ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.14р. Справа № 904/10032/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМБРОК", м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 629 222 грн. 68 коп.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Корнілов О.О - довіреність
від 25.12.2013

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРОМБРОК" звернулось
до господарського суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОВАЖМАШ" про стягнення 629 222 грн. 68
коп.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
умов договору поставки № 61/118 від 03.04.2013.

Представник позивача з'явився в судове
засідання, позовні вимоги підтримав,
надав витребувані ухвалами суду
документи та пояснення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, вимоги ухвали суду від 25.12.13 не
виконав, просив суд відкласти розгляд
справи.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, з'ясувавши обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем та Відповідачем
укладений договір поставки № 61/118 від
03.04.2013.

Згідно предмету цього Договору,
Позивач зобов'язався в порядку і
терміни, встановлені цим Договором,
передати у власність Відповідача
продукцію, в певний кількості,
відповідної якості і по цінах, що
вказані в специфікаціях, а Покупець
зобов'язався прийняти продукцію і
сплатити її на умовах, визначених у
цьому Договорі.

Договір діє до 31.12.13, але у будь-якому
випадку, до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за
договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором, що підтверджується
видатковими накладними (а.с. 10-14),
рахунками на оплату ( а.с.15-19),
товарно-транспортними накладними
(а.с.20-24) та довіреністю № 6771 від 16.10.13р. і
поставив Відповідачу продукцію на
загальну суму 616 442,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України
Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 530 ч. 2 ЦК України встановлено,
якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що
Покупець розраховується за продукцію
протягом 30 календарних днів з дати
поставки.

Однак, відповідач порушив умови
договору і не оплатив своєчасно та у
повному обсязі вартість отриманого
товару.

Позивач направляв Відповідачу
претензію № 16/12-1 від 16.12.13р. Однак,
відповідач відповіді не надіслав,
заборгованість не оплатив.

Станом на день прийняття рішення
розмір невиконаного зобов'язання
складає 616 442,40 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення суми основного боргу в
розмірі 616442,40грн. є обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з п. 1 ст. 230 та п.6 ст.231 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Пунктом 7.2 договору, визначено, що
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми несплаченої в строк продукції за
кожен день прострочення.

У зв'язку із порушенням умов договору,
Позивач нарахував Відповідачу пеню в
розмірі 12 780,28 грн. З них: 5 919,53 грн. - пеня
за прострочку оплати товару на 61 день,
поставленого за накладними № 61-26 та №
61-27; 6 860,75 грн. - пеня за прострочку
оплати товару на 56 днів, поставленого
за накладними №№ 61-28, 61-29, 61-30.

Розрахунок позивача здійснено з
помилками, а тому такий розрахунок не
відповідає вимогам чиннного
законодаства.

Так, строк оплати за накладними № 61-26 та
№ 61-27 закінчується 16.11.2013 р. Тому,
прострочка станом на день подання
позову (23.12.2013) складає 37 днів.
Відповідно, сума пені, що підлягає
стягненню за прострочку оплати товару,
поставленого за накладними № 61-26 та №
61-27 від 17.10.2013 р., складає 3 590,51 грн.

Строк оплати за накладними №№ 61-28, 61-29,
61-30 від 22.10.2013 р. закінчується 21.11.2013 р.
Тому, прострочка станом на день подання
позову (23.12.2013) складає 32 дні.
Відповідно, сума пені, що підлягає
стягненню за прострочку оплати товару,
поставленого за накладними №№ 61-28, 61-29,
61-30, складає 3 920,43 грн.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення пені є обгрунтованими
частково, та такими, що підлягають
стягненню в сумі 7 510,94 грн.

Прохання Відповідача про відкладення
розгляду справи у зв'язку з зайнятістю
його в іншому процесі суд відхиляє, так
як, Відповідачем не доведено
неможливість розгляду справи без
участі представника Відповідача.

Так, господарський суд, з урахуванням
обставин конкретної справи, може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому, учасник судового процесу
не позбавлений права і можливості
забезпечити, за необхідності, участь у
судовому засіданні іншого
представника, згідно з частинами
першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як
своїх працівників, так і осіб, не
пов'язаних з ним трудовими відносинами.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК). При чому, відсутність коштів
для оплати послуг представника, не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні (п.3.9.2.
Постанови пленуму вищого
господарського суду України №18).

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
Відповідача пропорційно.

Керуючись ст.193, ст.230, ст.231
Господарського Кодексу України, ст. ст.
11, 525, 526, 530, 625, 692, 712 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м.
Дніпропетровськ, Сухий острів, 3, код
00168076) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМБРОК" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Чичерина, 22/27, код
37899977) суму основного боргу в розмірі
616442,40 грн., пені - 7 510,94 грн., 12 479,06 грн.
судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення складено 20.01.14.

Суддя
М.О.Ніколенко