донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

22.01.2014 справа №908/1318/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівМартюхіної Н.О.
Агапов О.Л.., Кододової О.В.від апелянта
не з'явився від позивачаДоценко В.В. - за
довіреністюрозглянувши апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжяна рішення
господарського суду Запорізької
областівід 11.06.2013 рокуу справі№ 908/1318/13
(суддя Давиденко І.В.)за
позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», м. Київдо
боржникаТовариства з додатковою
відповідальністю «Кредо», м. Київтретя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Фізична особа ОСОБА_5, м. Харківтретя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача Фізична особа ОСОБА_6, м.
Харківпростягнення 8 573 грн. 87 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 11.06.2013 року по
справі № 908/1318/13 позов Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" задоволено
частково.

Стягнено з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"КРЕДО" (69068, м. Запоріжжя, вул. 8 Березня,
34, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; 01032, м.
Київ, вул. С. Петлюри, 11/106, оф. 3, ) 7573 (сім тисяч п'ятсот
сімдесят три) грн. 87 коп. - страхового
відшкодування, 1519 (одну тисячу п'ятсот
дев'ятнадцять) грн. 83 коп. - судового
збору.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою
суду першої інстанції, Товариство з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Кредо», м. Запоріжжя
звернулось до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя на рішення
господарського суду Запорізької
області від 11.06.2013 року по справі №
908/1318/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м. Київ до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя, треті особи
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
страхового відшкодування в розмірі 8
573,87 грн. задовольнити; скасувати
рішення господарського суду
Запорізької області від 11.06.2013 року по
справі № 908/1318/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м. Київ до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя, треті особи
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
страхового відшкодування в розмірі 8
573,87 грн. та винести нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог;
судові витрати за подання апеляційної
скарги покласти на Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
«Страхування».

В підтвердження доводів апелянт
посилається на те, що судове рішення
винесено з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Апелянт вказує на те, що суд
неправомірно задовольнив за наявності
передчасного звернення позивача до
суду з позовом до іншого страховика про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу, не довівши порушення
своїх прав на добровільну виплату
відповідачем страхового
відшкодування, оскільки як на момент
пред'явлення позову так і на момент
прийняття судом першої інстанції
рішення позивач на підставі ст.993, ч1 ст.
119 Цивільного кодексу України з
відповідною вимогою не звертався до
відповідача, а останній не відмовляв у
її задоволені.

А саме, суд дійшов помилкового
висновку, що Відповідач не виконав
регрес ні вимоги за вих.. № 1318 від 31.10.2012
року - проте Відповідач не міг виконати
вказані вимоги, оскільки не отримував
заяви з регресними вимогами, а 20.11.2012
року отримав пустий конверт.

Належних доказів відправлення заяви з
регресними вимогами на адресу
Відповідача Позивачем до суду не
надано, а саме не надано опис до
поштового відкладення, який би
засвідчив, що в конверті вкладено саме
заяву з регресними вимогами, або
Позивач міг надати суду заяву з
підписом Відповідача про отримання,
проте жодного з вказаних доказів
Позивачем не надано, а отже відсутні
докази звернення до Відповідача з
регрес ними вимогами.

Крім того, суд першої інстанції
помилково застосував норми ст.ст. 35,37
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»до спірних
правовідносин пов'язаних з
відшкодуванням шкоди в порядку регресу
за участю двох страховиків, оскільки
вказаними статтями врегульовано
відносини щодо виплати страхового
відшкодування, які виникли між
страхувальником (вигодонабувачем) та
страховиком, зокрема, в частині порядку
та строку виплати страхового
відшкодування на користь
страхувальника (вигодонабувача).

Ухвалою від 08.11.2013р. апеляційна скарга
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя була прийнята до
провадження Донецьким апеляційним
господарським судом.

14.01.2014 року через канцелярію суду
надійшло клопотання від Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м. Київ про
розгляд справи без участі представника
позивача.

Однак, 22.01.2014 року представник позивача
в судове засідання з'явився,
заперечував проти доводів викладених в
апеляційній скарзі та просив залишити
оскаржувальне рішення без змін.

