м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23641/13 15.01.14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ольвія"

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Державна фінансова
інспекція в місті Києві

про стягнення 439 363,13 грн

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача: Марущак Т.І. -
представник за довіреністю № 293/а від
20.08.12

від відповідача: Демидас А.І. -
представник за довіреністю № 2 від 10.09.13

від третьої особи: Пилипенко І.К -
представник за довіреністю № 26-16-17-17/17764
від 30.11.13

В судовому засіданні 15.01.14, в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передано позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів" про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ольвія" 439 363,13 грн.
заборгованості з орендної плати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами ревізії Державної
фінансової інспекції в м. Києві
встановлено факт порушення п.10.16
Положення про порядок розгляду питань
щодо розпорядження та використання
майна ВАТ «НДІ ЕМП», затвердженого
рішенням зборів акціонерів товариства
(протокол засідання від 22.10.07 № 9), що
призвело до недоотримання позивачем
орендної плати за період з 01.01.11 по 31.03.12
від відповідача в сумі 439363,13 грн. через
встановлення в договорах оренди № 12 та
№ 63 орендної плати нижче мінімально
допустимого рівня.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.12.2013 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 15.01.2014 р., залучено до участі у справі
в якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Державну фінансову
інспекцію в місті Києві.

13.01.14 через відділ діловодства суду від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду від 06.12.13,
крім того від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, в якому
відповідач зазначає, що він в повному
обсязі виконував свої зобов'язання за
договорами оренди № 12 та № 63, що не
заперечується позивачем, крім того,
одностороннє донарахування позивачем
орендної плати суперечить положенням
чинного в Україні законодавства, у
зв'язку з викладеним, відповідач
просить в позові відмовити повністю.

15.01.14 через загальний відділ
діловодства від третьої особи надійшли
письмові пояснення по суті спору,
відповідно до яких третя особа позовні
вимоги підтримала.

В судовому засіданні суд заслухав
представника позивача та представника
третьої особи, які позов підтримали та
надали пояснення по суті справи,
представник відповідача проти позову
заперечував.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив.

10.12.2010 року між Відкритим акціонерним
товариством «Науково-дослідний
інститут електромеханічних приладів»,
що змінило своє найменування на
Публічне акціонерне товариство
«Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів» (далі -
позивач, орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ольвія»
(далі - відповідач, орендар) було
укладено Договір оренди нежитлового
приміщення № 12 (надалі - договір № 12),
згідно умов якого позивач передає. а
відповідач приймає в строкове платне
користування нежитлові приміщення
першого та третього поверху корпусу №
23 загальною площею 1088,1 кв.м., що
розташовані за адресою: 03142, м. Київ, вул.
Ак. Кримського, 27.

Відповідно до п.4.1 договору № 12 орендна
плата сплачується Орендарем щомісячно
не пізніше 15 числа очного місяця па
підставі виставлених Орендодавцем
рахунків. Рахунки виставляються
орендарю не пізніше 10 числа поточного
місяця. Орендар зобов'язаний
самостійно отримувати рахунки у
Орендодавця. Якщо Орендар з власної
вини не отримає рахунок, це не
вважається підставою для несплати або
несвоєчасної/неповної сплати
встановленої орендної плати. У період з
01 січня 2011 року по 30 листопада 2011 року
ціна оренди 1 м2 Майна, включаючи плату
за користування відповідною земельною
ділянкою за перший місяць складає - 25,49
гри. з ПДВ.

У період з 01 січня 2011 року по 30
листопада 2011 року орендна плата за все
Майно за договором - площею 1088,1 м2,
включаючи плату за користування
відповідною земельною ділянкою, за
перший місяць оренди складає 27733,49 грн.
з ПДВ. У період з 01 грудня 2011 року по 30
листопада 2013 року ціна оренди 1 м2 майна,
включаючи плату за користування
відповідною земельною ділянкою за
перший місяць складає - 50,98 гри. з ПДВ).

У період з 01 грудня 2011 року по 30
листопада 2013 року орендна плата за все
майно за договором - площею 1088,1 м2,
включаючи плату за користування
відповідною земельною ділянкою, за
перший місяць оренди складає 55466,98 грн.
з ПДВ. Орендна плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

В орендну плату не включаються витрати,
пов'язані з утриманням орендованого
майна та його експлуатацією, витрати по
сплаті комунальних послуг, страхування
майна та інші витрати.

