ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.14р. Справа № 33/5005/10741/2012

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Центральний гірничо -
збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг
Дніпропетровська область

до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 672 733 грн. 68 коп.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання -
помічник судді Бобир Ю.В.

Представники:

Від Позивача - представник не з'явився

Від Відповідача - Тананайська Ю.В.,
представник, довіреність № 414 від
01.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа знаходиться на новому розгляді
господарського суду Дніпропетровської
області на підставі постанови Вищого
господарського суду України від
23.10.2013року відповідно до ст.ст.111-11, 111-12
ГПК України.

Публічне акціонерне товариство
"Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат" звернулось з позовом до
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", в якому
просить господарський суд стягнути з
Відповідача на свою користь суму
невірно списаних коштів у розмірі 672
733,68 грн., та судовий збір у сумі 13 454,68
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на те, що між сторонами 08.12.2006 р.
було укладено договір №
ПР/ДН-2-0601554/НЮп/3331-70-04/06 "Про організацію
перевезень вантажів і проведення
розрахунків за перевезення та надані
залізницею послуги", згідно якого
залізниця зобов'язалась надавати
вантажовласнику послуги, пов'язані з
перевезенням вантажів, та проведення
розрахунків за ці послуги. 02.04.2012 р.
укладено додаткову угоду № 23 і договір
було доповнено п.2.5, яким передбачено,
що з метою підвищення ефективності
використання рухомого складу та на
підставі розпорядження Укрзалізниці
від 29.03.2012 р. № ЦЗ вагони, придбані на
умовах лізингу та в кредит, залізниця
надає вантажовласнику під перевезення
залізорудної сировини за напрямком
станція Грекувата в "треті" країни
через прикордонні станції з ознакою ЦД
- Руда. Позивач впродовж квітня, травня,
серпня 2012 р. відвантажував
залізорудний концентрат в Польщу,
Чехію, Словаччину через прикордонні
станції: Чоп, Ізов, Ужгород та
залізорудні обкотиші через
прикордонні станції Батєво, Чоп в
Угорщину, відтак на припортові станції
Берегова, Чорноморська Одеської
залізниці відвантаження залізорудної
сировини в вагонах ЦД-руда не
виконував. Однак відповідач в
порушення п.2.5 Договору, направляв на
адресу позивача порожні вагони під
повторне навантаження з припортових
станцій Берегова, Чорноморська
Одеської залізниці, та стягував плату
за їх перевезення в порожньому стані.
Так з особового рахунку позивача
відповідачем було стягнено плату за
перевезення вагонів у порожньому стані
у сумі 672 733, 68 грн., отже своїми діями
відповідачем списання з особового
рахунку було проведено неправомірно, з
порушенням вимог діючого
законодавства.

В підтвердження обґрунтованості
заявлених вимог Позивач надав до
позову:

копію Договору №ПР/ДН-2-0601554/НЮп/3331-70-04/06
від 08.12.2006р.;

копію додаткової угоди №23 до цього
договору від 02.04.2012р.;

копію переліків №№20120421, 20120517, 20120506,
20120511, 20120804, 20120903, 20120828,120120818, 20120816,
20120813,20120808, 20120831, 20120829;

квитанцію та опис вкладення, як доказ
направлення позовної заяви
Відповідачу;

копію витягу зі статуту Позивача;

довідку з ЄДРПОУ Позивача та
свідоцтво/про державну реєстрацію;

копію накладних №№49899297, 40040495,
42833509,42888933, 41993874, 42005074, 42005488, 42006510, 42006999,
41924465,41945437, 41973363, 41974015, 41773649, 41774308, 41778325,
41734690, 41659327, 41659897, 41661422, 41533092, 41533100, 41542192,
41516485, 415165519, 41955139, 51960188,41960352;

розрахунок суми плати.

Представник позивача в останнє судове
засідання не з'явився, клопотання про
відкладення слухання справи не
подавав.

