КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р. Справа№ 927/1164/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

секретаря судового засідання Ворони
В.В.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські

зорі»

на рішення Господарського суду
Чернігівської області

від 15.10.2013 року

у справі № 927/1164/13 (суддя Ю.М.
Бобров)

за позовом фізичної
особи-підприємця Прусського Роальда
Геннадійовича

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі»

про стягнення
заборгованості в сумі 53 750,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 15.10.2013 року
по справі № 927/1164/13 позов задоволено
повністю. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські Зорі» на користь фізичної
особи-підприємця Прусського Роальда
Геннадійовича 52820,00 грн. боргу, 63,57 грн.
інфляційних втрат та 867,17 грн. 3 % річних
та 1720,50 грн. на відшкодування витрат зі
сплати судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 15.10.2013 року по справі №
927/1164/13 змінити в частині стягнення з
скаржника 3 % річних в сумі 867,17 грн. на
стягнення зі скаржника 3 % річних в сумі
130,99 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року
справу № 927/1164/13 було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
у складі головуючого судді Ткаченка
Б.О., суддів: Сухового В.Г., Чорногуза М.Г.

25.11.2013 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від фізичної
особи-підприємця Прусського Р.Г.
надійшли письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких останній
просить апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські зорі» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Чернігівської області від 15.10.2013
року по справі № 927/1164/13 - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року
розгляд справи № 927/1164/13 відкладено на
09.01.2013 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
повного, всебічного та правильного
вирішення справи, а також невірно
застосовано норми матеріального і
процесуального права, що призвело до
прийняття невірного рішення по суті
спору.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
про причини неявки суд не повідомили.

Ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження надсилалась сторонам за
адресами вказаними у позовній заяві та
апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим
здійснити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін,
за наявними матеріалами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у
липні 2012 року, між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські Зорі» (далі - Відповідач,
Замовник) та фізичною
особою-підприємцем Прусським Р.Г. (далі
- Позивач, Виконавець) досягнуто згоди
щодо укладення Договору на виконання
робіт по збору врожаю.

На виконання досягнутої згоди
Виконавець здійснив збір врожаю
зернових на полях Замовника площею 291,00
га на загальну суму 78 570,00 грн.

Факт виконання робіт, їх обсяг та
вартість підтверджується актом
приймання-передачі робіт від 07.08.2012 р.,
підписаним представниками сторін та
скріпленим печатками сторін (а.с. 11).

Замовник здійснив часткову оплату
виконаних робіт у розмірі 5 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив на адресу відповідача
досудову вимогу б/н від 22.02.2013 р. про
сплату заборгованості в розмірі 72 570,00
грн. у семиденний строк від дня
отримання відповідачем вимоги. Дана
вимога була отримана відповідачем
26.02.2013 р., про що свідчить повідомленні
про вручення поштового відправлення
(а.с. 31).

Таким чином, Відповідач повинен був
погасити заборгованість до 05.03.2013 року.

За період з 26.03.2013 р. по 02.08.2013 р.
відповідачем було здійснено часткову
оплату виконаних робіт шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача на загальну
суму 20 750,00 грн., а саме:

- 26.03.2013 року на суму 5 000, 00 (п'ять
тисяч) грн.;

- 30.04.2013 року на суму 5 000, 00 (п'ять
тисяч) грн.;

- 04.06.2013 року на суму 2 000, 00 (дві
тисячі) грн.;

- 06.06.2013 року на суму 2 000, 00 (дві
тисячі) грн.;

- 25.06.2013 року на суму 2 000, 00 (дві
тисячі) грн.;

- 08.07.2013 року на суму 1 000, 00 (одна
тисяча) грн.;

- 18.07.2013 року на суму 1 750, 00 (одна
тисяча сімсот п'ятдесят) грн..;

- 02.08.2013 року на суму 2 000, 00 (дві
тисячі) грн.

Станом на 02.09.2013 р. заборгованість
відповідача не погашена та становить 52
820,00 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
про стягнення 52 820,00 грн. заборгованості
за виконані роботи.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи те, що сума основного боргу
не була своєчасно сплачена
відповідачем та частково погашалася на
протязі певного часу, суд першої
інстанції дійшов висновку про
стягнення з відповідача 63,57 грн.
інфляційних втрат та 867, 17 грн. 3 % річних
за період з 06.03.2013 року по 02.09.2013 року.

Колегія суддів перевіривши
арифметичний розрахунок інфляційних
втрат, погоджується з висновком суду
першої інстанції про стягнення з
відповідача на користь позивача 63,57
грн. інфляційних втрат.

Як зазначалося вище, апелянт в своїй
апеляційній скарзі не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
стягнення 867,17 грн. 3 % річних, оскільки
вважає, що судом було помилково
враховано інший період нарахування 3 %
річних, що призвело до порушення норм
матеріального права та порушення прав
скаржника. Як зазначає апелянт,
стягнення 3 % річних на залишкову суму
боргу має становити 130,99 грн. і за період
саме з 03.08.2013 року по 02.09.2013 року.

Колегія судів з даним твердження
погодитись не може, оскільки останній
день сплати заборгованості був 05.03.2013
року відповідно до отриманої
відповідачем вимоги, то прострочення
почалося з 06.03.2013 року.

Судова колегія апеляційної інстанції,
провівши повторний арифметичний
розрахунок 3 % річних, з урахуванням
вірного періоду, дійшла висновку, що з
06.03.2013 року по 02.09.2013 року загальна сума 3
% річних має становити 913,78 грн.,
оскільки Позивач не позбавлений права
нараховувати відсотки за весь час
прострочення, у тому числі за проміжки
часу між платежами.

Оскільки вимога позивача про стягнення
3 % річних обмежена сумою в 867,17 грн. та не
перевищує розрахунку суду, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення вимог
в цій частині та стягнення 867,17 грн. 3 %
річних на користь позивача.

Стосовно доводів апелянта щодо
порушення його прав, у зв'язку з тим, що
суд першої інстанції не відклав
розгляд справи та не надав змоги
Відповідачу обґрунтувати свої
заперечення щодо вимог Позивача.

Колегія суддів вважає такі посилання
безпідставними та необґрунтованими з
огляду на те, що Відповідач про дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Ухвала суду першої
інстанції про порушення провадження по
справі від 11.09.2013 року, якою розгляд
справи призначено на 15.10.2013 року, була
вручена Відповідачу 12.09.2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
24).

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські зорі» в апеляційній
скарзі, не знайшли підтвердження під
час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду
Чернігівської області від 15.10.2013 року
по справі № 927/1164/13 прийнято з повним та
всебічним дослідженням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські зорі» задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 43, 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські зорі» залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Чернігівської області від 15.10.2013
року по справі № 927/1164/13 залишити без
змін.

2. Матеріали справи № 927/1164/13
повернути до Господарського суду
Чернігівської області.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз

Повний текст рішення складено 14.01.2014
року.