ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 р.
Справа № 914/4482/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М. при
секретарі судових засідань Олійник
Ю.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техкомплекс "Аспект",
м.Фастів Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрітон", м.Жовква
Львівської області

про стягнення 233 155,83 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Павленко І.С. - представник
(довіреність б/н від 02.12.2013р.);

від відповідача Коврижних В.І. -
представник (довіреність №01/3 від
01.08.2013р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Техкомплекс "Аспект" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрітон"
про стягнення 233 155,83 грн., з яких 204 377,88
грн. - сума основного боргу та 28 777,95 грн.
- штраф за ненадання довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей. Згідно із заявою про
уточнення (зменшення) розміру позовних
вимог до стягнення заявлено 204 377,88 грн.
суми основного боргу. Від штрафу в
розмірі 28 777,95 грн. позивач відмовився.

Ухвалою суду від 29.11.2013р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 18.12.2013р. Ухвалою
суду від 18.12.2013р. розгляд справи
відкладено на 15.01.2014р. з підстав
викладених в даній ухвалі.

Представник позивача подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог (від
15.01.2014р. вх.№100/14) в якій повідомляє, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техкомплекс "Аспект"
відмовляється від позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 28 777,95
грн. штрафу. Позовна вимога про
стягнення з відповідача 204 377,88 грн.
основного боргу залишилася без змін.
Крім того, представник позивача подав
пояснення до позовної заяви (від
15.01.2014р. вх.№1254/14), в якому зазначає, що
25.11.2013р. між позивачем та ТзОВ
«Агроторг» було укладено договір
поставки №2511/1 на суму 80 000,00 грн. Згідно
вказаного договору позивач виступив
покупцем, а ТзОВ «Агроторг» -
постачальником. 04.12.2013р. було укладено
договір відступлення права вимоги
(цесії) №658, згідно положень якого ТзОВ
«Агроторг» своє право вимоги за
договором №2511/1 на суму 80 000,00 грн.
передав відповідачеві, а тому
відповідач став новим кредитором і
набув право вимоги до позивача на суму
80 000,00 грн. згідно договору №2511/1. 05
грудня 2013р. було складено акт заліку
взаємних однорідних вимог між
позивачем та відповідачем. Також у
поданому поясненні позивач зазначає,
що 11.01.2013р. відповідач здійснив
часткову оплату на поточний рахунок
позивача у розмірі 20 000,00 грн., в
підтвердження чого долучив до
пояснення банківську виписку від
14.01.2014р.

Представник відповідача подав відзив
на позовну заяву (від 15.01.2014р. вх.№1245/14) в
якому зазначає, що заборгованість
перед позивачем в розмірі 204 377,88 грн.
була частково погашена на суму 110 000,00
грн. Зокрема представник відповідача в
судовому засіданні зазначив, що 05.12.2013р.
між сторонами було складено акт заліку
взаємних однорідних вимог на суму 80 000,00
грн., 11.01.2013р. було сплачено 20 000,00 грн.,
про що було також зазначено у поясненні
позивача до позовної заяви (від 15.01.2014р.
вх.№1254/14), а також 14.04.2014р. було сплачено
10 000,00 грн. в підтвердження чого надав
суду платіжне доручення №62 від 14.01.2014р.
на суму 10 000,00 грн. В поданому відзиві
відповідач визнав заборгованість
перед позивачем в розмірі 94 377,88 грн.

Даний спір розглядається судом з
врахуванням заяви позивача про
зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представників сторін, суд,-

встановив:

10.01.2012р. між ТзОВ "Протеїн Ресурс"
(постачальник) та ТзОВ «Агрітон»
(покупець) укладено договір поставки
№31 відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується поставити
(передати) у власність покупця
сільськогосподарську продукцію,
кормові добавки (товар) вказані у
рахунках-фактурах та видаткових
накладних, які є невід'ємною частиною
договору, а покупець зобов'язується
прийняти цей товар та здійснити його
оплату.