Представники апелянта та третіх осіб,
які не заявляли самостійні вимоги на
предмет спору у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися.
Відповідно до статті 98 Господарського
процесуального кодексу України про час
і місце проведення судового засідання
сторін по справі було повідомлено
належним чином. Явка сторін у судові
засідання апеляційної інстанції не
була визнана обов'язковою.

Особливості меж перегляду справи в
апеляційній інстанції, передбачені
нормами ст. 101 ГПК України, які
полягають у тому, що у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Нормами частини 2
цієї статті передбачено, що
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судом
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія апеляційної
інстанції встановила наступне.

16.04.2013 року до господарського суду
Запорізької області звернулось
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування" з
позовною заявою до Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "КРЕДО" про стягнення 8 573,87 грн.
- суми в розмірі 50 % від сплаченого
страхового відшкодування за Договором
добровільного страхування № 1117775/05АВ-Л
від 28.04.10.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "АХА Страхування" на
підставі Договору добровільного
страхування № 1117775/05АВ-Л від 28.04.10.
внаслідок настання страхової події
дорожньо-транспортної пригоди (надалі
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки HYUNDAI Accent,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
а тому позивачем відповідно до
положень ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи, яка на 50 %
відповідальна за завдану шкоду, в
зв'язку з зазначеним, позивач вказує на
те, що обов'язок з відшкодування
збитків в розмірі 50 % від сплаченого
страхового відшкодування покладається
на відповідача.

18.04.2013 року господарським судом
Запорізької області було порушено
провадження у справі.

11.06.2013 року господарським судом
Запорізької області було винесено
рішення, згідно якого позов Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" задоволено
частково; стягнено з Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "КРЕДО" (69068, м. Запоріжжя, вул. 8
Березня, 34, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; 01032, м.
Київ, вул. С. Петлюри, 11/106, оф. 3, ) 7573 (сім тисяч п'ятсот
сімдесят три) грн. 87 коп. - страхового
відшкодування, 1519 (одну тисячу п'ятсот
дев'ятнадцять) грн. 83 коп. - судового
збору; в іншій частині позову -
відмовлено.

08.07.2013 року Товариство з додатковою
відповідальністю «Кредо», м. Київ
звернулось до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просило апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя на рішення
господарського суду Запорізької
області від 11.06.2013 року по справі №
908/1318/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м. Київ до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя, треті особи
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
страхового відшкодування в розмірі 8
573,87 грн. задовольнити; скасувати
рішення господарського суду
Запорізької області від 11.06.2013 року по
справі № 908/1318/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м. Київ до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя, треті особи
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
страхового відшкодування в розмірі 8
573,87 грн. та винести нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог;
судові витрати за подання апеляційної
скарги покласти на Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
«Страхування».

17.07.2013 року ухвалою Донецького
апеляційного господарського суду
апеляційна скарга Товариства з
додатковою відповідальністю «Кредо»,
м. Київ була повернута без розгляду;
справу № 908/1318/13 повернуто
господарському суду Запорізької
області.

07.08.2013 року Товариство з додатковою
відповідальністю «Кредо», м. Київ
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою в
якій просило касаційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя на рішення
господарського суду Запорізької
області від 11.06.2013 року по справі №
908/1318/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м. Київ до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо», м. Запоріжжя, треті особи
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення
страхового відшкодування в розмірі 8
573,87 грн. задовольнити; скасувати ухвалу
Донецького апеляційного
господарського суду від 17.07.2013 року.

01.10.1013 року постановою Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Кредо», м. Київ
задоволено; ухвалу Донецького
апеляційного господарського суду від
17.07.2013 року у справі № 908/1318/13 скасовано;
справу передано Донецькому
апеляційному господарському суду для
здійснення апеляційного провадження.

08.11.2013 року Донецьким апеляційним
господарським судом порушено
апеляційне провадження по справі №
908/1318/13, розгляд справи призначено на
18.12.2013 року.

Неодноразово ухвалами Донецького
апеляційного господарського суду від
04.12.2013 року та 18.12.2013 року апелянта було
зобов'язано надати суду апеляційної
інстанції оригінал апеляційної скарги
Товариства з додатковою
відповідальністю «Кредо», м. Київ від
02.07.2013 року із доданими до неї
документами.

16.01.2014 року через канцелярію суду
надійшов супровідний лист з
апеляційною скаргою та додатками до
апеляційної скарги.