Відповідач позов не визнав. У відзиві
на позовну заяву (вх. № 8180/13 від 07.02.2013 р.)
з позовними вимоги не погоджується,
вказує, на те що відповідно до ст. 62
Статуту залізниць та п.1.3 Правил
розрахунків вантажів остаточні
розрахунки між залізницями і
одержувачами за перевезення вантажів і
надання додаткових послуг
здійснюються на станціях призначення.
Згідно з п. 6.2 Правил облік витрачених
коштів здійснюється на підставі
перевізних документів,
накопичувальних карток, відомостей
плати за користування вагонами та
контейнерами, за подавання, забирання
вагонів та маневрову роботу, які можуть
бути оформлені в електронному вигляді.
Також зазначає на тому, що позивач
виступив фактичним одержувачем
спірних вагонів, тобто учасником
договору перевезення, оскільки в усіх
накладних є відмітка про
розкредитування документів, тобто
підтвердженням про одержання ним
вантажу. Таким чином, твердження
позивача про порушення залізницею умов
договору є безпідставним, оскільки п. 2.5
укладеного між позивачем та
відповідачем Договору не має
відношення до спірних перевезень.
Оскільки спірні вагони надійшли на
станцію Грекувата та були видані
позивачу, який не відмовився від їх
використання, тобто позивач фактично
прийняв на себе зобов'язання
одержувача, зокрема, прийняти та
вивезти вантаж зі станцій, а також
сплатити провізну плату за перевезення
цього вантажу, розмір яких зазначений в
залізничних накладних. Таким чином як
вважає відповідач відбулася зміна
суб'єктного складу зобов'язання при
збереженні початкового змісту
останнього. Нарахована плата за
перевезення спірних вагонів, що
перевозилися за повними перевізними
документами та були видані позивачу,
вважає, що ним нараховані вірно, а тому
просить суд відмовити повністю.

Відповідачем було заявлено заяву про
застосування строку позовної давності,
оскільки відповідно до ст. 134 Статуту
початком перебігу шестимісячного
строку, встановленого ст. 136 Статуту,
визначає день встановлення обставин,
що спричинили заявлення позову, тому
відповідач вважає строк позовної
давності, у відповідності до ст. 267
Цивільного кодексу України пропущеним.

Позивач на заяву про застосування
строку позовної давності заперечує,
оскільки скорочений 6 - ти місячний
строк позовної давності, обраховується
з дня списання коштів з особливого
рахунку платника в ТехПД, з урахуванням
ч. 2 ст. 9 ЦК України, ст. 315 ГК України, ст.
136 Статуту, ст. 134 Статуту - з дня
встановлення обставин, що спричинили
заявлення позову (складання
комерційного акта, акта загальної
форми, списання коштів з особового
рахунку тощо). Тому клопотання
відповідача про застосування строку
позовної давності є безпідставним та
задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 17.12.2013 р. оголошено
перерву до 21.01.2014 р. в порядку ст.77 ГПК
України.

В судовому засіданні 21.01.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення в порядку ст.
85 ГПК України.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши усі обставини
справи, оцінивши подані сторонами
докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

08.12.2006р. між Державним підприємством
"Придніпровська залізниця" та
Відкритим акціонерним товариством
"Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат", найменування якого змінено
на Публічне акціонерне товариство
"Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат" - вантажовласник був
укладений Договір №ПР/ДН-2-06-1554/НЮп про
організацію перевезень вантажів і
проведення розрахунків за перевезення
та надані залізницею послуги (надалі -
Договір), предметом якого є надання
залізницею відповідачу послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажів, та
проведення розрахунків за ці послуги,
який в силу п. 8.4. Договору є чинним в
спірний період.