Відповідно до п.3.1. договору поставка
товару здійснюється партіями. Під
партією слід розуміти ту кількість
товару, яка визначена у видатковій
накладній.

Датою поставки товару є дата
розвантаження, вказана у видатковій
накладній (п.3.8. договору).

Згідно із п.6.1. договору постачальник
поставляє товар покупцю за цінами, що
визначені у рахунку-фактурі, яка
погоджена з покупцем та зазначені у
видатковій накладній постачальника.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що
оплата товару здійснюється покупцем
шляхом перерахування 100% вартості
товару на поточний рахунок продавця
протягом 10 (десяти) банківських днів з
моменту поставки товару на склад
покупця.

Поставка товару відбулась на підставі
наступних накладних: №927 від 05.07.2012р. на
суму 54 000,00 грн.; №931 від 05.07.2012р. на суму 56
160,00 грн.; №1074 від 25.07.2012р. на суму 27 000,00
грн.; №1081 від 26.07.2012р. на суму 27 000,00 грн.;
№1135 від 02.08.2012р. на суму 54 270,00 грн.; №1157
від 07.08.2012р. на суму 28 296,00 грн.; №1160 від
08.08.2012р. на суму 26 757,00 грн.; №1192 від
14.08.2012р. на суму 54 000,00 грн.; №1225 від
16.08.2012р. на суму 40 662,00 грн.; №1252 від
22.08.2012р. на суму 27 000,00 грн.; №1259 від
24.08.2012р. на суму 27 324,00 грн.; №1270 від
29.08.2012р. на суму 27 270,00 грн.; №1335 від
04.09.2012р. на суму 15 930,00 грн.; №1506 від
10.10.2012р. на суму 54 972,00 грн.; №1573 від
19.10.2012р. на суму 54 918,00 грн. Тобто покупцю
було поставлено товару на загальну
суму 575 559,00 грн.

Покупець порушивши умови договору
здійснив лише часткову оплату за
поставлений товар, а саме здійснив
оплати на загальну суму 350 620,00 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві,
станом на дату подання позовної заяви
до господарського суду Львівської
області непогашеною залишилась
заборгованість в сумі 204 377,88 грн.

28.11.2012р. між ТзОВ «Протеїн Ресурс»
(цедент) та ТзОВ «Техкомплекс «Аспект»
(цесіонарій) було укладено договір
відступлення права вимоги (цесії) №608,
відповідно до умов якого цедент
відступає цесіонарію, а цесіонарій
набуває право вимоги, належне
цедентові на суму 554 997,88 грн. та
зобов'язаний сплатити цеденту суму
грошових коштів в розмірі і строки
визначені цим договором.

Відповідно до п.2 договору відступлення
права вимоги (цесії) цесіонарій стає
новим кредитором у зобов'язанні, яке
виникло між цедентом та ТзОВ «Агрітон»
(боржником) на підставі договору
поставки №31 від 10.01.2012р., що
підтверджується наступними
видатковими накладними: №927 від 05.07.2012р.
на суму 54 000,00 грн. (право вимоги
відступається в сумі 33 438,88 грн.); №931 від
05.07.2012р. на суму 56 160,00 грн.; №1074 від
25.07.2012р. на суму 27 000,00 грн.; №1081 від
26.07.2012р. на суму 27 000,00 грн.; №1135 від
02.08.2012р. на суму 54 270,00 грн.; №1157 від
07.08.2012р. на суму 28 296,00 грн.; №1160 від
08.08.2012р. на суму 26 757,00 грн.; №1192 від
14.08.2012р. на суму 54 000,00 грн.; №1225 від
16.08.2012р. на суму 40 662,00 грн.; №1252 від
22.08.2012р. на суму 27 000,00 грн.; №1259 від
24.08.2012р. на суму 27 324,00 грн.; №1270 від
29.08.2012р. на суму 27 270,00 грн.; №1335 від
04.09.2012р. на суму 15 930,00 грн.; №1506 від
10.10.2012р. на суму 54 972,00 грн.; №1573 від
19.10.2012р. на суму 54 918,00 грн.

