ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

09.01.2014
Справа № 907/1197/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Фолгат ФТК"

до департаменту освіти і науки, молоді
та спорту Закарпатської обласної
державної адміністрації

про стягнення заборгованості в розмірі
2731457,65 грн., в т.ч. 2701219,00 грн. основного
боргу та 30238,65 грн. пені,

Суддя - Ващиліна Н.М.

Представники:

від позивача - Шаповалов Д.В.,
представник за дорученням №1112 від
16.12.2013

від відповідача - Маюрник В.К.,
представник за довіреністю №01-19/10 від
08.01.2014, Огар Н.В., представник за
довіреністю №01-19/9 від 08.01.2014

СУТЬ СПОРУ: товариством з обмеженою
відповідальністю "Фолгат ФТК" заявлено
позов до департаменту освіти і науки,
молоді та спорту Закарпатської
обласної державної адміністрації про
стягнення заборгованості в розмірі
2731457,65 грн., в т.ч. 2701219,00 грн. основного
боргу та 30238,65 грн. пені за договором №137
від 29.04.2013 року про закупівлю за
державні кошти.

В судовому засіданні 09.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
згідно ст. 85 ГПК України.

Представник позивача просить
задоволити позовні вимоги в повному
обсязі з мотивів, викладених у позовній
заяві, посилаючись на їх
обґрунтованість матеріалами справи.
Вважає, що вимоги підтверджені
належними доказами, зокрема, договором
про закупівлю за державні кошти,
видатковою накладною та розрахунком
заборгованості.

Відповідач на виконання вимог суду
подав письмовий відзив на позов,
відповідно до якого визнав позов
частково в сумі 2636219,00 грн. основного
боргу.

Зазначене обґрунтовує тим, що
департамент освіти і науки, молоді та
спорту облдержадміністрації є
структурним підрозділом обласної
державної адміністрації, діє
відповідно до положення, затвердженого
розпорядженням голови Закарпатської
обласної державної адміністрації
04.01.2014 № 4, є юридичною особою
публічного права. У своїх поясненнях
посилається на положення Бюджетного
кодексу України, відповідно до яких при
виконанні державного і місцевих
бюджетів застосовується казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до бюджетних призначень
департаменту освіти і науки, молоді та
спорту облдержадміністрації на 2013 рік
та Інструкції щодо застосування
економічної кваліфікації видатків
бюджету, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від 12
березня 2012 року №333, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за
№ 456/20769 зі змінами та доповненнями (в
редакції від 21.06.2012), департаменту
передбачено видатки на закупівлю
кабінетів, однак видатки на сплату
штрафних санкцій не передбачено. З
огляду на це в позові в частині
стягнення пені просить відмовити.

В судовому засіданні подав докази на
підтвердження часткового погашення
заборгованості після порушення
провадження у справі, а саме - копію
виписки по рахунку за 27.12.2013, яка
свідчить про зарахування на рахунок
позивача суми в розмірі 65000,00 грн.

Також зауважує, що департаментом
освіти і науки, молоді та спорту
облдержадміністрації було вжито
вичерпні заходи щодо виконання умов
договору в частині його оплати. Однак, з
невідомих відповідачу причин, Головним
управлінням Державної казначейської
служби в Закарпатській області
відповідні оплати платіжних доручень
проведено не було.

Крім того, у судовому засіданні заявив
клопотання про зменшення розміру пені
в порядку ст. 83 ГПК України на 75% та
встановлення її у розмірі 7456,11 грн. з
виключних підстав, що наведені у
відзиві.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін,

СУД ВСТАНОВИВ:

Двадцять дев'ятого квітня 2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Фолгат ФТК"
(виконавець; далі - позивач) та
департаментом освіти і науки, молоді та
спорту Закарпатської обласної
державної адміністрації (замовник;
далі - відповідач) укладено договір №137
про закупівлю за державні кошти (далі -
договір), відповідно до умов якого
виконавець зобов'язався у 2013 році
поставити замовнику: вироби, інші, н.в.і.
у кабінет фізики - 2 компл., хімії - 2
компл., біології - 7 компл., математики - 15
комплектів, а замовник - прийняти і
оплатити такі товари (п.1.1. договору).

Найменування (номенклатура,
асортимент, технічні характеристики)
товару зазначені у Додатку 2 до
договору.

Відповідно до п. 3.1. ціна Договору
становить 4283100 (чотири мільйони двісті
вісімдесят три тисячі сто грн. 00 коп.), у
тому числі ПДВ 20% - 713850 грн. (сімсот
тринадцять вісімсот п'ятдесят грн. 00
коп.)

Пунктом 4.2. цього договору сума
попередньої оплати становить З854790,00
грн.

З червня 2013 року до департаменту освіти
і науки, молоді та спорту
облдержадміністрації надійшов
рахунок-фактура №Ф-0152 від 30.05.2013 про
попередню оплату згідно з договором
№137 від 29.04.2013, який зареєстровано та
взято на облік Головним управлінням
Державної казначейської служби в
Закарпатській області 5 червня 2013 року.
У відповідності до передбаченого
Порядку департаментом освіти і науки,
молоді та спорту Закарпатської
облдержадміністрації взято бюджетне
зобов'язання на суму попередньої
оплати.

На виконання умов договору позивач
здійснив поставку товарів згідно з
переліком, кількістю та асортиментом,
визначеним у договорі.

Відповідач отримав товари в повному
обсязі, що підтверджується підписаною
між сторонами видатковою накладною №02
від 16 серпня 2013 року (а.с. 17).

