КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р. Справа№ 910/13984/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

секретаря судового засідання Ворони
В.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Ковтун Т.О., дов. №
3-Н від 02.01.2014 р.;

від відповідача - Кошкіна І.В., дов.
№ 25/12/2013 від 25.12.2013 р.;

Нестеренко О.П..
дов. № 02/01/2014/1 від 02.01.2014 р.;

Русан О.О., дов. №
12/12/13 від 12.12.2013 р.;

від третьої особи - Троніц М.І., дов. №
25-17/1 від 08.01.2014 р.;

Сом В.І., дов. № 25-17/1863
від 31.12.2013 р.;

від прокуратури - Белікова С.О., посв.
№ 015614 від 14.03.2013 р.

розглянувши матеріали

апеляційних скарг Комунального
підприємства «Київський
метрополітен», Заступника прокурора
міста Києва та Державної фінансової
інспекції України

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 08.10.2013 року

у справі № 910/13984/13 (суддя
Борисенко І.І.)

за позовом Комунального
підприємства «Київський метрополітен»

до Публічного
акціонерного товариства
«Київметробуд»

третя особа Державна фінансова
інспекція України

за участю Заступника прокурора
міста Києва

про стягнення 928 526, 31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.10.2013 року по справі № 910/13984/13
у задоволені позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Комунальне підприємство «Київський
метрополітен» звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
08.10.2013 року по справі № 910/13984/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства «Київський
метрополітен».

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Заступник прокурора міста Києва
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
08.10.2013 року по справі № 910/13984/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства «Київський
метрополітен».

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Державна фінансова інспекція України
звернулася до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
08.10.2013 року по справі № 910/13984/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства «Київський
метрополітен».

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року по
справі № 910/13984/13 апеляційні скарги було
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 05.12.2013 року.

22.11.2013 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Публічного
акціонерного товариства
«Київметробуд» надійшов відзив на
апеляційні скарги, у якому відповідач
просить апеляційні скарги залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

В судовому засіданні 05.12.2013 року було
допущено до участі у справі
прокуратуру міста Києва за заявою
заступника прокурора міста Києва та
оголошено перерву в розгляді справи на
09.01.2013 року.

16.12.2013 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Публічного
акціонерного товариства
«Київметробуд» надійшли доповнення та
уточнення до відзиву на апеляційні
скарги, у яких відповідач просить
апеляційні скарги залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

31.12.2013 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Комунального
підприємства «Київський метрополітен»
надійшли письмові пояснення до
апеляційної скарги, у яких позивач
просить його апеляційну скаргу
задовольнити, а оскаржуване судове
рішення - скасувати.

Вимоги та доводи апеляційних скарг
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Комунального підприємства
«Київський метрополітен» у поясненнях,
наданих у судовому засіданні,
підтримав доводи, викладені в його
апеляційній скарзі, просив суд рішення
Господарського суду міста Києва від
08.10.2013 року по справі № 910/13984/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства «Київський
метрополітен».

Представники Державної фінансової
інспекції України в поясненнях,
наданих у судовому засіданні,
підтримали доводи, викладені в їх
апеляційній скарзі, просили суд
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.10.2013 року по справі № 910/13984/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства «Київський
метрополітен».

Представник прокуратури в поясненнях,
наданих у судовому засіданні,
підтримав доводи, викладені в його
апеляційній скарзі, просив суд рішення
Господарського суду міста Києва від
08.10.2013 року по справі № 910/13984/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства «Київський
метрополітен».

Представники Публічного акціонерного
товариства «Київметробуд» у
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, заперечували проти доводів
апелянтів, викладених в апеляційних
скаргах, просили суд відмовити в
задоволенні скарг та залишити без змін
оскаржуване судове рішення місцевого
господарського суду як таке, що
прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційних скарг,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

09.08.2011 року між Комунальним
підприємством «Київський
метрополітен» (далі - КП «Київський
метрополітен», позивач, замовник) та
Публічним акціонерним товариством
«Київметробуд» (далі - ПАТ
«Київметробуд», відповідач,
генпідрядник) було укладено
довгостроковий договір підряду №
19/002/15-ДБМ/2011 на продовження будівництва
ділянки Куренівсько-Червоноармійської
лінії від станції «Либідська» до
станції «Виставковий центр» (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору та вимог
ст. 875 ЦК України замовник доручає та
оплачує, а генпідрядник відповідно до
проектної документації та умов
Договору виконує роботи по будівництву
дільниці
Куренівсько-Червоноармійської лінії
Київського метрополітену від станції
«Либідська» до станції «Виставковий
центр».