Згідно з п. 2.2. зазначеного Договору
залізниця зобов'язується приймати до
перевезення та видавати вантажі
вантажовласника, подавати під
навантаження вагони (контейнери)
згідно із затвердженими планами і
заявками та надавати додаткові
послуги, пов'язані з перевезенням
вантажів, у тому числі за вільними
тарифами, перелік яких зазначається в
додатку до цього Договору.

Залізниця зобов'язується вести облік
нарахованих і сплачених грошових
коштів та надавати позивачу відповідні
розрахункові документи через станцію
Грекувата або технологічний центр з
обробки перевізних документів. Для
проведення розрахунків і обліку
сплачених грошових коштів залізниця
відкриває для вантажовласника
особовий рахунок. Позивач
зобов'язується здійснювати
безготівкову попередню оплату
залізниці за перевезення вантажів та
надані додаткові послуги згідно діючих
тарифів з урахуванням корегуючих
коефіцієнтів, оголошених
"Укрзалізницею", за послуги за вільними
тарифами шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
Технологічного центру з обробки
перевізних документів або готівкою на
станції. Одержані кошти залізниця
зараховує на особовий рахунок
вантажовласника.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що у
міру виконання перевезень та надання
послуг залізниця списує відповідні
суми грошових коштів (провізну плату,
додаткові: збори, плату за користування
вагонами і контейнерами, штрафи), в тому
числі спірні, з особового рахунку
вантажовласника, на підставі
оформлених установленим порядком
перевізних документів,
накопичувальних карток, відомостей
плати за користування вагонами
(контейнерами) і таке інше.

02.04.2012р. сторонами була укладена
Додаткова угода №23-993 до Договору, якою
Договір доповнено п.2.5 наступного
змісту: "З метою підвищення
ефективності використання рухомого
складу та на підставі розпорядження
Укрзалізниці від 29.03.2012р. №ЦЗ-1 -9/131
вагони, придбані на умовах лізингу та в
кредит, Залізниця надає
Вантажовласнику під перевезення
залізорудної сировини за напрямком
станція Грекувата в "треті" країни
через прикордонні станції з ознакою
ЦД-Руда. Вантажовласник здійснює
оплату по прибуттю вище вказаних
вагонів, які повертаються під
навантаження, відповідно до п. 13.14.
Розділу 2 Збірника тарифів.
Вантажовласник приймає під
навантаження ту кількість вагонів, яка
прибула на станцію одним маршрутом."

Впродовж квітня, травня, серпня 2012 року
на станцію Грекувата на адресу
позивача з припортових станцій
Берегова, Чорноморська Одеської
залізниці прибували вагони по
залізничним накладним: №49899297 - 60
вагонів; №42833509 - 53 вагона; №42888933 - 53
вагона; №40040495 - 55 вагонів; №41993874 - 10
вагонів; №42005074 - 12 вагонів; №41773649 -54
вагона; №41774308 - 5 вагонів; №41777325 - 2
вагони; №41533092 - 60 вагонів; №41533100 - 4
вагони; №41542192 - 12 вагонів; №41516485 - 60
вагонів; №41516519 - 14 вагонів; №41659327 - 19
вагонів; №41659897 - 11 вагонів; №41661422 - 29
вагонів; №41734690 - 57 вагонів; №41924465 - 24
вагона; №41945437 - 24 вагона; №41973363 - 20
вагонів; №41974015 - 34 вагона; №41955139 - 1
вагон; №41960188 - 3 вагона; №41960352 - 3 вагони;
№42005488 - 20 вагонів; №42006510 - 21 вагон;
№42006999 - 20 вагонів.

Державним підприємством
"Придніпровська залізниця" як
залізницею призначення на підставі п.
13.4 Збірника тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом
України - Тарифного керівництва №1
було нараховано та списано з особового
рахунку вантажовласника провізну
плату за перевезення вагонів у
порожньому стані згідно переліків.

Всього з особового рахунку ПАТ
"Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат" було списано 672733,68грн (з ПДВ)
провізної плати за перевезення спірних
вагонів у порожньому стані, які позивач
просить стягнути з залізниці.

