ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Справа № 905/144/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Шевчук
С.Р.суддів:Запорощенка М.Д.- доповідач
Акулової Н.В.розглянув касаційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
Льговського В'ячеслава Вікторовича на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 02.12.2013р.у
справі№ 905/144/13-г господарського суду
Донецької області за заявою Фізичної
особи-підприємця Льговського
Вячеслава Вікторовича м.Донецьк до
боржникаТовариства з обмеженою
відповідальністю "СВК"
м.Донецькпровизнання банкрутом за
участю представників сторін: від
боржника:не з'явився від кредитора:не
з'явивсяарбітражний керуючий:не
з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 15.10.2013р. у справі №905/144/13
клопотання розпорядника майна
задоволено, затверджена оплата послуг
розпорядника майна - арбітражного
керуючого Овдусенко В.В. по справі
№905/144/13 про банкрутство ТОВ "СВК"
м.Донецьк у розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісячно за рахунок
коштів ініціюючого кредитора за період
з 04.01.2013р. по 15.04.2013р.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 02.12.2013р. ухвалу
господарського суду Донецької області
від 15.10.2013р. по справі №905/144/13-г залишено
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Не погодившись з постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
02.12.2013р. у справі № 905/144/13-г, Фізична
особа-підприємець Льговський Вячеслав
Вікторович звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою про скасування
означеного судового акту, з вимогою
прийняти нове рішення.

В обґрунтування заявлених вимог ,
скаржник посилається на порушення
судом апеляційної інстанції ч.ч. 4, 10, 11,
14 ст. 3-1, ч.ч. 8, 9 ст. 13 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
При цьому, скаржник зауважує на тому, що
розпорядник майна ТОВ "СВК" СПД
Овдусенко В.В. жодного разу не звітував
перед комітетом кредиторів про свою
роботу в якості розпорядника майна
жодного разу арбітражним керуючим не
надано комітету кредиторів аналізу про
фінансове становище боржника.

В нинішнє судове засідання
представники сторін ( учасників
судового процесу) не з'явилися.
Поважних причин нез'явлення суду не
повідомлено. Про час та дату судового
засідання сторони були сповіщені
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як це було встановлено судами
попередніх інстанцій, ухвалою
господарського суду Донецької області
від 04.01.2013р. за заявою суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи Льговського Вячеслава
Вікторовича м.Донецьк порушена справа
про банкрутство ТОВ "СВК" м.Донецьк
внаслідок фінансової неспроможності
відповідно до вимог ст.ст.1, 6, 7, 8 Закону
України про банкрутство та введений
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Ухвалою суду від 30.01.2013р. за
результатами підготовчого засідання
встановлений розмір безспірних
грошових вимог ініціюючого кредитора
до боржника, введена процедура
розпорядження майном, розпорядником
майна призначений арбітражний
керуючий Овдусенко В.В., встановлена
дата засідання суду для вирішення
питання щодо подальшої процедури
(санація, ліквідація) - 23.04.2013р.

В газеті "Голос України" №27 (5527)
від 09.02.2013р. ініціюючим кредитором
опубліковано оголошення про порушення
справи про банкрутство ТОВ "СВК" м.
Донецьк.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 04.04.2013р. за
результатами попереднього засідання
затверджений реєстр вимог кредиторів.

15.04.2013р. проведені загальні збори
кредиторів, на яких обраний комітет
кредиторів у складі одного кредитора -
Фізичної особи-підприємця Льговського
Вячеслава Вікторовича.

Ухвалою суду від 12.06.2013р. керівник
боржника - ТОВ "СВК" Прогнімак В.В.
відсторонений від посади та виконання
його обов'язків покладено на
розпорядника майна Овдусенко В.В.

