ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16 січня 2014 року
Справа № 913/3118/13

Провадження № 6/913/3118/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", м. Київ

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м.
Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 268 531 грн. 38 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Юхнов С.Э., дов. № 2240 від
20.11.2013;

від відповідача - не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості за договором кредиту №
556/16 - МБ 18 від 27.11.2007 в сумі 268 531 грн. 38
коп., в тому числі: заборгованість за
кредитом в сумі 154 166 грн. 63 коп. за
період з 27.11.2007 по 25.11.2010, заборгованість
за відсотками за користування кредитом
в сумі 114 364 грн. 75 коп. за період з 27.11.2007
по 16.10.2013.

Відповідач відзив на позовну заяву
суду не надав, явку повноважного та
компетентного представника у судові
засідання тричі не забезпечив, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце їх проведення, як за
юридичною адресою: АДРЕСА_1 так і за
адресою проживання: АДРЕСА_2 (згідно
відомостей адресно-довідкового
підрозділу ДМС України в Луганській
області).

При цьому, ухвали суду від 18.11.2013 і 02.12.2013
були повернуті органом поштового
зв'язку із відміткою «за закінченням
терміну зберігання».

При цьому, відповідно до пункту 2.6.15
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 № 28 на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Так, вказана відмітка підтверджує
належне відправлення копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Про це Вищим господарським судом
України зазначалося і в інформаційних
листах від 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007
№01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 №
01-8/164 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(пункт 23).

Як вказано в п. 3.9.2 Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011, у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них, справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). Таким чином, саме суд
визначає можливо чи ні розглядати
справу за умови відсутності
представників сторін.

В даному випадку, суд не вбачає
перешкод для розгляду справи і
відсутність представника відповідача
не є перешкодою для розгляду справи по
суті.

В даному випадку, відповідач мав
можливість скористатися своїм правом
на участь у судових засіданнях та
правом надавати відповідні пояснення
або заперечення.

З огляду на вказане, справа
розглядається відповідно до ст. 75 ГПК
України за наявними в ній матеріалами.

За листом від 16.01.2014 позивачем до
справи додатні додаткові докази, які
прийняті до розгляду та долучені до
матеріалів справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що згідно договору кредиту
№556/16 - МБ 18 від 27.11.2007 (надалі - кредитний
договір) Акціонерно-комерційний банк
соціального розвитку «Укрсоцбанк» (з
метою приведення Статуту у
відповідність до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства» від 17.09.2008
АКБ «Укрсоцбанк» перейменовано на
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», яке є правонаступником
усіх прав та обов'язків АКБ
«Укрсоцбанк»), (надалі - Кредитор,
позивач, Банк) надав фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 (надалі -
Позичальник, відповідач у справі, ФОП
ОСОБА_2.) кредит в сумі 222 000, 00 грн. на
закупівлю обладнання, зі сплатою 14,5 %
річних, з кінцевим терміном повернення
заборгованості 25 листопад 2010 року.
Позивач зобов'язання за договором
кредиту виконав належним чином.

Згідно умов п. 2.1. та п. 2.2. Договору
кредиту видача кредиту на цілі,
визначені п. 1.2. цього Договору,
проводиться шляхом перерахування
кредитних коштів з позичкового рахунку
позичальника НОМЕР_2 в Лисичанському
відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» на
підставі письмової заявки
позичальника.

На виконання умов договору банком за
платіжним дорученням № 1 від 27.11.2007,
надано позичальнику кредит в сумі 222 000
грн. 00 коп. (з призначенням платежу -
оплата за обладнання згідно договору
купівлі-продажу № 15 від 22.02.2007, договір
кредиту №556/16 - МБ 18 від 27.11.2007).

Відповідач припустив порушення
прийнятих на себе зобов'язань за
кредитним договором. Так, в порушення
пунктів 1.1, 2.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7 договору
відповідач не в повному обсязі та
несвоєчасно здійснював погашення
кредиту та відсотків за його
користування.

З метою отримання заборгованості за
договором, позивачем на адресу
відповідача був направлений лист -
претензія, який відповідачем був
залишений без задоволення.

