ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.01.14р. Справа № 904/9103/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера", м.
Дніпропетровськ

до

відповідача-1: Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Канівці", с. Великі
Канівці Чорнобаївського району
Черкаської області

відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 54 874,36 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: Довгань В.М., протокол
№ 6 загальних зборів засновників
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Канівці"
від 21.01.2009 року, директор

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агросфера"
звернулось до господарського суду з
позовом до відповідача-1:
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Канівці",
відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест", про
солідарне стягнення з останніх на свою
користь заборгованість у сумі 54 874,36
грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Канівці" умов
договору купівлі-продажу № 11914 від
26.04.2013 року в частині своєчасної та
повної оплати отриманого товару
(засобів захисту рослин, мікродобрив).

У судове засідання 16.01.2014 року
представники позивача та відповідача-2
не з'явились, про день, час та місце
судового засідання повідомлялися
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

26.12.2013 року від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Позивач просить здійснити
розгляд справи без участі представника
позивача, прийняти рішення по справі та
надіслати його на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агросфера".

Відповідач-1 проти позову не заперечує
та визнає суму заборгованості у
повному обсязі, у судовому засіданні
відповідачем подано заяву про визнання
позову.

Клопотанням від 10.12.2013 року відповідач-2
просить провести розгляд справи без
участі представника ТОВ "Гран Інвест",
також, поданою заявою від цієї ж дати
вважає позов ТОВ "Агросфера"
обґрунтованим.

Відповідач-1 та відповідач-2 відзиву на
позов не подали, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами (ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України).

Розгляд справи був відкладений з 05.12.2013
року на 19.12.2013 року та з 19.12.2013 року на
16.01.2014 року.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агросфера"
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Канівці" (Покупець)
був укладений договір купівлі-продажу
№ 11914, відповідно до п. 1.1. якого
Продавець зобов'язується передати, а
Покупець зобов'язується прийняти та
сплатити вартість Засобів захисту
рослин, Мікродобрив (надалі - товар),
відповідно до умов даного договору
(додаткових угод та специфікацій до
нього).

Конкретний вид товару, його асортимент,
кількість, ціна, строк поставки та
умови оплати товару наведені в
Специфікаціях до даного договору.
Специфікації є невід'ємною частиною
даного Договору. Ціна товару
встановлена по домовленості Сторін, а
Сторони визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - Долар
США. Оплата товару (виконання
зобов'язання) передбачено у гривні,
згідно розділу 4 договору (п. 3.1
договору).

Договір набирає сили з моменту
підписання обома Сторонами і діє до
31.12.2013 року, а в частині розрахунків - до
повного виконання Покупцем своїх
зобов'язань за цим договором (п. 13.1.
договору).

Сторонами узгоджено та підписано
Специфікації до договору
купівлі-продажу № 11914 від 26.04.2013 року: №
1 від 26.04.2013 року, № 2 від 29.04.2013 року,
якими визначені: Перелік засобів
захисту рослин, що постачаються
Продавцем; умови оплати товару; базис
поставки (вказано у видаткових
накладних).

На виконання умов договору
купівлі-продажу № 11914 від 26.04.2013 року
позивач поставив відповідачу товар, що
підтверджується видатковими
накладними: № 290416/15 від 29.04.2013 року на
суму 57 338,59 грн., № 290417 від 29.04.2013 року на
суму 23 441,87 грн., № 290427/15 від 29.04.2013 року
на суму 11 509,92 грн., № 290428 від 29.04.2013 року
на суму 9 207,94 грн.

Договором та Специфікаціями
передбачено, що товар продається на
умовах надання продавцем покупцю
товарного кредиту з відстрочкою
платежу. Продавець надає Покупцю
товарний кредит з відстрочкою платежу,
з наступним графіком сплати
(Специфікації №1-2): 50% від суми вартості
всього товару по Специфікації Покупець
має сплатити до 25.08.2013 року; решту 50% від
суми вартості всього товару за
Специфікаціями Покупець має сплатити
до 01.11.2013 року.

