ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 року Справа №
904/6815/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Крутовських
В.І. - доповідач,

суддів: Дмитренко А.К., Прокопенко А.Є.

при секретарі судового засідання
Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача: Бурма С.І. представник,
довіреність №220 від 17.09.2013;

від відповідача: Марченко М.А.
представник, довіреність №370-4016
від 30.12.2013;

від відповідача: Бойко Н.Л. представник,
довіреність №284-4016 від 17.10.2013.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року у справі №904/6815/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Національ",
м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів",
м. Нікополь

про стягнення 89 159, 31 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року у справі №904/6815/13 (суддя Васильєв
О.Ю.) позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод фереосплавів" на
користь позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Національ" 36 000,00 грн. -
заборгованості; 2 700,00 грн. -
пені; 71,64 грн. - інфляційних втрат та
887,67 грн. - 3% річних та 793,19 грн. - витрат
на сплату судового збору. В задоволенні
іншої частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Публічне акціонерне
товариство "Нікопольський завод
феросплавів" звернулося до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року по справі №904/6815/13 в частині
задоволення позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "Компанія
Національ" та прийняти в цій частині
нове рішення, яким відмовити
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Компанія Національ"
в задоволені позовних вимог. В іншій
частині рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року по справі залишити без змін.
Витрати по справі покласти на позивача.
Апелянт не
погоджується з оскаржуваним рішенням у
частині задоволення позовних вимог та
вважає його в цій частині таким, що
підлягає скасуванню, оскільки судом
порушено (неправильно застосовано)
норми матеріального та процесуального
права.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
зазначає, що рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
19.09.2013 року у справі 904/6815/13 прийняте у
відповідності до вимог чиного
законодавства України, враховуючи всі
фактичні обставини справи, в межах
наданих суду повноважень, та вірно
застосовуючи як норми процесуального
так і матеріального права. Судом у
повному обсязі з'ясовано обставини, що
мають значення для правильного
вирішення господарського спору,
доведено та всебічно обґрунтовано їх в
своєму рішенні, надано належну оцінку
всім доказам, ґрунтуючись на повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності. Просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
19.09.2013 року по справі №904/6815/13 залишити
без змін.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
від 04.11.2013 року апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у складі колегії суддів:
головуючого судді Крутовських В.І.
(доповідач), суддів: Дмитренко А.К.,
Прокопенко А.Є..

На адресу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
26.11.2013 року надійшло клопотання та
заява від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Національ"
про залучення документів.

26.11.2013 року у судовому засіданні було
оголошено перерву до 10.12.2013 року.

На адресу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
05.12.2013 року від позивача надійшли
клопотання та пояснення.

У судовому засіданні 10.12.2013 року було
оголошено перерву до 16.01.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
від 10.12.2013 року продовжено строк
розгляду справи до 19.01.2014 року.

У судовому засіданні 16.01.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
10.10.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія Національ"
(постачальник) та Публічним
акціонерним товариством
"Нікопольський завод феросплавів"
(покупець) укладено Договір поставки
№1204811, відповідно до умов якого
постачальник 11.10.2012 року за видатковою
накладною №РН-0000168 від 11.10.2012 року та
довіреністю на отримання товару №1166
від 09.10.2012 року поставив покупцю товар
на загальну суму 36 000,00 грн. - віник сорго
промисловий (1 сорт). Відповідно до п. 4.6.
Договору порядок оплати і форма
розрахунків вказується сторонами в
специфікаціях (додатках) до даного
договору.

У п. 2. Специфікації №1 до
вищезазначеного договору сторони
погодили наступний, порядок
розрахунків: по факту поставки
протягом 5-ти банківських днів на
рахунок в Приватбанку, при повному
виконанні пункту 3.4., 9.2.; датою оплати
товару вважається дата списання коштів
з розрахункового рахунку покупця (а.с.
32).

Відповідно до п. 4.7. Договору у разі,
якщо сторони у порядку, зазначеному в
п. 4.6. Договору, встановили термін
оплати - після моменту поставки,
покупець проводить оплату за товар
після надання постачальником
документів, зазначених у п. 3.4. Договору,
9.2. Договору; при простроченні терміну
надання документів, зазначених у п.3.4.,
9.2. Договору, термін оплати
збільшується на термін прострочення
надання документів; у разі
неможливості надання зазначених
документів одночасно з товаром, вони
повинні бути передані покупцеві не
пізніше 3 днів з моменту поставки.

