ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.
Справа № 914/3341/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Хабіб М.І.

суддів
Гриців В.М.

Зварич О.В.

при секретарі судового засідання
Филистин А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Скарбниця" (вх. № 05-05/2857/13 від 19.12.2013р.),

на рішення господарського суду
Львівської області від 14.11.2013р.

у справі № 914/3341/13

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Нова", м.
Київ

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Скарбниця", м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стрийське АТП", м.
Стрий Львівської області

про стягнення 22 153 грн. 00 коп. страхового
відшкодування

За участю представників:

від позивача: Марушко Н.В. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: Гордій В.О. -
представник ( довіреність в матеріалах
справи);

від третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

23.08.2013р. приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Нова" звернулось до
господарського суду Львівської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стрийське
АТП", за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Скарбниця" про відшкодування шкоди в
порядку регресу в сумі 22 153 грн. 00 коп.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 16.10.2013р. здійснено заміну
первісного відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стрийське
АТП" на належного відповідача -
Приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія
"Скарбниця" та залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стрийське АТП".

Рішенням господарського суду
Львівської області від 14.11.2013 року у
справі №914/3341/13 (суддя Гулик Г.С.)
позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з
відповідача на користь позивача 22 153, 00
грн. страхового відшкодування та 1 720, 50
грн. судового збору..

Рішення місцевого господарського
суду мотивоване положеннями ст.ст. 256,
257, 261,509, 979, 993, 1166, 1172, 1187, 1191 ЦК України,
ст. 355 ГК України, ст.ст.4, 9, 25, 27 ЗУ "Про
страхування", ст. ст. ст. 3, 12, 24, 27, 33, 34, 44,
49, 75, 82-85 ГПК України.

При вирішенні спору, суд виходив з
того, що до позивача, як страховика
автомобіля "Skoda Roomster" (державний
номерний знак АА 4618 НМ ), пошкодженого
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 16.06.2010р. з вини
водія автомобіля "ЛАЗ" (державний
номерний знак BC 0715 АА), застрахованого
відповідачем за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
перейшло право вимоги зворотної вимоги
до відповідальної особи, оскільки
позивач виплатив страхове
відшкодування за договором
страхування. Крім того, місцевий суд
дійшов висновку, що перебіг позовної
давності у спірних правовідносинах
починається від дати виплати
страхового відшкодування (з 31.08.2010р,),
тому строк звернення з даним позовом,
який поданий 29.08.2013р., не пропущений, у
зв'язку з чим відхилив заяву позивача
про його поновлення та заяву
відповідача про застосування цього
строку.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, вважає рішення таким, що
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.
Посилаючись на постанову пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про узагальнення судової
практики розгляду цивільних справ про
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелами підвищеної небезпеки у
2010-2011роках» від 30.03.2012р. №2, скаржник
вказує, що перехід права вимоги від
страхувальника до страховика є заміною
кредитора у зобов'язанні внаслідок
виконання обов'язку боржника третьою
особою , - є суброгацією, а не регресом,
тому перебіг строку позовної давності
розпочинається з дня настання
страхового випадку
(дорожньо-транспортної пригоди).
Оскільки страховий випадок стався
16.06.2010р., а позовна заява написана
позивачем 16.08.2013р., то, на переконання
скаржника, позов подано з пропуском
строку позовної давності. Відтак, його
заява про застосування позовної
давності відхилена місцевим судом
неправомірно.

Позивач у відзиві (б/н від 17.01.14р.) на
апеляційну скаргу спростовує доводи
скаржника та зазначає, що ПАТ "Страхова
компанія "Нова" повністю виконало
основне зобов'язання перед
страхувальником згідно договору
добровільного страхування та набуло
права регресу у розмірі виплаченого
31.08.2010р.страхового відшкодування, а
тому звернення до суду відбулося у
встановлений ч.6 ст. 261 ЦК України строк.

В судовому засіданні 21.01.2014р.
представник скаржника підтримав
доводи, викладені в апеляційній
скарзі, просив рішення місцевого суду
скасувати, прийняти нове, яким
відмовити в позові. Представник
позивача просив рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Третя особа не забезпечила явки свого
представника в судове засідання,
відзиву на позов не подала, хоча
належним чином була повідомлена про
дату, час та місце розгляду спору.

Розглянувши апеляційну скаргу,
матеріали справи апеляційний суд
встановив наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
16.06.2010р. на 608км+459,6 метрів а/д Київ-Чоп
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю автомобіля "ЛАЗ",
державний номерний знак BC 0715 АА, яким
керував водій Живчин Петро
Володимирович, та автомобіля "Skoda Roomster",
державний номерний знак АА 4618 НМ, в
результаті якої обидва автомобілі
отримали технічні пошкодження.

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 02.08.2010р. у
справі №3-2108/2010 Живчина П.В. визнано
винним у вчиненні ДТП -
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді накладення штрафу у розмірі
340 грн. 00 коп.

Під час вчинення ДТП Живчин П.В.
перебував у трудових відносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стрийське АТП", що
підтверджується наказом №01 о/с від
12.01.2010р. про прийняття його на роботу.

Цивільно-правова відповідальність
ТзОВ "Стрийське АТП", як власника
автомобіля "ЛАЗ", д.н.з. ВС 0715 АА,.
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "Скарбниця" згідно з полісом
№ВЕ/0433483 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, строк дії якого з 09.06.2010р. до
08.06.2011р., ліміт відповідальності за
заподіяну шкоду майну становить 25 500
грн. 00 грн., франшиза - 510 грн. 00 коп.,

Автомобіль "Skoda Roomster", державний
номерний знак АА 4618 НМ, застраховано
Відкритим акціонерним товариством
"Страхова компанія "Нова",
перейменованим на Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Нова"
згідно з рішенням загальних зборів
акціонерів від 08.06.2012р. (п.1.1.2 Статуту,
зареєстрованого 11.07.2012р.), за договором
№3550 від 03.07.2009р. добровільного
страхування ризиків, пов'язаних із
експлуатацією наземних транспортних
засобів, укладеним з ТзОВ «Ілта»
(страхувальник).