Відповідно до п. 4.2. договору товарний
кредит з відстрочкою платежу по даному
договору надається на умовах сплати 0,01%
річних за користування товарним
кредитом. Товарний кредит наданий
Продавцем Покупцю в межах строків
визначених умовами оплати товару у
Специфікації - є строком правомірного
користування товарним кредитом.
Користування товарним кредитом за
межами строків встановлених умовами
оплати товару - є неправомірне
користування Покупцем товарним
кредитом. У разі несвоєчасної сплати
товарного кредиту, Покупець продовжує
користуватись товарним кредитом
(неправомірне користування) по ставці
згідно п. 7.2. договору (протягом 10-ти
календарних днів, а далі по ставці
згідно п. 7.3.

Оплата вартості Товару та нарахованих
процентів проводиться в гривнях.
Сторони домовились та узгодили зміну
ціни на Товар в межах періоду часу, що
вказаний у п. 4.7 та згідно способів
викладених у пунктах 4.7, 4.8 договору.
Зміна ціни на товар: якщо у періоди
часу: з моменту підписання
Специфікації до відвантаження
(поставки Товару) та протягом всього
строку користування Покупцем товарним
кредитом (як правомірне користування
так і не правомірне), офіційний курс
гривні до іноземної валюти (Долар США)
зміниться в більшу або меншу сторону
від офіційного курсу гривні до
іноземної валюти (Долар США), що
визначений у Специфікації до договору
на момент її підписання, Покупець
зобов'язаний сплатити Продавцю
проіндексовану суму вартості товару у
гривні по Договору, як проданого на
умовах товарного кредиту, так і на
інших умовах. Проіндексована сума
вартості Товару у гривні
встановлюється як (А1/А0) х СП = ПСП, де А1-
офіційний курс гривні до іноземної
валюти - Долара США на дату, коли мало
місце його зміна в більшу або меншу
сторону по відношенню до А0; А0 - це (при
першій індексації суми вартості товару
(боргу)) -офіційний курс гривні до
іноземної валюти - Долара США
визначений у Специфікації до договору;
(при кожній черговій індексації) - це
офіційний курс гривні до іноземної
валюти -Долара США, який при попередній
індексації суми вартості товару
(боргу), був на місці показника А1; СП-
сума вартості Товару (боргу), яка
підлягає індексації (першій чи
черговій) станом на: дату, коли грошові
кошти від Покупця (оплата по договору)
зараховані на розрахунковий рахунок
Продавця; дату, вказану в УМОВАХ ОПЛАТИ
у Специфікації, як останній день строку
погашення товарного кредиту; дату,
будь-яку послідуючу, яка йде після дати
вказаної в УМОВАХ ОПЛАТИ у
Специфікації, як строк погашення
товарного кредиту; ПСП - проіндексована
сума вартості товару (боргу) -п.4.7
договору.

Якщо офіційний курс гривні до
іноземної валюти - (Долар США) (А1)
існуючий на певну дату у періодах, про
які йдеться мова у п. 4.7 договору, буде
величиною меншою, ніж існуюча на ту ж
дату ставка міжбанківського валютного
курсу гривні до долара США (курс
продажу), підтвердженого ВАТ "АКТАБАНК"
чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" (банк обирається за вибором
Продавця), то Продавець має право на
індексацію суми вартості Товару у
гривні, а Покупець зобов'язаний
сплатити Продавцю уже проіндексовану
суму вартості Товару у гривні, з
урахуванням ставки міжбанківського
валютного курсу гривні до долара США,
згідно відповідної формули (п.4.8
договору).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Канівці" своєчасно
не здійснило розрахунки за поставлений
товар, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість, що і є причиною спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного
кодексу України).

Позивач просить стягнути з
відповідача-1 заборгованість за
поставлений товар по договору
купівлі-продажу № 11914 від 26.04.2013 року з
урахуванням проіндексованої вартості
товару (боргу) в розмірі 52 120,59 грн.
(згідно наведеного детального
розрахунку) та проценти за
користування товарним кредитом за
період з 01.11.2013 року по 15.11.2013 року в
розмірі 2 494,36 грн.

З огляду на приписи умов договору
купівлі-продажу № 11914 від 26.04.2013 року,
Специфікації № 1-2 до зазначеного
договору, строк оплати товару з
урахуванням проіндексованої суми
вартості товару, процентів за
користування товарним кредитом є
таким, що настав.

Судом перевірено розрахунки
проіндексованої суми вартості товару,
процентів за користування товарним
кредитом та встановлено їх
правильність.