Як було вказано вище, відповідно до
умов договору відповідач зобов'язаний
використати кредит на зазначені в
договорі цілі і забезпечити повернення
одержаного кредиту та сплату
нарахованих процентів на умовах,
передбачених договором.

Відповідачем на момент звернення
позивача з даною позовною заявою до
суду зобов'язання за вказаним
Кредитним договором належним чином не
виконано, погашення кредиту та
процентів у повному обсязі не
здійснено.

Відповідач умови Кредитного договору
не виконав, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду із даним позовом, за
яким просить стягнути з відповідача на
свою користь заборгованості за
кредитним договором №556/16 - МБ 18 від
27.11.2007 в сумі 268 531 грн. 38 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом за період
з 27.11.2007 по 25.11.2010 в сумі 154 166 грн. 63 коп.;

- заборгованість за відсотками за
період з 27.11.2007 по 16.10.2013 в сумі 114 364 грн.
75 коп.

Позивач обґрунтовує позов посиланням
на умови кредитного договору, а також
норми

ст. ст. 509, 525, 526, 527, 529, 530, 536, 625, 1048-1050, 1054 ЦК
України.

Відповідач позовні вимоги не оспорив.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи сторін, надані ними
докази суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За приписами статті 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку, а саме: виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як було вказано вище, між сторонами у
справі 27.11.2007 було укладено договір
кредиту №556/16 - МБ 18.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу кредитні кошти в
сумі 222 000 грн. 00 коп. на закупівлю
обладнання шляхом перерахування з
поточного позичальника НОМЕР_2 в
Лисичанському відділенні ПАТ
«Укрсоцбанк» за платіжним дорученням
№ 1 від 27.11.2007, надано позичальнику
кредит в сумі 222 000 грн. 00 коп. (з
призначенням платежу - оплата за
обладнання згідно договору
купівлі-продажу № 15 від 22.02.2007, договір
кредиту №556/16 - МБ 18 від 27.11.07).

Згідно п. 1.1 договору кінцевий термін
повернення кредиту - не пізніше 25
листопада 2010 року. Також відповідач
повинен був сплатити відсотки за
користування кредитом в розмірі 14,5 %
річних відповідно до пунктів 2.3., 2.4.
щомісячно не пізніше п'ятого числа
наступного за місяцем, в якому
нараховані відсотки.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 цього кодексу договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання процентів від суми позики.
Розмір та порядок одержання процентів
встановлюється договором.

У зв'язку із неналежним виконання
позичальником зобов'язань за
договором, станом на 16.10.2013 за ним
утворилась заборгованість за кредитом
за період з 27.11.2007 по 25.11.2010 в сумі 154 166
грн. 63 коп. та заборгованість за
відсотками, нарахованими за період з
27.11.2007 по 16.10.2013 в сумі 114 364 грн. 75 коп.

Відповідачем доказів оплати вказаних
сум заборгованості не надано, позовні
вимоги не оспорені.

В даному випадку, матеріалами справи
підтверджено та не спростовано
відповідачем, що ним припускалися
порушення умов договору в частині
оплати відповідних сум, у зв'язку з чим
позовні вимоги є правомірними.

За таких обставин позов слід
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору слід
покласти на відповідача в сумі 5 370 грн.
63 коп.

В той же час, відповідно до Закону
України «Про судовий збір» позивачу
слід повернути судовий збір в сумі 400
грн. 00 коп., зайво сплачений за
платіжним дорученням № від 01.11.2013.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530,
610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.173, 193, 232
ГК України, керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85
ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, юридична
адреса - АДРЕСА_1 (адреса проживання -
АДРЕСА_2), код ЄДРПОУ НОМЕР_1, на користь:

- Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк", м. Київ, вул. Ковпака, буд.
29, (адреса для
листування - Луганське відділення ПАТ
«Укрсоцбанк», м.Луганськ, вул.
Коцюбинського, 3В), заборгованість за
кредитом в сумі 154 166 грн. 63 коп.,
заборгованість за відсотками в сумі 114
364 грн. 75 коп., витрати зі сплати
судового збору в сумі 5 370 грн. 63 коп.,
видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 21.01.2014.

Суддя Т.А. Василенко