Пунктом 63 Договору визначено, що
приймання-передача робіт (об'єкта
будівництва) здійснюється відповідно
до вимог нормативних актів, які
регламентують приймання виконаних
робіт в експлуатацію.

Згідно п. 64 Договору, після одержання
повідомлення Генпідрядника про
готовність до передачі закінчених
робіт Замовник зобов'язаний розпочати
їх приймання.

У відповідності до п. 64.2 Договору, право
власності на закінчені роботи по
об'єкту будівництва переходять до
замовника з моменту підписання
сторонами акта про виконані роботи
(форма № КБ-2в) та їх вартість (форма
КБ-3).

Як встановлено п. 50 Договору,
розрахунки за виконані роботи
здійснюються замовником з урахуванням
положень Загальних умов, бюджетного
законодавства тощо, на підставі актів
форми № КБ-2в та довідок № КБ-3
проміжними щомісячними платежами в
міру виконання робіт за види робіт.

Пунктом 51.2 Договору передбачено, що
оплата виконаних робіт здійснюється
замовником протягом 15 днів з дня
підписання сторонами за договором
актів форми № КБ 2в та довідки форми №
КБ-3.

Як передбачено п. 101 Договору,
повноважними представниками ПАТ
«Київметробуд» по виконанню умов цього
договору є його структурні підрозділи
БМУ-З, БМУ-6, ТЗ-4, ТЗ-7, ТЗ-14, Автобаза та
УРБ ПАТ «Київметробуд», зокрема у
взаємовідносинах та розрахунках з
позивачем.

З пояснень сторін та матеріалів справи
встановлено, що ПАТ «Київметробуд» як
підрядник, починаючи з серпня 2011 року,
виконував певні види та об'єми робіт,
складав обов'язкові в будівництві та
затверджені ДБН форми актів виконаних
підрядних робіт (КБ-2в) та довідки про
вартість виконаних робіт (КБ-3).

Положеннями п. 43.1., 44, 83.2., 85.3., 85.4., 85.7., 85.8.,
85.9. Договору та ч. 1 ст. 849 ЦК України,
замовник в силу своїх повноважень,
здійснював контроль і технічний нагляд
за відповідністю обсягу, вартості і
якості виконаних робіт проектам і
кошторисам. Крім цього, замовник
перевіряв хід і якість будівельних та
монтажних робіт, якість матеріалів, що
використовуються. І тільки в разі
відсутності зауважень підписував
підряднику акти виконаних робіт та
довідки про вартість підрядних робіт.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі. Замовник, який прийняв роботу
без перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття.

Сторони у своїх поясненнях зазначили,
що роботи передбачені Договором
виконані в повному обсязі ще в грудні
2011 року, акти виконаних робіт форми
КБ-2в та довідки про вартість виконаних
підрядних робіт форми КБ-3 підписані
замовником без жодних зауважень, а в
подальшому і оплачені. 12.12.2011 року було
оформлено акт готовності об'єкта до
експлуатації № 2. На підставі вказаного
акту 23.12.2011 року було отримано
сертифікат відповідності на об'єкт
будівництва серія КВ № 6.

Позивач в позовній заяві вказує на
нанесення йому збитків у розмірі 928 526,31
грн. та просить стягнути їх,
посилаючись на наступне.

Пунктом 46 договору передбачено, що
фінансування робіт (будівництва
об'єкта) здійснюється за рахунок
міського та/або державного бюджетів.

Згідно п. 88.13 пункту 88 договору,
відповідач зобов'язаний відшкодувати
відповідно до законодавства та
договору завдані позивачу збитки.

21.02.2013 року Державною фінансовою
інспекцією України було складено акт №
06-21/14 ревізії фінансово-господарської
діяльності КП «Київський
метрополітен» за період з 01.11.2010 року по
31.10.2012 року (далі - Акт Державної
фінансової інспекції України).

З Акту Державної фінансової інспекції
України вбачається, що в процесі
перевірки було виявлено порушення
Правил визначення вартості
будівництва ДБН Д.1.1-1-2000, затверджених
Держбудом України від 27.08.2000 року № 174,
КП «Київський метрополітен» оплатив
бюджетними коштами не передбачені
умовами договору та
проектно-кошторисною документацією
витрати при взаєморозрахунках з ПАТ
«Київметробуд» в сумі 928 526,31 грн.,
внаслідок чого на вказану суму завдано
збитки міському бюджету м. Києва в
особі КП «Київський метрополітен», а
саме 37 226,51 грн. оплата матеріалів, які
відсутні в документах бухгалтерського
обліку, 147 105,40 грн. відшкодування доплат
за роботу у вечірні години, 717 194,40 грн.
збільшення вартості спорудження ВБК за
рахунок зміни ресурсів державної
кошторисної норми.

