м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових металів»доТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Інстал-Електро»простягнення 5 386,56
грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:Волков Ю.О.від
відповідача:не з'явивсяОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових металів» (надалі - ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів») звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інстал-Електро»
(надалі - ТОВ «Інстал-Електро») про
стягнення 27 424,29 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору поставки №83/13
від 19.04.2013 р. позивач здійснив поставку
товару, а відповідач належним чином
грошове зобов'язання по оплаті
поставленого товару не виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у
розмірі 26 824,59 грн. Крім того, позивачем
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача пені у розмірі 493,87 грн. та 3%
річних у розмірі 105,83 грн. за
прострочення виконання грошового
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.09.2013 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
02.10.2013 р. від представника позивача
надійшла заява про зменшення позовних
вимог, в якій позивач просив суд
стягнути з відповідача основну
заборгованість у розмірі 7 077,11 грн. та
пеню у розмірі 309,45 грн. Вказана заява
прийнята судом до розгляду.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 02.10.2013 р. у зв'язку
із перебуванням судді Босого В.П. у
на розгляд судді Стасюку С.В.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до свого провадження суддею
Стасюком С.В. та призначено до розгляду
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 21.10.2013 р. справу
судді Босому В.П. у зв'язку із
поверненням його з відрядження.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 р. справу прийнято до
провадження суддею Босим В.П., розгляд
справи відкладено до 02.12.2013 р.
В судовому засіданні 02.12.2013 р. позивачем
подано заяву про зменшення позовних
вимог від 29.11.2013 р., в якій позивач
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 5 077,11 грн. та
пеню у розмірі 309,45 грн. Вказана заява
приймається судом до розгляду.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 р. відкладено розгляд
справи до 18.12.2013 р. та зобов'язано
відповідача виконати вимоги ухвали
суду від 03.09.2013 р.
В судове засідання представник
позивача з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, надав пояснення стосовно суті
спору, позовні вимоги в редакції заяви
про зменшення розміру позовних вимог
від 29.11.2013 р. підтримав повністю.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №28046271.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2013 р. між ТОВ «Запорізький завод
кольорових металів» (постачальник) та
ТОВ «Інстал-Електро» (покупець) було
укладено договір поставки №83/13 (надалі
- «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору
постачальник зобов'язується передати у
власність, а покупець прийняти та
оплатити продукцію згідно з додатками
до даного договору: двосторонніми
специфікаціями та/або накладними
постачальника.

Згідно з п. 2.4 Договору у випадку, якщо
покупець протягом строку, вказаного в
п. 2.3 даного договору, не повертає
продукцію у повному обсязі, ціни на
продукцію вважаються узгодженими
обома сторонами і продукція прийнятою
згідно цін, вказаних в накладних, а
поставка виконаною згідно умов
договору.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що
оплата продукції проводиться покупцем
банківським переказом шляхом 100% оплати
протягом 3 календарних днів з моменту
відвантаження продукції, якщо
сторонами не обумовлено іншого порядку
оплати.

Специфікацією №3 від 20.05.2013 р. до
Договору сторони погодили
найменування, кількість та вартість
товару, а також строк оплати
поставленої продукції, який становить:
30% передоплата до 21.05.2013 р., 70% протягом 21
календарного дня з моменту отримання
продукції.

На виконання умов Договору у період з
22.04.2013 р. по 30.08.2013 р. позивачем
поставлена, а відповідачем прийнята
продукція на загальну суму 285 467,68 грн.,
що підтверджується видатковими
накладними, підписаними сторонами у
цей період.

Відповідачем частково погашена
заборгованість за поставлений товар на
суму 280 390,57 грн., що підтверджується
банківськими виписками з рахунку
позивача.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
згідно Договору товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 5 077,11 грн.

Договір є договором поставки, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові
накладні, підписані сторонами у період
з 22.04.2013 р. по 30.08.2013 р.) підтверджується
передача відповідачу товару згідно
умов Договору на загальну суму 285 467,68
грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, з урахуванням положень ст.
530 Цивільного кодексу України, п. 5.1
Договору, а також часткової оплати
поставленої продукції (на суму 280 390,57
грн.), заборгованість відповідача за
поставлений товар становить 5 077,11 грн.,
а строк виконання грошового
зобов'язання на момент подання
позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача грошових коштів у розмірі 5
077,11 грн. на підставі Договору за
переданий товар. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

ТОВ «Інстал-Електро» обставин, з якими
чинне законодавство пов'язує
можливість звільнення його від
відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів» про стягнення з ТОВ
«Інстал-Електро» заборгованості у
розмірі 5 077,11 грн. є правомірними та
обґрунтованими.

Також позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у розмірі
309,45 грн. за прострочення виконання
грошового зобов'язання у період з 12.06.2013
р. по 03.09.2013 р.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений строк свого обов'язку по
перерахуванню коштів не виконав,
допустивши прострочення виконання
грошового зобов'язання, тому дії
відповідача є порушенням зобов'язання
(ст. 610 Цивільного кодексу України), і
він вважається таким, що прострочив (ст.
612 Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у
випадку несвоєчасної оплати покупцем
продукції в строки, узгоджені
сторонами, покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент затримання оплати, від вартості
неоплаченої (несвоєчасно оплаченої)
продукції за кожен день прострочення
платежу. При цьому пеня нараховується
за весь час, доки зобов'язання покупця з
оплати продукції залишається
простроченим.

За перерахунком суду розмір пені, що
підлягає стягненню з відповідача за
визначений період, становить 223,75 грн. В
іншій частині (85,70 грн.) пеня обрахована
невірно, оскільки під час її
нарахування позивач допустив помилки у
встановленні кількості днів, за які
така пеня була нарахована. Крім того,
позивачем не враховано, що з 13.08.2013 р.
облікова ставка Національного банку
України була змінена.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог та
стягнення з ТОВ «Інстал-Електро» на
користь ТОВ «Запорізький завод
кольорових металів» заборгованості у
розмірі 5 077,11 грн. та пені у розмірі 223,75
грн.

В іншій частині в задоволенні
заявлених позовних вимог (пеня у
розмірі 85,70 грн.) необхідно відмовити з
викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький завод кольорових
металів» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інстал-Електро» (02081,
м. Київ, вул. Канальна, 1;
ідентифікаційний код 33541781) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових металів» (69076, м. Запоріжжя,
вул. Новобудов, 9; ідентифікаційний код
36911851) заборгованість у розмірі 5 077
(п'ять тисяч сімдесят сім) грн. 11 коп.,
пеню у розмірі 223 (двісті двадцять три)
грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 1 693
(одна тисяча шістсот дев'яносто три)
грн. 13 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.01.2014 р.

Суддя
В.П. Босий