При розгляді спору суд керується
наступним.Правовідносини щодо
перевезення регулюються Цивільним
кодексом, Господарським кодексом
України, Законом України "Про
залізничний транспорт", Статутом
залізниць України, іншими
нормативно-правовими актами в сфері
перевезень. Зокрема, ст.307
Господарського кодексу України, яка
кореспондується зі ст.908 Цивільного
кодексу України, передбачено, що умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями визначаються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Відповідно до ст.ст.307, 314
Господарського кодексу України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.

Частиною 2 ст.916 Цивільного кодексу
України встановлено, що плата за
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти, що здійснюється транспортом
загального користування, визначається
за домовленістю сторін, якщо вона не
встановлена тарифами, затвердженими у
встановленому порядку. Аналогічні
норми закріплені і в ч.1 ст.307 та ст.316
Господарського кодексу України.

Порядок розрахунків за перевезення і
послуги врегульований ст.62 Статуту
залізниць України та Правилами
розрахунків за перевезення вантажів,
тобто спеціальними нормами права.

Так, відповідно до 62 Статуту залізниць
порядок розрахунків за перевезення і
послуги встановлюється "Укрзалізницею"
згідно з чинним законодавством.
Належні за перевезення вантажів і
надання додаткових послуг платежі
можуть вноситися готівкою, чеками,
безготівково, якщо інше не передбачено
законодавством, на станціях
відправлення або передоплатою через
розрахункові підрозділи залізниць.
Остаточні розрахунки між залізницями і
одержувачами за перевезення вантажів і
надання додаткових послуг
здійснюються на станціях призначення.

Умови надання залізницею
вантажовласнику послуг, пов'язаних з
перевезенням вантажів, та проведення
розрахунків за ці послуги визначається
укладеним між ними Договором.

Згідно з п. 1.3. Правил розрахунків за
перевезення вантажів також остаточні
розрахунки між залізницями i
одержувачами за перевезення вантажів i
надання додаткових послуг
здійснюються на станціях призначення.
При цьому, до оформлення видачі вантажу
одержувачу станція повинна перевірити
правильність сплаченої провізної
плати, отримати недобори i вci платежі,
які виникли на станції відправлення
або при перевезенні на станції
призначення.

Відповідно до вимог статті 62 Статуту та
п.1.3 Правил розрахунків вантажів
остаточні розрахунки між залізницями і
одержувачами за перевезення вантажів і
надання додаткових послуг
здійснюються на станціях призначення.
Згідно з п. 6.2 Правил облік витрачених
коштів здійснюється на підставі
перевізних документів,
накопичувальних карток, від відомостей
плати за користування вагонами та
контейнерами, за подавання, забирання
вагонів та маневрову роботу, які можуть
бути оформлені в електронному вигляді.

Так, матеріали справи свідчать про те,
що спірні вагони були оформлені
повними перевізними документами, тобто
мали статус вантажу, надійшли на
станцію Грекувата та були видані
Позивачу - вантажовласнику, який не
відмовився від їх використання, тобто
позивач прийняв на себе обов'язки
одержувача, а саме прийняти та вивезти
вантаж зі станції, а також сплатити
провізну плату за перевезення вантажу,
розмір якої зазначений в залізничних
накладних. Крім того, в залізничних
накладних (а.с.99-111, 115-123 т.3) в графі 53 є
відмітка про розкредитування
документів позивачем, що є
підтвердженням одержання ним вантажу.
Відправниками вагонів спірна провізна
плата не сплачувалася.

В той же час, залізничні накладні
№41955139, №41960188 та №41960352 (а.с.112-114 т.3)
містять відмітки про розкредитування
вагонів на станції Терни, що за
поясненнями Відповідача не може бути
пов'язано з Позивачем. Отже, останній не
приймав та не акредитував вагони за
даними накладними, тому покладення на
нього провізної плати за їх пересилку у
порожньому стані на суму 9832,80грн.
(4196,40грн.+3933,12шгрн.+983,28грн.) є
безпідставним.