Колегією суддів апеляційної інстанції,
дослідивши апеляційну скаргу з
додатками, встановлено що надані
документи не є оригіналами, а лише
копії завірені належним чином
апелянтом.

Проте, як вбачається з позиції Вищого
господарського суду вказаної в
постанові від 04.12.2013 року по справі №
905/6285/13 мотиви залишення апеляційної
скарги без розгляду відсутні, оскільки
прийнявши апеляційну скаргу до
розгляду суд тим самим визнав, що
надані матеріали є достатніми для
розгляду справи в апеляційному
порядку.

У зв'язку з вищенаведеним, суд
апеляційної інстанції розглядає
апеляційну скаргу за наявними
матеріалами апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів апеляційної інстанції
встановила, що Відповідно до ст. 509
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

28.04.10. між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" (яке є правонаступником
Закритого акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування")
(Страховик) та ОСОБА_5 (Страхувальник)
укладено Договір добровільного
страхування № 1117775/05АВ-Л від 28.04.10.
(Договір страхування).

Відповідно до вказаного вище Договору,
позивач застрахував майнові інтереси
ОСОБА_5, пов'язані з експлуатацією
наземного транспортного засобу -
легкового автомобіля HYUNDAI Accent,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.03.11. о 12-20 год. на пр. Гагаріна, 10, в
м. Харкові сталась
дорожньо-транспортна пригода (надалі -
ДТП) за участю двох транспортних
засобів: "RENAULT" номерний знак НОМЕР_3,
яким керувала водій ОСОБА_6, який
знаходився у її власності, та
автомобіль HYUNDAI Accent, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_5.

Внаслідок зазначеного ДТП, 19.03.11.
автомобіль потерпілого отримав
механічні пошкодження відповідно до
Довідки ДАЇ, виданої ВДАЇ з
обслуговування м. Харкова при УДАЇ УМВС
України в Харківській області.

Відповідно до постанови
Червонозаводського районного суду м.
Дніпропетровська від 30.05.11. у справі №
3-1525/11, провадження у даній справі
припинено, особи які керували
автомобілями були визнані винними у
скоєнні адміністративного
правопорушення під час ДТП.

Загальний розмір матеріальної шкоди,
завданого власнику транспортного
засобу HYUNDAI Accent, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження при ДТП,
відповідно до звіту № 05/04/11 з
визначення вартості відновлюваного
ремонту, що складений 27.04.11. Товариством
з обмеженою відповідальністю
"ІНКОН-КАПІТАЛ" - Оцінювачем ОСОБА_7
(свідоцтво про реєстрацію в Державному
реєстрі оцінювачів № 6525 від 22.05.08.),
складає 18805,08 грн.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля потерпілого, пошкодженого
внаслідок ДТП, встановлено у
рахунку-фактурі № AV-0000024 від 27.04.11.
спеціалістом СПДФО ОСОБА_8, сума
відновлюваного ремонту склала 18 487,63
грн.

Встановлено, що приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" виплачено ОСОБА_5 суму
страхового відшкодування, яка склала
17147,75 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 12743 від 25.05.11.

За страховим випадком ДТП що сталась
19.03.11. за участю застрахованого
автомобіля, згідно складеного
страхового акту від 20.05.11. по Договору
добровільного страхування № 1117775/05АВ-Л
від 28.04.10., визначено суму страхового
відшкодування в розмірі 17147,75 грн.,
виплата якого за Договором
добровільного страхування №
1117775/05АВ-Л від 28.04.10. підтверджується
платіжним дорученням № 12743 від 25.05.11.

Транспортний засіб - "RENAULT" номерний
знак НОМЕР_3, який також є учасником ДТП,
що в свою чергу потягнуло нанесення
шкоди застрахованому у позивача
автомобілю HYUNDAI Accent, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, взято на
страхування Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова Компанія
"КРЕДО", про що укладено Договір
страхування цивільно-правової
відповідальності № ВЕ/3171967 (далі -
поліс).

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток в
розмірі 50 % від сплаченого страхового
відшкодування.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що 21.11.12. позивачем на
адресу відповідача було надіслано
заяву про відшкодування в порядку
регресу 50 % від суми страхового
відшкодування, що складає 8573,87 грн., в
зв'язку з виною обох учасників ДТП.