Згідно з п. 3.4. Договору разом із
товаром, але не пізніше дати поставки
товару, постачальник зобов'язаний
надати покупцю оригінали документів,
оформлених на державній мові та у
відповідності з вимогами п. 2.4.
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку
(затвердженої Наказом Мінфіну України
№88 від 24.05.1995 року):

- рахунок - фактура (оригінал
державною мовою);

- видаткова накладна на відпуск
товару (оригінал державною мовою);

- податкова накладна (оригінал
державною мовою);

- акт прийому-передачі товару;

- товарно-транспортна накладна (у
випадку поставки товару вантажним
автотранспортом), оформлену у
відповідності з Наказом Мінтрансу,
Міністерства статистики України №488/346
від 29.12.1995 року "Про затвердження
типових форм первинного обліку роботи
вантажного автомобілю; відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні
від 16.07.99р. №996-ХІV та наказу Мінфіну
України від 24.05.1995 року №88 "Про
затвердження Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку";

- залізнична накладна (оригінал),
за умови поставки залізничним
транспортом, або товарно-транспортна
накладна (оригінал), за умови поставки
вантажним автотранспортом
постачальника;

- сертифікат якості виробника
товару, а також інші документи згідно з
п. 2.3. Договору (оригінали або належним
чином завірені копії;

- у разі, якщо товар підлягає
сертифікації сертифікат походження та
відповідності за системою
сертифікації УкрСЕПРО, гігієнічний,
екологічний сертифікат, а також інші
сертифікати згідно з чинним
законодавством України (оригінали або
належним чином завірені копії);

- документи, надання яких
обумовлено у специфікації (додатку) до
Договору.

Конкретний перелік документів
визначається в залежності від предмету
договору (поставки товару).

В п. 3.6. Договора передбачено, що
зазначені у п. 3.4. Договору документи
складені з порушенням вимог для
складання документів, якщо
найменування та/або номенклатура,
якісні і кількісні характеристики
товару, зазначені в таких документах,
не відповідають найменуванню та/або
номенклатурі, якісним і кількісним
характеристикам поставленого товару,
покупець має право відмовитися від
прийняття товару без надання пояснень,
крім того, у разі ненадання або
неналежного оформлення податкової
накладної та/або відсутності її
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних згідно з
Податковим кодексом України.
Постачальник сплачує покупцю штраф у
розмірі податкового кредиту з ПДВ за
такою податковою накладною протягом 5
(п'яти) банківських днів із моменту
пред'явлення про це вимоги покупцем,
але відповідач отримав товар і не
звернувся до позивача з заявою про
відмову від його отримання.

Відповідно до п. 9.2. Договору разом із
товаром постачальник зобов'язаний
надати покупцю оригінали документів
(рахунок, накладну на відпустку товару,
товарно-транспортну накладну, акт
виконаних робіт, акт прийому-передачі
товару, залізничні накладні тощо),
оформлені державною мовою і відповідно
до вимог п. 2.4. Положення про
документальне забезпечення записів в
бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року
№88 із змінами і доповненнями. В п.
11.3. Договору сторони погодили, що у
випадку порушення строків оплати за
поставлений товар згідно з цим
Договором більше 10 календарних днів
покупець сплачує постачальнику пеню у
розмірі 0,5 % від суми несплаченого
товару за кожний день прострочення,
починаючи з 11 календарного дня
прострочення (а.с. 28-31).

Факт отримання відповідачем
рахунку-фактури №СФ-0000186 від 11.10.2012 року
підтверджується відміткою зазначеною
в рахункі видаткової накладної
№РН-0000168. Представник відповідача,
отримуючи товар не вказав в накладній
про відсутність рахунку.
Рахунок-фактура є документом на
підставі якого відповідач зобов'язаний
оплатити товар протягом 5 днів, як
зазначено в специфікації.

Крім того, з акту №790 від 25.04.2013 року
вбачається, що відповідачем товар був
прийнятий і переданий в підрозділ в
повній мірі 15.10.2012 року по акту завода
№1354 (внутрішньозаводський акт). І цей
факт вказує на те, що претензій по
якості у відповідача до позивача не
було.

В порушення прийнятих на себе
зобов'язань відповідач поставлений на
його адресу товар у встановлений
Договором строк не оплатив, у зв'язку з
чим (згідно наданого
позивачем розрахунку) за відповідачем
станом на 21.08.2013 року рахується
заборгованість в розмірі 36 000,00 грн. (а.с.
9). Крім того, позивач відповідно до п.
11.3 Договору та приписів статті 625
Цивільного кодексу України нарахував
відповідачу: 52 200,00 грн. - пені; 71,64 грн. -
інфляційних втрат та 887,67 грн. - 3% річних
за період: жовтень 2012 року - серпень 2013
року.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (стаття 712 Цивільного
кодексу України). За Договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму (стаття 655 Цивільного
кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Відповідно до статті 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного Банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

За умовами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

З урахуванням зазначеного вище,
вмотивованим є висновок суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог частково. А саме, що позивач
довів, що він своєчасно виконав свої
зобов'язання з поставки товару на
адресу відповідача, натомість останній
прийнятий без будь-яких зауважень
товар не оплатив.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
розрахунок пені позивачем було
здійснено з порушення частини шість
статті 232 Господарського кодексу
України та статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", та
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 2 700,00
грн. - пені за порушення строків оплати
поставленого товару.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
відповідно до статті 104 Господарського
процесуального кодексу України не
вбачається, апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів", м.
Нікополь залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року у справі №904/6815/13 залишити без
змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Повний текст постанови виготовлено
та підписано 21.01.2014 року.

Головуючий суддя
В.І. Крутовських

Суддя
А.К. Дмитренко

Суддя
А.Є. Прокопенко