Відповідно до п. 4.3 договору остаточний
розрахунок за товар згідно з договором
здійснюється замовником у
національній валюті гривні протягом 10
(десяти) банківських днів з дати
підписання накладних.

Відповідно до п. 6.1.1 договору замовник
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати за поставлені
товари.

Упродовж червня-листопада 2013 року
Головним управлінням Державної
казначейської служби в Закарпатській
області проведено оплату на загальну
суму 1581881 грн. (платіжні доручення № 783
від 04.06.2013 на суму 500000 грн., № 987 від
10.06.2013 на суму 174000 грн., №991 від 01.07.2013 на
суму 637881 грн., №1245 віл 15.08.2013 на суму 150000
грн., №1366 від 16.08.2013 на суму 120000 грн.)

Отже, станом на день подання позовної
заяви (02.12.13) заборгованість
відповідача перед позивачем склала
2701219,00 грн. основного боргу.

Суд дійшов висновку про часткове
задоволення позову з огляду на
наступне.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України, ст. 526
Цивільного кодексу України,
господарське зобов'язання
(зобов'язання) має виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що за певних умов звичайно
ставляться.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст. 265 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлене договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач вимоги укладеного між
сторонами договору щодо поставки
товару відповідачу виконав в повному
обсязі, що підтверджено належними
доказами, а саме: договором №137 про
закупівлю за державні кошти від 29.04.2013,
видатковою накладною №02 від 16.08.2013 та
розрахунком заборгованості.

Однак відповідач на порушення умов
договору, якими визначено порядок
розрахунку, за отриману продукцію
розрахувався тільки частково.

Відповідно до п.1.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N14 Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань з урахуванням
пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" моментом виконання грошового
зобов'язання є дата зарахування коштів
на рахунок кредитора або видачі їх йому
готівкою.

У ході судового розгляду справи суд
встановив, що відповідачем після
подачі позову до суду (02.12.2013) частково
погашено заборгованість, на
підтвердження чого відповідачем
додатком до відзиву на позов подано
копію виписки по рахунку за 27.12.2013, яка
свідчить про зарахування на рахунок
позивача суми в розмірі 65000,00 грн.

В разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив своє існування в процесі
розгляду справи, провадження у справі в
цій частині припиняється на підставі
п.11 ч.1 ст. 80 ГПК України.

З огляду на викладене, у частині
стягнення суми 65000,00 грн. провадження у
справі слід припинити.

В іншій частині вимоги позивача щодо
стягнення основного боргу підлягають
задоволенню на підставі наведених норм
та встановлених доказів, відповідачем
визнаються; порушене право позивача
підлягає захисту судом шляхом
стягнення з відповідача на його
користь 2636219,00 грн. основного боргу.

Крім того, на підставі п. 7.3 договору
позивач просить стягнути з відповідача
пеню за період з 03.09.2013 по 04.11.2013 в
розмірі 30238,65 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.1, 3
ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.3 договору у разі
несвоєчасної остаточної оплати
товарів замовник сплачує виконавцю
пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що
діяла в період прострочення, від не
перерахованої суми за кожний день
прострочення платежу.

Господарський суд при перевірці
розрахунку пені з'ясував, що позивачем
враховано 360 календарних днів у 2013 році,
тоді як має бути 365.

Таким чином, розмір пені за період
прострочення - з 03.09.2013 по 04.11.2013 -
повинен становити 29824,42 грн.

З огляду на викладене, в частині
стягнення пені в розмірі 414,23 грн.
належить відмовити.

Відповідач у судовому засіданні заявив
клопотання про зменшення розміру пені
в порядку ст. 83 ГПК України на 75% та
встановлення її у розмірі 7456,11 грн. з
виключних підстав, що наведені у
відзиві.

Позивач проти задоволення такого
клопотання не заперечує.

Відповідно до п. 3.17.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи, що департаментом освіти і
науки, молоді та спорту
облдержадміністрації вжито вичерпні
заходи щодо виконання умов договору в
частині його оплати, однак остання не
була проведена з невідомих відповідачу
причин Головним управлінням Державної
казначейської служби в Закарпатській
області, а також згоду позивача, суд
вважає за доцільне задоволити вказане
клопотання та зменшити розмір пені,
встановивши її у розмірі 7456,11 грн.

Судовий збір у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України та п. 4.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21 лютого 2013 року N 7 „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" покладається на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у разі коли господарський
суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК
зменшує розмір неустойки (штрафу, пені),
витрати позивача, пов'язані зі сплатою
судового збору, відшкодовуються за
рахунок відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено (п. 4.3. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21 лютого 2013 року N 7 „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України").

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, п.11 ч.1 ст. 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з департаменту освіти і
науки, молоді та спорту Закарпатської
обласної державної адміністрації (, м. Ужгород, пл. Народна, 4) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Фолгат ФТК" (, м. Київ, вул. Народного
Ополчення, 1) суму 2643675,11 грн. (два
мільйони шістсот сорок три тисячі
шістсот сімдесят п'ять грн. 11 коп.), в
тому числі 2636219,00 грн. основного боргу
та 7456,11 грн. пені; суму 54620,87 грн.
(п'ятдесят чотири тисячі шістсот
двадцять грн. 87 коп.) у відшкодування
сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. У частині стягнення суми 65000,00 грн.
боргу провадження у справі припинити.

4. В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.01.14.

Суддя
Ващиліна Н.М.