Відповідно до Закону України "Про
страхування" від 07.03.96. № 85/96-ВР,
предметом страхування є цивільна
відповідальність особи за заподіяну
нею шкоду.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону,
страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно вищенаведеного, суд апеляційної
інстанції вказує на те, що таким чином,
до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи наведені положення Закону,
суд апеляційної інстанції відзначає,
що згідно представлених суду
матеріалів, вина осіб, винних у
вчиненні ДТП, підтверджена постановою
Червонозаводського районного суду м.
Харкова суду від 30.05.11. у справі № 3-1525/11,
згідно з якою, обох у однаковій мірі
визнано винними у вчиненні
адміністративного правопорушення та
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
закрите.

Тобто, виходячи із вказаних обставин,
вимоги позивача щодо обов'язку
відповідача здійснити відшкодування 1/2
частини виплаченого страхового
відшкодування по розміру збитку,
завданого застрахованому у нього
автомобілю, при наявності вини обох
учасників ДТП, є обґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що з
матеріалів справи вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_6, в частині відшкодування шкоди
заподіяну життю та здоров'ю, майну
третіх осіб, внаслідок експлуатації
автомобіля "RENAULT", державний номерний
знак НОМЕР_3 була застрахована у
Товариства з додатковою
відповідальністю "КРЕДО" на підставі
укладеного Договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс ВЕ/317967).

Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" (в
редакції Закону станом на час
врегулювання страхового випадку)
передбачено право страховика за
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля HYUNDAI Accent,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" в
межах, передбачених Договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності (поліс ВЕ/317967), а до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування", як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, перейшло право вимоги,
яке потерпіла особа мала до Товариства
з додатковою відповідальністю
"Страхова компанія "КРЕДО", як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25.11.08.
(справа № 11/406-07).

Згідно чинного законодавства України,
окрім особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
"Про страхування", або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене.

В даному випадку потерпілий, який є
одночасно і винною особою у ДТП,
звернувся за відшкодуванням майнової
шкоди до позивача, який застрахував
його майно - автомобіль HYUNDAI Accent,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Правовідносини сторін у такому випадку
регулюються нормами Цивільного
кодексу України та Закону України "Про
страхування".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України вказано, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 993 Цивільного кодексу України
передбачено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, в розумінні положень Закону "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що в зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно звіту № 05.04.11. з визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу, що складений 27.04.11., вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу складає
вартість матеріального збитку в сумі
18805,08 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції,
дослідивши матеріали справи
встановила, що відповідно до
розрахунку страхового відшкодування
за Договором від 25.05.11., сума страхового
відшкодування склала 17147,75 грн.

В даному випадку сума заявлена до
стягнення з відповідача є частиною
суми страхового відшкодування,
виплаченого позивачем на умовах
Договору страхування, що укладений між
позивачем та Страхувальником у
відношенні транспортного засобу, який
було пошкоджено в ДТП, натомість право
регресу до Страховика винної особи
переходить саме по розміру збитків
завданих пошкодженому автомобілю в
межах фактичних витрат Страховика.
Розмір збитку обмежується фактичними
витратами страхової компанії, а не
визначається такий розмір сумою
виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на
визначені полісом № 1117775 розміри
лімітів відповідальності та франшизи,
право на зворотну вимогу якої перейшло
до позивача, відповідач зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі: 7573,87 грн. (8573,87 грн. (50% суми
матеріального збитку (17147,75 грн. : 2)) -
1000,00 грн. (франшиза)).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку було заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції встановлено, що суд першої
інстанції правомірно встановив
страхове відшкодування Товариства з
обмеженою відповідальністю "Страхова
компанія "КРЕДО" перед Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "АХА Страхування" у розмірі
7573,87 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів Донецького апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що ухвала господарського
суду Запорізької області від 11.06.2013р. по
справі № 908/1318/13 винесена відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає залишенню без
змін.

Апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Кредо», м. Запоріжжя на
рішення господарського суду
Запорізької області від 11.06.2013р. по
справі № 908/1318/13 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 11.06.2013р. по
справі № 908/1318/13 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Н.О. Мартюхіна

Судді:
О.Л. Агапов

О.В. Кододова