Листом від 01.04.2013 року № 06-14/359 Державна
фінансова інспекція України
звернулась до начальника КП «Київський
метрополітен», в якому поставило
вжиття заходів щодо повернення зайво
сплачених коштів ПАТ «Київметробуд» та
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Претензією від 29.05.2013 року № 24/659 КП
«Київський метрополітен» звернулося
до ПАТ «Київметробуд» з вимогою про
відшкодування збитків та повернення на
рахунок замовника 928 526,31 грн.

На думку позивача, неправомірність дій
відповідача полягає в тому, що при
підписанні актів виконаних робіт (КБ-2В)
останній включив роботи не передбачені
умовами договору та
проектно-кошторисною документацією,
внаслідок чого йому була нанесена
шкода у розмірі 928 526,31 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Як зазначалося вище, підставою позову
позивача є виявлення в процесі
перевірки Державною фінансовою
інспекцією України того, що відповідач,
при підписанні актів виконаних робіт,
включив до них роботи не передбачені
умовами Договору підряду та
проектно-кошторисною документацією,
внаслідок чого йому завдано шкоду
(збиток) в розмірі 928 526,31 грн.

Статтею 224 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. При цьому збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Позивач зазначає, що саме включення
робіт не передбачених умовами Договору
та проектно-кошторисною документацією
спричинило нанесення шкоди в розмірі 928
526,31 грн.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 1166
ЦК України, позивач просить стягнути 928
526,31 грн. на його користь.

Вказаною нормою передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Колегія суддів звертає увагу, що за
змістом ст. 1166 ЦК України для
застосування такої міри
відповідальності, як стягнення збитків
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.
За відсутності хоча б одного із цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
22.01.2013 року по справі № 3-72гс12.

Як зазначено вище, відповідачем
виконані роботи передбачені Договором,
позивачем прийняті вказані роботи та
оплачені. Жодних претензій щодо
виконання робіт позивачем заявлено не
було, доказів понесення збитків самим
позивачем не надано.

Стосовно посилання позивача на лист
Державна фінансова інспекція України
від 01.04.2013 року № 06-14/359 в підтвердження
збитків, колегія зазначає, що даним
листом поставлено питання про вжиття
заходів щодо повернення зайво
сплачених коштів ПАТ «Київметробуд» та
притягнення винних осіб до
відповідальності. Судова колегія
зазначає, що листом, в даному випадку,
не встановлено наявність складу
правопорушення та збитків.

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції, що сукупності
вищевказаних елементів складу
цивільного правопорушення в діях
відповідача належними та допустимими
доказами не доведено.

Стосовно посилання в судовому
засіданні представника Державної
фінансової інспекції України на п. 3.3.12
Правила визначення вартості
будівництва ДБН Д.1.1-1-2000 колегія
зазначає наступне.

Пунктом 3.3.12 вказаних правил
передбачено, що незалежно від виду
договірної ціни та способів
взаєморозрахунків при виявленні у
розрахунках за виконані роботи (форми
№ КБ-2в «Акт приймання виконаних
підрядних робіт» та № КБ-3 «Довідка про
вартість виконаних підрядних робіт та
витрати», які були відповідно
оформлені та оплачені за попередні
періоди) безперечних помилок та
порушень чинного порядку визначення
вартості будівництва загальна
вартість виконаних підрядних робіт
підлягає уточненню з моменту виявлення
зазначених помилок.

По-перше, вказана норма стосується
безперечних помилок та порушень
чинного порядку визначення вартості
будівництва, по-друге, вказані помилки
підлягають уточненню, отже, вказана
норма лише передбачає порядок внесення
беззаперечних уточнень та не
встановлює жодним чином наявність
збитків.

Таким чином, позивач не довів, що в діях
відповідача є склад цивільного
правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про недоведеність
збитків та відсутність підстав для
задоволення вимог ПАТ «Київметробуд»
про стягнення 928 526,31 грн.

Апеляційні скарги зводяться до
розгляду вартості робіт, проте не в них
доводиться наявність збитків через
склад цивільного правопорушення, який
складається з протиправної поведінки,
збитків, причинного зв'язку між
протиправною поведінкою боржника та
збитками, вини.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені в апеляційних
скаргах, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.10.2013 року по справі №
910/13984/13, прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційні скарги Комунального
підприємства «Київський
метрополітен», Заступника прокурора
міста Києва та Державної фінансової
інспекції України задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Комунального
підприємства «Київський
метрополітен», Заступника прокурора
міста Києва та Державної фінансової
інспекції України залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 08.10.2013 року по
справі № 910/13984/13 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/13984/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз

Повний текст рішення складено 14.01.2014
року.