Згідно з п. 4.3 договору розмір орендної
плати переглядається на вимогу однієї
із сторін у разі централізованих змін
цін і тарифів та в інших випадках,
передбачених чинним законодавством
України. У разі таких змін сторони
підписують додаткову угоду.

Додаткові угоди, додатки, зміни та
доповнення до цього договору складають
невід'ємну частину цього договору і
мають юридичну силу у разі, якщо вони
викладені у письмовій формі, підписані
сторонами та скріплені їх печатками
(п.8.3 договору № 12).

Пунктами 10.1, 10.2 договору встановлено,
що його укладено строком на 35 місяців,
та за умови дотримання умов п.2.1 цього
договору він діє з 01.01.11 до 30.11.13 включно.
Умови цього договору зберігають силу
протягом всього терміну дії цього
договору, в тому числі у випадках, коли
після його укладення, законодавством
встановлено правила, що погіршують
становище орендаря, а в частині
зобов'язань орендаря щодо орендної
плати - до виконання зобов'язань.

Крім того, 01.01.2011 року між Відкритим
акціонерним товариством
«Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів», що
змінило своє найменування на Публічне
акціонерне товариство
«Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів» (далі -
позивач, орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ольвія»
(далі - відповідач, орендар) було
укладено Договір оренди нежитлового
приміщення № 63 (надалі - договір № 63),
згідно умов якого позивач передає. а
відповідач приймає в строкове платне
користування нежитлові приміщення в
корпусі № 28 (к. 108,110) загальною площею
80,00 кв.м., павільйон площею 119,7 кв.м. та
асфальтовану площадку площею 771,5 кв.м.
що розташовані за адресою: 03142, м. Київ,
вул. Ак. Кримського, 27. Загальна площа
орендованого майна складає 971,20 кв.м.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору № 63
орендна плата сплачується Орендарем
щомісячно не пізніше 15 числа очного
місяця па підставі виставлених
Орендодавцем рахунків. Рахунки
виставляються орендарю не пізніше 10
числа поточного місяця. Орендар
зобов'язаний самостійно отримувати
рахунки у Орендодавця. Якщо Орендар з
власної вини не отримає рахунок, це не
вважається підставою для несплати або
несвоєчасної/неповної сплати
встановленої орендної плати. У період з
01 січня 2011 року по 30 листопада 2011 року
орендна плата за все Майно за договором
- площею 971,20 м2, включаючи плату за
користування відповідною земельною
ділянкою, у січні місяці 2011 року
складає 6470,28 грн. з ПДВ за павільйон та
корпус № 28 та 7869,30 грн. з ПДВ за
асфальтовану площадку. У період з 01
грудня 2011 року по 30 листопада 2013 року
орендна плата за все майно за договором
- площею 971,20 м2, включаючи плату за
користування відповідною земельною
ділянкою у грудні 2011 року складає: 10179,91
грн. з ПДВ за павільйон та корпус № 28 та
8332,20 грн. за асфальтовану площадку.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць. В орендну плату не
включаються витрати, пов'язані з
утриманням орендованого майна та його
експлуатацією, витрати по сплаті
комунальних послуг, страхування майна
та інші витрати (п. 4.3 договору № 63).

Додаткові угоди, додатки, зміни та
доповнення до цього договору складають
невід'ємну частину цього договору і
мають юридичну силу у разі, якщо вони
викладені у письмовій формі, підписані
сторонами та скріплені їх печатками
(п.8.3 договору № 63).

Пунктами 10.1, 10.2 договору № 63
встановлено, що його укладено строком
на 35 місяців, та за умови дотримання
умов п.2.1 цього договору він діє з 01.01.11
до 30.11.13 включно. Умови цього договору
зберігають силу протягом всього
терміну дії цього договору, в тому
числі у випадках, коли після його
укладення, законодавством встановлено
правила, що погіршують становище
орендаря, а в частині зобов'язань
орендаря щодо орендної плати - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п.10.3 договору № 63 зміни і
доповнення або розірвання цього
договору допускаються за взаємної
згоди сторін. Зміни та доповнення, що
пропонується внести, розглядаються
протягом десяти календарних днів з
дати їх подання до розгляду іншою
стороною.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на Акт від 17.05.12 № 08.30/871
ревізії фінансово-господарської
діяльності ПАТ «Науково-дослідний
інститут електромеханічних приладів»
за період з 01.07.09 по завершений звітний
період 2012 року, що була проведена
Державною фінансовою інспекцією в
місті Києві. Вказаним актом ревізії
встановлено, що засновником ПАТ «НДІ
ЕМП» є держава в особі регіонального
відділення Фонду Державного майна по
місту Києву. Фонду державного майна
України належить 94,44% акцій. Основним
нормативно-правовим актом щодо оренди
державного майна, який, зокрема,
визначає розрахунок плати за оренду
державного майна є Методика розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затверджена
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 № 786 (далі - Методика). Листами
від 28.03.2012 № 10-17-4614 та від 26.09.2011 № 10-17-13014
Державний Фонду майна України
рекомендував ПАТ «НДІ ЕМП» при
визначенні розміру орендної плати
керуватися Методикою.