Розпорядник майна Овдусенко В.В.
15.10.2013р. звернувся до господарського
суду з клопотанням про затвердження
оплати послуг арбітражного керуючого -
в розмірі двох мінімальних заробітних
плат щомісячно за рахунок коштів
ініціюючого кредитора.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 15.10.2013р. у справі №905/144/13
клопотання розпорядника майна
задоволено, затверджена оплата послуг
розпорядника майна - арбітражного
керуючого Овдусенко В.В. по справі
№905/144/13 про банкрутство ТОВ "СВК"
м.Донецьк у розмірі двох мінімальних
заробітних плат щомісячно за рахунок
коштів ініціюючого кредитора за період
з 04.01.2013р. по 15.04.2013р.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 02.12.2013р. ухвалу
господарського суду Донецької області
від 15.10.2013р. по справі №905/144/13-г залишено
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Приймаючи означені судові акти, суди
попередніх інстанцій виходили з
приписів п.п.12, 14 ст.3-1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-XII в редакції Закону від
30.06.1999р. №784-XIV

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з
висновками та рішенням судів
попередніх інстанцій з оглядом на
наступне.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється ГПК у випадках, коли його
норми безпосередньо визначають
правила даного провадження (статті 2, 41,
12 та 15) або мають універсальний
характер для будь-якої стадії судового
процесу , або процесуальної дії (статті,
вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з
урахуванням встановлених Законом
особливостей.

Згідно зі ст.41 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" .

В даному випадку, застосуванню
підлягають норми Закону про
банкрутство, що діяли на момент
порушення справи про банкрутство.

За приписами п. 5 ст. 3-1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
арбітражний керуючий зобов'язаний
здійснити заходи щодо захисту майна
боржника, аналізувати фінансову та
господарську діяльність боржника та
виконувати інші повноваження,
передбачені цим законом.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 31
Закону, арбітражний керуючий має право,
зокрема, отримувати винагороду в
розмірі та порядку, передбачених цим
Законом.

Отже, надання послуг професійного
(ліцензованого) арбітражного керуючого
відбувається на платній основі.

Відповідно до п. 12 ст. 31 Закону про
банкрутство оплата послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за період від
дня винесення господарським судом
ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня першого
засідання комітету кредиторів, на
якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

У подальшому, відповідно до частини 14
ст. 31 Закону про банкрутство, оплата
послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство. При цьому, Законом
встановлено спеціальні джерела оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, а саме за
рахунок коштів, одержаних від продажу
майна боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Отже, законодавцем передбачено
обов'язок ініціюючого кредитора чи
боржника, за заявою якого порушено
провадження у справі про банкрутство,
оплатити послуги арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
період від дня винесення господарським
судом ухвали про порушення провадження
у справі про банкрутство і до дня
першого засідання комітету кредиторів,
на якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого.

Як це вірно було встановлено судами
попередніх інстанцій та
підтверджується матеріалами справи,
розпорядник майна Овдусенко В.В.
звернувся до господарського суду з
клопотанням про затвердження оплати
послуг арбітражного керуючого - в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат щомісячно за рахунок коштів
ініціюючого кредитора.

З урахуванням вищенаведених норм
матеріального права, що в даному
випадку, регулюють правовідносини щодо
оплати роботи арбітражного керуючого,
колегія суддів погоджується з
висновками судів про затвердження
оплати послуг розпорядника майна -
арбітражного керуючого Овдусенко В.В.
по справі №905/144/13 про банкрутство ТОВ
"СВК" м.Донецьк у розмірі двох
мінімальних заробітних плат щомісячно
за рахунок коштів ініціюючого
кредитора за період з 04.01.2013р. по 15.04.2013р.
Тобто, судом першої інстанції,
відповідно до приписів п. 12 ст. 31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", вірно
визначений період оплати послуг
розпорядника майна з дня порушення
справи про банкрутство до дня першого
засідання комітету кредиторів.

Щодо посилань скаржника на те, що
оплата послуг арбітражного керуючого,
також, може бути здійснена за рахунок
боржника, слід вказати на те, що,
відповідно до вищеозначеної норми
Закону про банкрутство, така оплата
здійснюється у разі ініціювання
процедури банкрутства самим боржником,
про що прямо вказано у наведеній нормі.

За таких обставин судова колегія,
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, а
ухвала господарського суду Донецької
області від 15.10.2013р. та постанова
Донецького апеляційного
господарського суду від 02.12.2013р. у
справі № 905/144/13-г повинні бути залишені
без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи заявника касаційної скарги про
порушення і неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
процесуального та матеріального права
при прийнятті оскаржених судових актів
не знайшли свого підтвердження, у
зв'язку з чим підстав для їх скасування
колегією суддів Вищого господарського
суду України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця Льговського
Вячеслава Вікторовича залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 02.12.2013р. у
справі № 905/144/13-г залишити без змін.

Головуючий суддя:С. Шевчук Судді: М.
Запорощенко Н. Акулова