Згідно із п. 3 договору відступлення
права вимоги (цесії) цесіонарій набуває
право вимагати від боржника належного
виконання обов'язку останнього, що
виникло на підставі договору поставки
№31 від 10.01.2012р. в сумі 554 997,88 грн. До
цесіонарія переходить зазначене вище
право вимоги цедента в обсязі та на
умовах, що зазначені в пункті 2 договору
та існують на момент укладення цього
договору у зв'язку із неоплатою
грошових коштів за поставлений товар
боржником цеденту.

До цесіонарія переходять усі права, які
забезпечують виконання обов'язків
боржника (п.5 договору відступлення
права вимоги (цесії)).

Оскільки у Товарства з обмеженою
відповідальністю «Агрітон» виникла
заборгованість за поставлений товар
перед Товарством з обмеженою
відповідальністю «Протеїн Ресурс», а
Товарство з обмеженою
відповідальністю «Протеїн Ресурс»
відступило своє право вимоги Товарству
з обмеженою відповідальністю
«Техкомплекс «Аспект», то останнє
звернулося до господарського суду
Львівської області та просить стягнути
з Товарства з обмеженою
відповідальністю «Агрітон»
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 204 377,88 грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача, оцінивши зібрані докази,
суд дійшов висновку, що позов слід
задоволити частково та частково слід
припинити провадження у справі з
наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статею 628 ЦК України встановлено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Факт виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю "Протеїн Ресурс"
своїх зобов'язань за договором
поставки підтверджується наступними
накладними: №927 від 05.07.2012р. на суму 54
000,00 грн.; №931 від 05.07.2012р. на суму 56 160,00
грн.; №1074 від 25.07.2012р. на суму 27 000,00 грн.;
№1081 від 26.07.2012р. на суму 27 000,00 грн.; №1135
від 02.08.2012р. на суму 54 270,00 грн.; №1157 від
07.08.2012р. на суму 28 296,00 грн.; №1160 від
08.08.2012р. на суму 26 757,00 грн.; №1192 від
14.08.2012р. на суму 54 000,00 грн.; №1225 від
16.08.2012р. на суму 40 662,00 грн.; №1252 від
22.08.2012р. на суму 27 000,00 грн.; №1259 від
24.08.2012р. на суму 27 324,00 грн.; №1270 від
29.08.2012р. на суму 27 270,00 грн.; №1335 від
04.09.2012р. на суму 15 930,00 грн.; №1506 від
10.10.2012р. на суму 54 972,00 грн.; №1573 від
19.10.2012р. на суму 54 918,00 грн. Тобто всього
було поставлено товару на загальну
суму 575 559,00 грн. Копії вказаних
накладних містяться в матеріалах
справи, оригінали оглянуті в судовому
засіданні.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що
оплата товару здійснюється покупцем
шляхом перерахування 100% вартості
товару на поточний рахунок продавця
протягом 10 (десяти) банківських днів з
моменту поставки товару на склад
покупця.

В порушення умов договору, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Агрітон"
не здійснило повну оплату поставленого
йому товару, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Протеїн Ресурс».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Факт відступлення права вимоги
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Протеїн Ресурс»
позивачу у даній справі
підтверджується договором
відступлення права вимоги (цесії) №608
від 28.11.2012р., відповідно до умов якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Протеїн Ресурс»
відступило Товариству з обмеженою
відповідальністю "Техкомплекс "Аспект"
право вимоги на суму 554 997,88 грн. за
договором поставки №31 від 10.01.2012р.

В матеріалах справи містяться
банківські виписки, які підтверджують
той факт, що станом на дату звернення до
господарського суду Львівської
області відповідач здійснив часткові
оплати на загальну суму 350 620,00 грн.

