від
30.03.2010р., № 444 від 23.11.2010р., № 326 від
21.06.2011р., № 288 від 01.11.2012р., № 135 від
19.04.2013р., № 272 від 01.08.2013р., № 337 від
16.10.2013р., на підставі рішень Славутської
міської ради : № 8 від 25.04.2000р., № 12 від
26.09.2000р., № 9.1-13/2007 від 26.10.2007р., № 6.1-24/2008
від 10.10.2008р., № 6.1-32/2009р від 26.06.2009р., №
5.1-42/2010 від 30.04.2010р., № 20.1-2/2010 від 21ю10.2010р.,
№ 7.1-9/2011 від 29.07.2011р., № 7.1-24/2012 від
09.11.2012р., № 17.3-30/2013 від 31.05.2013р., припинено
право постійного користування
земельними ділянками Славутському РСТ
згідно додатків за №/№ 1, 2, 3, 4, 5, 9, 10, 14.

З урахуванням неодноразового
припинення права постійного
користування на земельні ділянки
Славутського районного споживчого
товариства, виконком Славутської
міської ради неодноразово звертався до
відповідача з вимогами привести
державний акт на право постійного
користування земельними ділянками
серії І-ХМ № 001326 від 11.08.1999 року у
відповідність, що підтверджується
листами за №№ 1230/04-31, 325/04-31, 817/04-31 від
07.09.2012 року, 04.03.2013 року, 11.06.2013 року.

Листом від 14.06.2013 року за № 210
Славутське районне споживче
товариство повідомило позивача, що всі
земельні ділянки, що належать
Славутському РСТ оформлені належним
чином, на кожну земельну ділянку
отримано державний акт.

У зв'язку з зазначеним, позивач
звернувся з позовом до суду в якому
просить визнати недійсним державний
акт серії І-ХМ № 001326 від 11.08.1999 року.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно статті 13 Конституції України,
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції
України, до матеріальної основи
органів місцевого самоврядування
належить, зокрема, земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Предметом спору у даній справі є вимога
Славутської міської ради до
Славутського районного споживчого
товариства Хмельницької обласної
спілки споживчих товариств про
визнання недійсним державний акт серії
І-ХМ № 001326 від 11.08.1999 року виданий
Славутському районному споживчому
товариству на право постійного
користування землею.

Частиною 2 ст. 116 Земельного кодексу
України, набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

За приписами статті 7 Земельного
кодексу (в редакції від 18.12.1990 р.)
(далі-Кодекс) користування землею може
бути постійним або тимчасовим.
Постійним визнається
землекористування без заздалегідь
установленого строку. У постійне
користування земля надається Радами
народних депутатів із земель, що
перебувають у державній власності
громадянам України для ведення
селянського (фермерського)
господарства, особистого підсобного
господарства, тощо.

Відповідно до ст. 10 Кодексу до відання
міських Рад народних депутатів у
галузі регулювання земельних відносин
на їх території належить передача
земельних ділянок у власність, надання
їх у користування.

Згідно ч. 2 ст. 19 Кодексу міська Рада
народних депутатів надає земельні
ділянки (крім ріллі і земельних
ділянок, зайнятих багаторічними
насадженнями) для будь-яких потреб у
межах міста.

За приписами ст. 22 Кодексу право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Приступати до використання земельної
ділянки, в тому числі на умовах оренди,
до встановлення меж цієї ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує право
власності або право користування
землею, забороняється.

Право власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів (ст.23 Кодексу).

Згідно зі ст.21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Відповідно до п. 1 Роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України від
26.01.2000р. №02-5/35 "Про деякі питання
практики вирішення спорів пов'язаних з
визнанням недійсним актів державних чи
інших органів" (з наступними змінами і
доповненнями) акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

В даному випадку, з доказів наявних в
матеріалах справи не вбачається, що
оспорюваний акт не відповідає вимогам
чинного, на момент його прийняття,
законодавства, визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт
і порушує права та охоронювані законом
інтереси позивача.