Обґрунтованість нарахування провізної
плати за пересилку вагонів
інвентарного парку "Укрзалізниці" як
вантажу підтверджено з боку
Відповідача посиланням на умови
Додаткової угоди сторін № 23 від 02.04.2012
до Договору про організацію перевезень
та проведення розрахунків, а також на
пункт 13.4 Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом України (Тарифне
керівництво №1), затвердженого наказом
Мінтрансу України від 26.03.2009року №317, з
чим суд погоджується

Отже, спірні взаємовідносини
врегульовані Додатковою угодою сторін
№23-993 від 02.04.2012 до Договору про
організацію перевезень та проведення
розрахунків, якою Договір доповнено
п.2.5.

Додаткова угода сторін № 23 від 02.04.2012
укладена у відповідності із ст.627
Цивільного кодексу України, якою
встановлено свободу договору, а саме
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

У зв'язку з цим слід зазначити, що
недотримання залізницею порядку
переадресації вантажу не є підставою
для звільнення вантажоодержувача від
сплати провізної плати, оскільки
спірні взаємовідносини врегульовані
Додатковою угодою сторін №23-993 від
02.04.2012 до Договору про організацію
перевезень та проведення розрахунків.

Також не може бути підставою для
звільнення вантажоодержувача від
сплати провізної плати той факт, що ним
не відвантажувалися вантажі на
припортові станції, оскільки позивач
не відмовився від прийняття цих
вагонів (вантажу) та в подальшому
використав їх під навантаження
продукцією, вказані вагони мали ознаку
ЦД-Руда, оплата за порожній пробіг яких
також вноситься вантажовласниками.

Додаткова угода сторін №23-993 від 02.04.2012
до Договору про організацію перевезень
та проведення розрахунків не містить
обмежень, звідки саме мають надходити
вагони під навантаження на умовах цієї
Додаткової угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про правомірність
нарахування залізницею та списання з
особового рахунку Позивача провізної
плати за доставлені порожні вагони у
сумі 662900,88грн. (672733,68 грн. - 9832,80грн.) та
наявність підстав для задоволення
позову на суму 9832,80грн.

Щодо застосування строку позовної
давності за клопотанням Відповідача до
останньої суми, суд приймає до уваги
заперечення Позивача і погоджується з
тим, що скорочений 6 - ти місячний строк
позовної давності, обраховується з дня
списання коштів з особливого рахунку
платника в ТехПД, з урахуванням ч. 2 ст. 9
ЦК України, ст. 315 ГК України, ст. 136
Статуту, ст. 134 Статуту, тобто з дня
встановлення обставин, що спричинили
заявлення позову (складання
комерційного акта, акта загальної
форми, списання коштів з особового
рахунку тощо). У зв'язку з цим
клопотання Відповідача про
застосування строку позовної давності
не підлягає задоволенню.

Заперечення Позивача щодо недоліків в
оформленні накладних за спірними
вагонами суд вважає таким, що не
спростовує факт їх прийняття і
акредитування Позивачем, тому такі
заперечення судом відхилюються.
Твердження про те, що деякі накладні
оформлені на інший ГЗК, підтвердилося
частково і є підставою для задоволення
позову частково. Щодо накладної №41993874
(а.с.108 т.3) заперечення Позивача суд
визнає безпідставними.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85,
115-117 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600,
м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108,
р/р 2 в ДФ АБ "Експрес-Банк",
м.Дніпропетровськ, МФО 306964, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат" (50066,
Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг,
Жовтневий район, р/р 0 у відділенні
"Донгорбанк", м.Кривий Ріг, МФО 334970, 7) суму невірно списаних
коштів у розмірі 9832,80 грн. та судовий
збір у сумі 196,65 грн.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся Повне рішення складено -
25.01.14р.