26.04.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (кредитор)
та Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест"
(поручитель) уклали договір поруки №
11914-ПОР від 26.04.2013 року, відповідно до п.
1.1. якого предметом цього договору
поруки є зобов'язання поручителя перед
кредитором відповідати за порушення
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Канівці"
(боржник) його зобов'язань перед
кредитором по основному договору,
передбаченому розділом 2 цього
договору поруки, що включає: погашення
(сплату) товарного кредиту та будь-якої
іншої заборгованості в сумі та у строк
згідно основного договору; погашення
(сплату) суми, на яку збільшено вартість
товару, у зв'язку із застосуванням
способу зміни ціни на товар
(індексація) згідно умов основного
договору; сплату процентів за
користуванням товарним кредитом у
відповідності до основного договору та
процентів за користування грошовими
коштами; сплату неустойки (штрафу,
пені), що передбачені умовами основного
договору.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки №
11914-ПОР від 26.04.2013 року підставою цього
договору є дійсна вимога кредитора до
боржника, зазначена у основному
договорі, в тому ж встановленому
обсязі, у ті ж встановлені строки, та в
тому ж встановленому порядку.

За умовами п. 1.4. поруки № 11914-ПОР від
26.04.2013 року поручитель відповідає
солідарно та в повному обсязі за
зобов'язанням боржника перед
кредитором по основному договору. При
цьому кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від всіх боржників
разом, так і від будь-якого з них окремо.
Цим договором забезпечується
виконання зобов'язання в повному
обсязі.

Згідно п. 2.1. договору поруки № 11914-ПОР
від 26.04.2013 року під основним договором в
цьому договорі поруки розуміють
договір купівлі-продажу № 11914 від 26.04.2013
року, укладений між кредитором та
боржником.

Клопотанням від 10.12.2013 року відповідач-2
просить провести розгляд справи без
участі його представника, також,
поданою заявою від цієї ж дати вважає
позов ТОВ "Агросфера" обґрунтованим.

Відповідач-1 проти позову не заперечує
та визнає суму заборгованості в
повному обсязі, про що зазначає в заяві
про визнання позову від 16.01.2014 року.

Право відповідача-1 визнати позов
повністю або частково передбачено ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Дії відповідача-1 не суперечать
законодавству, не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, з огляду на що господарський суд
приймає визнання відповідачем-1 позову
у повному обсязі.

За викладеного, є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про солідарне стягнення
з відповідача-1 та відповідача-2 на
користь позивача заборгованості за
поставлений товар з урахуванням
проіндексованої вартості товару
(боргу) по договору купівлі-продажу №
11914 від 26.04.2013 року в розмірі 52120,59 грн. та
процентів за користування товарним
кредитом за період з 01.11.2013 року по
15.11.2013 року в розмірі 2494,36 грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу
України виконання господарських
зобов'язань забезпечується заходами
захисту прав та відповідальності
учасників господарських відносин,
передбаченими цим Кодексом та іншими
законами. До відносин щодо
забезпечення виконання зобов'язань
учасників господарських відносин
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання
за кожен день прострочення виконання
(ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.1 договору у випадку
порушення термінів оплати, обумовлених
у Специфікаціях до Договору, Покупець
сплачує Продавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченої заборгованості за
кожен день прострочення оплати.
Сторони прийшли до взаємної згоди, що
нарахування пені припиняється через
рік (365 календарних днів) від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За прострочення оплати товару позивач
нарахував та просить стягнути пеню за
період з 01.11.2013 року по 15.11.2013 року в
розмірі 259,41 грн.

Пеня нарахована відповідно до умов
договору та підлягає солідарному
стягненню з відповідача-1 та
відповідача-2.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод: кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Європейський суд з прав людини
під терміном "власність" розуміє також
грошові кошти, що підлягають оплаті.
Невиконанням обов'язку щодо оплати
отриманого товару відповідач порушує
права позивача, безпідставно не
передаючи грошові кошти (вартість
товару) у власність позивача.

За викладеного, з відповідача-1 та
відповідача-2 підлягає стягненню сума в
розмірі 54874,36 грн. (52 120,59 грн. - основний
борг + 2 494,36 грн. - проценти за
користування товарним кредитом + 259,41
грн. - пеня).