Крім того, як роз'яснено у п.2.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», роз'яснено, що державні акти
про право власності або право
постійного користування на земельну
ділянку є документами, що посвідчують
відповідне право і видаються на
підставі рішень Кабінету Міністрів
України, обласних, районних, Київської
і Севастопольської міських, селищних,
сільських рад, Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної,
районної, Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності
або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як зазначені
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи постійного
користування.

Разом з тим господарським судам слід
враховувати, що право, посвідчене
державними актами, є похідним від
відповідного рішення органу державної
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність чи в користування,
а тому з огляду на приписи частини
першої статті 16 ЦК України та статті 152
ЗК України, захист прав осіб на
земельні ділянки не може здійснюватися
лише шляхом визнання відповідного
державного акта недійсним, якщо
рішення, на підставі якого видано цей
державний акт, не визнано недійсним у
встановленому порядку.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог у зв'язку із тим, що
рішення Х сесії ХХІІІ скликання
Славутської міської ради № 11 від 18.05.1999
року, яким надано земельні ділянки у
постійне користування Славутському
районному споживчому товариству є
дійсним, відтак у суду відсутні
підстави визнавати недійсним
державний акт на право постійного
користування, оскільки, як зазначалося
вище державний акт, є похідним від
рішення органу державної влади чи
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки у власність
чи в користування.

Щодо предмету та підстав позову,
заявленого Славутською міською радою,
суд апеляційної інстанції зазначає
наступне. Як відомо, під предметом
позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обгрунтовує свої вимоги
щодо захисту права або охоронюваного
законом інтересу. Так, позивач визначив
предметом позову визнання недійсним
державного актаI-XM№001326 від 11.08.1999р. на
право постійного користування
земельними ділянками , який був виданий
відповідачу. Стосовно підстав
заявленого позову позивач зазначає, що
з урахуванням неодноразового
припинення права постійного
користування за СлавутськимрайРСТ на
належні йому земельні ділянки,
виконавчий комітет Славутської
міської ради неодноразово звертався
відповідача з проханням привести
правовстановлюючі документи у
відповідність до вимог чинного
законодавства. За таких обставин
позивач вважає, що права
територіальної громади міста Славути є
порушеними у зв'язку з тим, що
оспорюваний державний акт, є таким, що
не відповідає законодавству, дійсним
обставинам та фактично втратив
чинність. При цьому позовна заява не
містить посилань на норми закону, яким,
на думку позивача, суперечить
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою.
Апеляційний суд вважає, що позивачем
не обгрунтовано, в чому полягає
порушене право територіальної громади,
як це пов'язано з невідповідністю
державного акту вимогам чинного
законодавства і яким нормам указаний
акт суперечить. Враховуючи викладене,
позов не можна вважати обгрунтованим, а
тому висновок суду першої інстанції є
правильним.

Апеляційний суд також зазначає, що
апеляційна скарга позивача не містить
суттєвих та переконливих доводів, а
посилання скаржника на
невідповідність державного акта I-XM
№001326 від 11.08.1999р. на право постійного
користування земельними ділянками,
виданого СлавутськомурайРСТ, вимогам
постанови КМУ від 02.04.2002р. №449 не
впливає на наявне у відповідача право
постійного користування земельними
ділянками, як і обгрунтовано доведено у
висновках суду першої інстанції.
державного актаI-XM№001326 від 11.08.1999р. на
право постійного користування
земельними ділянками.

З урахуванням вище викладеного, доводи
апеляційної скарги Славутської
міської ради суд апеляційної інстанції
не вважає переконливими та відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Славутської міської
ради на рішення господарського суду
Хмельницької області від 08.11.2013 р. у
справі № 924/1269/13 залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Справу №924/1269/13 повернути до
господарського суду Хмельницької
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Гудак А.В.

Суддя
Миханюк М.В.