Ревізією встановлено, що позивачем для
орендаря ТОВ «Ольвія» (відповідач)
встановлено орендну плату нижче
мінімально допустимого розміру. Так,
ТОВ «Ольвія» в період з 01.01.2011 по 31.03.2011
фактично сплачувалась орендна плата в
розрахунку 25,49 грн. (з ПДВ) за 1 кв. м., в
той же час, вартість орендної плати за 1
кв. м. площі, що має бути розраховано
відповідно до Методики, з 01.01.2011 для
зазначеного контрагента повинна
становити 49,72 грн. (2386,7 грн. (з ПДВ)
(вартість 1 кв. м в корпусі № 23 згідно
експертної оцінки та з врахуванням
індексів інфляції з моменту проведення
оцінки) * 25% (коефіцієнт функціонального
використання згідно додатку №2 до
Методики) / 12 місяців).

Таким чином, внаслідок порушення вимог
п.10.16 Положення про порядок розгляду
питань щодо розпорядження та
використання майна ВАТ «НДІ ЕМП»,
затвердженого рішенням зборів
акціонерів (протокол від 22.10.2007 № 9 (в
частині, що стосується мінімального
розміру орендної плати) не
дотримуючись рекомендацій Державного
Фонду майна України, в порушення
постанови Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 № 786 Товариством в період з
01.01.2011 по 31.03.2012 недоотримано орендної
плати по договору від 10.12.2010 № 12 з ТОВ
«Ольвія» на загальну суму 417 220,8 гривень
(з ПДВ). Аналогічне порушення виявлено і
за договором оренди від 01.11.11 № 63 на
суму 22 142,34 грн.

Держфінінспекцією в м. Києві листом від
05.06.2012 № 26-08-14-14/7262 було направлено
позивачу вимогу про усунення виявлених
ревізією порушень, зокрема зобов'язати
виконати пункт 3 - відобразити в
бухгалтерському обліку дебіторську
заборгованість за відповідними
організаціями-орендарями, які
використовували нежитлові приміщення
і площі товариства, провести
претензійно-позовну роботу по їх
відшкодуванню.

Оскільки, позивач не забезпечив
виконання вимог про усунення порушень,
встановлених в акті ревізії,
Держфінінспекція в м. Києві звернулась
до суду в інтересах держави щодо
зобов'язання виконати законні вимоги.
Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.02.13, що залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.13,
позовні вимоги Держфінінспекції в м.
Києві задоволено в повному обсязі,
зобов'язано ПАТ «Науково-дослідний
інститут електромеханічних приладів»
виконати у повному обсязі пункти 3 та 4
вимоги Держфінінспекції в м. Києві від
05.06.2012 № 26-08-14-14/7262. Рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.02.2013 у справі № 2а-17953/12/2670 набрало
законної сили 23.05.2013.

На виконання вказаних судових рішень
позивач направив на адресу відповідача
податкову накладну та рахунок-фактуру
№ СФ-0000020 від 13.06.13 на суму 439363,13 грн.

Відповідач вказану суму
заборгованості не визнав, про що
свідчить лист відповідача від 27.06.13 № 14.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним виконанням, на думку
позивача, відповідачем грошового
зобов'язання зі сплати донарахованої
орендної плати згідно акту ревізії, у
зв'язку з чим позивач вказує на
існування підстав для стягнення
заборгованості за період з 01.01.2011 р. по
31.03.2012 р. у розмірі 439 363,13 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського
кодексу України визначено, що орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Таким чином, орендна плата як платіж
може нараховуватись за користування
майном виключно на підставі договору
оренди.