Згідно з додатком №2 до договору
страхування страхова сума за ризиками
КАСКО для автомобіля "Skoda Roomster",
державний номерний знак АА 4618 НМ,
становить 70 070 грн. 00 коп.

Відповідно до звіту №636 від 25.06.2010р.
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу "Skoda roomster"
(державний номерний знак АА 4618 НМ)
становить 63 997 , 84 грн. ( з ПДВ).

ТзОВ "Ілта", як страхувальник за
договором страхування, звернулося до
позивача із заявою від 20.08.2010р. про
виплату йому страхового відшкодування
в сумі 22 153,00грн. у зв'язку із настанням
страхового випадку - пошкодженням
автомобіля "Skoda Roomster", державний
номерний знак АА 4618 НМ, внаслідок ДТП,
яка сталася 16.06.2010р.

31.08.2010р. позивачем складено страховий
акт №2609, в якому визначено розмір
страхового відшкодування в сумі 22 153
грн. 00 коп. (з урахуванням умов договору
страхування - зносу автомобіля,
франшизи, вартості залишків
автомобіля), та передбачено, що виплата
страхового відшкодування здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок ТзОВ "Ілта".

Фактично страхове відшкодування в сумі
22 153,00грн. було виплачене позивачем ТзОВ
"Ілта" шляхом проведення заліку
зустрічних взаємних вимог згідно з
угодою №1 про проведення заліку
взаємних однорідних вимог від 31.08.2010р. (
а.с. 67-68).

Встановивши обставини справи, оцінивши
наявні в матеріалах справи докази та
доводи скаржника, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Стаття 22 ЦК України встановлює, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України
юридична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України "Про
страхування" від 07.03.1996р. №85/96-ВР
здійснення страхувальником виплат і
виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування на підставі
заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частиною першою ст. 1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Крім цього, статтею 38 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004р. №1961-IV передбачено
право страховика, який виплатив
страхове відшкодування, подати
регресний позов після виплати
страхового відшкодування, зокрема, до
страховика забезпеченого
транспортного засобу, що заподіяв
шкоду, якщо він був зобов'язаний, але не
виплатив страхове відшкодування у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки

Частиною шостою ст.261 ЦК України
встановлено, що за регресними
зобов'язаннями перебіг позовної
давності починається від дня виконання
основного зобов'язання.

.

Отже, відповідно до вищевказаних норм
закону до позивача - ПАТ "Страхова
компанія "Нова", який 31.08.2010р. виплатив
ТзОВ « Ілта» страхове відшкодування,
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток, тобто, до .відповідача - ПАТ
"Акціонерна страхова компанія
"Скарбниця". За цим зобов'язанням
перебіг позовної давності згідно з
частиною шостою ст. 261 ЦК України
починається від дня виплати позивачем
страхового відшкодування, тобто, від
31.08.2010р.

Така правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
28.08.2012р. № 3-37гс12, прийнятій за
наслідками розгляду заяви ПАТ «
Страхова компанія «Лемма» про перегляд
постанови Вищого господарського суду
України від 20.12.2011р. у справі № 5023/4833/11 з
мотивів неоднакового застосування
Вищим господарським судом одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах (постанова
Верховного Суду України від 28.08.2012р. №
3-37гс12 додається).

В силу ст. 111- 28 ГПК рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

На підставі викладеного апеляційний
суд відхиляє як необґрунтовані доводи
скаржника, погоджується з висновком
місцевого суду, що перебіг позовної
давності у спірних правовідносинах
починається від дня виплати позивачем
страхового відшкодування, тобто, від
31.08.2010р., що цей строк позивачем не
пропущений, оскільки позов поданий
23.08.2013р. згідно з відбитком поштового
штемпеля на конверті, відтак, вважає, що
місцевий господарський суд правомірно
задоволив позовні вимоги ПАТ "Страхова
компанія "Нова".

Слід також зазначити, що в оскарженому
рішенні місцевий суд помилково вказав,
що позов поданий до суду 29.08.2013р.,
оскільки, як зазначено вище, згідно з
відбитком поштового штемпеля на
конверті позов був поданий 23.08.2013р, він
надійшов до суду
29.08.2010р.(зареєстрований місцевим судом
за вх №3900 від 29.08.2013р.) Однак, ця помилка
не може бути підставною для скасування
рішення з огляду на те, що фактично
позов подано в межах строку позовної
давності.

Посилання скаржника на постанову
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ є безпідставним,
оскільки згідно зі ст.31,36 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів»
роз'яснення з питань застосування
господарськими судами законодавства
при вирішенні справ надає пленум
Вищого господарського суду України, а
не пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Відповідно до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є: неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що місцевий
господарський суд повно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, висновки, викладені в рішенні,
відповідають фактичним обставинам
справи, що скаржником не доведено
наявності підстав для задоволення
апеляційної скарги та для скасування
рішення місцевого суду.

Судовий збір за розгляд апеляційної
скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 91, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 14.11.2013р. у справі
№914/3341/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Постанова підписана 23.01.2014р.

Головуючий-суддя
Хабіб М.І.

Суддя
Гриців
В.М.

Суддя
Зварич
О.В.