Отже, станом на дату звернення позивача
до господарського суду Львівської
області заборгованість відповідача
становила 204 377,88 грн.

Однак, після подання позовної заяви
відповідачем частково була погашена
наявна у нього заборгованість, що
підтверджується наступним.

25.11.2013р. між позивачем та ТзОВ
«Агроторг» було укладено договір
поставки №2511/1 на суму 80 000,00 грн. Згідно
вказаного договору позивач виступив
покупцем, а ТзОВ «Агроторг» -
постачальником. 04.12.2013р. було укладено
договір відступлення права вимоги
(цесії) № 658, згідно положень якого ТзОВ
«Агроторг» своє право вимоги за
договором №2511/1 на суму 80 000,00 грн.
передав відповідачеві, а тому
відповідач став новим кредитором і
набув право вимоги до позивача на суму
80 000,00 грн. Згідно договору №2511/1. 05.12.2013р.
було складено акт заліку взаємних
однорідних вимог між позивачем та
відповідачем.

Відповідно до ст.601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення ви моги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Відтак з моменту складення акту заліку
взаємних однорідних вимог
заборгованість відповідача зменшилась
на 80 000,00 грн. Належним чином завірена
копія акту заліку взаємних однорідних
вимог знаходиться в матеріалах справи.

Також 11.01.2014р. відповідач здійснив
часткову оплату на поточний рахунок
позивача у розмірі 20 000,00 грн., в
підтвердження чого долучив до
матеріалів справи банківську виписку
від 14.01.2014р.

Тобто враховуючи залік взаємних
однорідних вимог на суму 80 000,00 грн., а
також часткову оплату здійснену
відповідачем 11.01.2014р. на суму 20 000,00 грн.,
заборгованість відповідача перед
позивачем становила 104 377,88 грн. Розмір
вказаної заборгованості
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків, який був підписаний між
сторонами 13.01.2014р. Копія вказаного акту
міститься в матеріалах справи, а
оригінал оглянутий в судовому
засіданні.

Крім того 14.04.2014р. відповідачем було
сплачено ще 10 000,00 грн. в підтвердження
чого до відзиву на позовну заяву
долучено платіжне доручення №62 від
14.01.2013р. на суму 10 000,00 грн.

Отже, загалом після подання позовної
заяви до господарського суду
Львівської області заборгованість
відповідача зменшилась на 110 000,00 грн.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.80 ГПК України
суд припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

На підставі вищенаведеного суд дійшов
висновку в частині позовних вимог про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 110 000,00 грн.
слід припинити провадження у справі у
зв'язку із відсутністю предмета спору.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що решта суми
основного боргу, а саме заборгованість
в розмірі 94 377,88 грн. є обґрунтованою,
підтверджена матеріалами справи, не
заперечується відповідачем та
підлягає задоволенню.

Крім того, як вбачається із відзиву на
позовну заяву, відповідач визнав
існування у нього боргу в розмірі 94 377,88
грн.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №8975 від 06.11.2013р.
на суму 4 663,12 грн.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відтак суд дійшов висновку стягнути з
відповідача на користь позивача 4 663,12
грн. сплаченого в державний бюджет
України судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 80, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрітон" (80300,
Львівська область, м.Жовква, вул.Воїнів
УПА, будинок 24, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техкомплекс "Аспект"
(08500, Київська область,
вул.Великоснітинська, 59, офіс №12, ) заборгованість в розмірі 94
377,88 грн. та 4 663,12 грн. судового збору.

3. В частині позовних вимог про
стягнення заборгованості в розмірі 110
000,00 грн. припинити провадження у справі

4. Наказ видати в порядку ст.116 ГПК
України, після набрання судовим
рішенням законної сили.

5. Рішення може бути оскаржене до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки,
передбачені ст.ст.91-93 ГПК України та
набирає законної сили відповідно до
ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 20.01.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.