Відповідно до п. 10.2, 10.3 договорів оренди
№ 12 та № 63 умови договорів зберігають
силу протягом всього терміну їх дії, в
тому числі у випадках, коли після його
укладення, законодавством встановлено
правила, що погіршують становище
орендаря, а в частині зобов'язань
орендаря щодо орендної плати - до
виконання зобов'язань. Зміни і
доповнення або розірвання цих
договорів допускаються за взаємної
згоди сторін. Зміни та доповнення, що
пропонується внести, розглядаються
протягом десяти календарних днів з
дати їх подання до розгляду іншою
стороною.

Крім того, відповідно до п.4.3 договору №
12 розмір орендної плати переглядається
на вимогу однієї із сторін у разі
централізованих змін цін і тарифів та в
інших випадках, передбачених чинним
законодавством України. У разі таких
змін сторони підписують додаткову
угоду.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується позивачем, відповідач
протягом спірного періоду з 01.01.2011 р. по
31.03.2012 р. в повному обсязі виконував
взяті на себе зобов'язання, передбачені
умовами укладених між сторонами
Договорів оренди.

Доказів внесення змін до договорів
оренди № 12 від 10.12.10 та № 63 від 01.01.11 в
частині збільшення розміру орендної
плати в період з 01.01.2011 р. по 31.03.2012 р.
позивачем не надано. Представник
позивача доказів направлення
відповідачу письмових пропозицій чи
проектів змін до договорів в частині
збільшення розміру орендної ставки у
вказаний період, відповідно до
приписів ст.ст. 651 - 652 ЦК України, суду не
надав.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння зміна
умов зобов'язання не допускається і
воно має виконуватись належним чином
відповідно до вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін. Згідно статті 654
Цивільного кодексу України зміна
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється.

Суд критично оцінює посилання позивача
на акт ревізії від 17.02.12 як на підставу
звернення до суду для захисту свого
порушеного права виходячи з
наступного. З аналізу вказаного акта
ревізії вбачається, що саме недоліки в
організації роботи позивача та його
службових осіб призвели до
недонарахування орендної плати. В той
же час позивачем не вказано, які норми
права порушені відповідачем, не
зазначено правові підстави для
примусового стягнення підвищеної
орендної плати в період з 01.01.2011 р. по
31.03.2012 р., що не обумовлена умовами
договорів оренди, укладених між
сторонами.

Суд не може розцінювати акт ревізії
фінансового-господарської діяльності
позивача від 17.05.12 № 08.30/871 за період
01.07.09 по завершений звітний період 2012
року належним та допустимим доказом
факту наявності заборгованості
відповідача перед позивачем в сумі 439
363,13 грн., оскільки між сторонами
(позивачем та відповідачем) існують
договірні відносини, сторона, яка
вважає за необхідне змінити умови
договору повинна була надіслати
пропозиції про це другій стороні за
договором. Доказів зміни умов
договорів та укладення додаткових угод
до договору сторонами суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач вчасно та у повному обсязі
вносив орендну плату, заборгованості
по орендній платі не було, що
підтверджується поясненнями
представників позивача та відповідача.

Посилання позивача на факти,
встановлені в Постанові окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі 2а-17953/12/2670 від 21.02.13, що залишена
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.05.13, відхиляються судом, оскільки
сторонами в адміністративній справі
2а-17953/12/2670 є Державна фінансова
інспекція в м. Києві (позивач) та ПАТ
«Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів»
(відповідач), тобто ТОВ «Ольвія» не
брало участі у розгляді даної справи.

Частиною 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, оскільки склад сторін у справі
2а-17953/12/2670 та справі 910/23641/13 не є
однаковим, то у господарського суду
відсутні підстави для застосування ч.2
ст. 35 ГПК України.

Крім того, предметом розгляду в
адміністративній справі № 2а-17953/12/2670 є
зобов'язання ПАТ «Науково-дослідний
інститут електромеханічних приладів»
виконати в повному обсязі пункти 3 та 4
вимоги Державної фінансової інспекції
в місті Києві від 05.06.12 № 26-08-14-14/7262.
Питання заборгованості ТОВ «Ольвія»
перед ПАТ «Науково-дослідний інститут
електромеханічних приладів» не
входило до меж доказування в даній
справі та судом не розглядалось.

Таким чином, позивач не довів належними
та допустимими доказами, факт
порушення його прав та охоронюваних
законом інтересів з боку відповідача.
Доводи та заперечення відповідача не
спростовані позивачем та третьою
особою в належний спосіб.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обов'язок доказування слід розуміти як
закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що правові підстави для задоволення
позовних вимог відсутні та в позові
належить відмовити за
необґрунтованістю та безпідставністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.01.2014 р.

Суддя

Пукшин Л.Г.