При розподілі між сторонами судових
витрат, а саме - витрат на оплату послуг
адвокатів - суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути солідарно з
відповідачів витрати на оплату послуг
адвоката у розмірі 3500,00 грн.

Позивач надав договір про надання
послуг адвоката у сфері права послуг,
акт приймання-передачі наданих послуг
у сфері права від 18.12.2013 року, де
зазначено, що адвокатом уже надані
послуги вартістю 3500,00 грн., а також
докази оплати за надання адвокатських
послуг (платіжне доручення № 52786 від
17.12.2013 року про сплату за надання
адвокатських послуг у розмірі 3500,00
грн.).

Відповідно до п.6.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013 року, витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" адвокат може здійснювати
адвокатську діяльність індивідуально
або в організаційно-правових формах
адвокатського бюро чи адвокатського
об'єднання (організаційні форми
адвокатської діяльності).

Тобто адвокатське об'єднання є
організаційною формою адвокатської
діяльності. Тому адвокатські послуги,
надані адвокатським об'єднанням є
судовими витратами у розумінні ст. 44
ГПК України.

У той же час, вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, господарський
суд має враховувати, що розмір
відшкодування названих витрат, крім
державного мита, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним.
За таких обставин суд з урахуванням
обставин конкретної справи, зокрема,
ціни позову, може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

Стосовно вимог позивача про стягнення
витрат на оплату послуг адвоката, суд
зазначає, що дане питання необхідно
розглядати в двох площинах: по-перше, це
договірні відносини позивача з
адвокатом (адвокатами) стосовно
надання юридичних послуг і, по-друге, це
вимога про оплату наданих послуг
відповідачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить
із основоположного принципу
цивільного права - принципу свободи
договору. Позивач має право на свій
розсуд оцінити вартість послуг
адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини
розглядуваного питання суд зазначає,
що положення ГПК України про стягнення
з відповідача вартості послуг адвоката
по-суті є оплатою відповідачем наданих
позивачеві послуг з правової допомоги.
І в цьому аспекті оцінка вартості
послуг позивачем не має беззаперечного
статусу.

Право на справедливий суд, передбачене
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та положення
ст.ст. 42, 43 ГПК України стосовно
рівності сторін є гарантією захисту
прав, у даному випадку відповідача, від
покладення на нього обов'язку
відшкодування необґрунтованої
вартості послуг адвоката внаслідок
різних причин, зокрема, помилки
позивача в оцінці вартості таких
послуг, отримання і оплата позивачем
послуг, що не були необхідні для
розгляду даної справи або ж навіть
навмисного завищення позивачем та
адвокатом вартості таких послуг з
метою отримання неправомірної вигоди
за рахунок відповідача.

Завданням суду при розгляді справи не є
оцінка вищевказаних причин чи підстав,
чи оцінка якості роботи адвоката, а є
визначення обґрунтованого і
адекватного розміру грошової суми, що
підлягає стягненню з відповідача за
надані позивачеві послуги.

Тому суд, враховуючи вищевикладене,
вважає, що максимально допустимим
розміром стягнення з відповідача
вартості послуг адвоката, наданих
позивачеві, є 2 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір у розмірі 1 720,50 грн. та
оплата послуг адвоката у розмірі 2000,00
грн. підлягає стягненню з відповідача-1,
оскільки спір виник внаслідок його
неправильних дій.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.6, ч.1 ст.1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 1, 33, 34, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Канівці"
(19930, Черкаська область, Чорнобаївський
район, с. Великі Канівці,
ідентифікаційний код 00856988) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,
ідентифікаційний код 34985654) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,
ідентифікаційний код 31320991)
проіндексовану суму боргу у розмірі
52120,59 грн., проценти по товарному
кредиту в розмірі 2494,36 грн. та пеню у
розмірі 259,41 грн.

Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Канівці" (19930,
Черкаська область, Чорнобаївський
район, с. Великі Канівці,
ідентифікаційний код 00856988) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,
ідентифікаційний код 31320991) витрати на
оплату послуг адвокатів у розмірі 2000,00
грн. та судовий збір у розмірі 1720,50 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено - 21.01.2014 року.

Суддя
О.М. Крижний