ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.01.2014 Справа № 920/27/14

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Зайцевої І.В. при
секретарі судового засідання Буренко
Я.В., розглянувши матеріали справи №
920/27/14:

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,

м. Суми,

до відповідача: Відділу освіти,
молоді та спорту Путивльської районної

державної
адміністрації, м. Путивль, Сумська
область,

про стягнення 10 579 грн. 50 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не з'явився;

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить суд стягнути з
відповідача 10 579 грн. 50 коп.
заборгованості за поставлений товар
відповідно до укладеного між сторонами
договору купівлі - продажу № 121 від
02.09.2013 року.

Позивач підтримує заявлені ним позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, але надіслав
відзив на позовну заяву № 01-20/65 від
15.01.2014 року, в якому зазначив, що позовні
вимоги в сумі 10 579 грн. 50 коп. визнає, але
просить суд не стягувати з відповідача
судовий збір, оскільки порушення умов
договору відбулось в зв'язку з
відсутністю фінансування. Також
відповідач просить суд розглядати
справу без уповноваженого
представника відповідача.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачу та відповідачу для підготовки
до судового засідання та подання
витребуваних судом документів,
приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
оцінивши надані докази, суд встановив:

2 вересня 2013 року між сторонами було
укладено договір купівлі - продажу №
121, за умовами якого, позивач
зобов'язується продати, а відповідач
прийняти товар та оплатити його.

Матеріалами справи, зокрема,
видатковою накладною № РН-154 від 22.08.2013
року, підтверджується факт поставки
позивачем відповідачу товару на
загальну суму 10 579 грн. 50 коп. (а.с. 14).

Пунктом 3.2. договору встановлено, що
оплата за товар здійснюється у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача
протягом 5-ти банківських днів з
моменту поставки товару відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору не оплатив
поставлений товар, в зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 10 579 грн. 50 коп.

Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу
України, пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач визнає факт існування
заборгованості у розмірі 10 579 грн. 50 коп.
про що зазначив у відзиві № 01-20/65 від
15.01.2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Судом встановлено факт поставки
товару, що підтверджується
вищезазначеною видатковою накладною.

Проте, в порушення умов укладеного
договору та вимог статей 526, 629
Цивільного кодексу України, статті 193
Господарського кодексу України,
відповідач не розрахувався за товар,
чим порушив права та охоронювані
законом інтереси позивача.

Згідно з положеннями статті 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 цього ж Кодексу,
визначено, якщо в зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідачем не подано ні доказів
сплати боргу, ні аргументованих
заперечень проти вимог позивача, тому
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 10 579 грн. 50 коп.
заборгованості за виконані роботи суд
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

У відзиві на позовну заяву № 01-20/65 від
15.01.2014 року представник відповідача
просить суд не стягувати з відповідача
судовий збір, оскільки порушення умов
договору сталось у зв'язку з
відсутністю фінансування. Також
відповідач посилається на пункт 3.3
договору, яким визначено, що проплата
ведеться по мірі фінансування з
бюджету. Проте дане клопотання
задоволенню не підлягає, оскільки
затримка бюджетного фінансування не
звільняє відповідача від його
зобовязань перед кредиторами.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, враховуючи, що спір між
сторонами виник в результаті
неправомірних дій відповідача, а саме,
несвоєчасної оплати поставленого
товару, суд дійшов висновку про
відшкодування позивачеві суми
сплаченого судового збору в розмірі 1 720
грн. 50 коп. за рахунок відповідача
відповідно до вимог ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відділу освіти,
молоді та спорту Путивльської районної
державної адміністрації (41500, Сумська
область, м. Путивль, вул. Першотравнева,
буд. 60, код 02147807) на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (40031, АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) 10 579 грн. 50 коп. основного
боргу та 1 720 грн. 50 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.01.2014 року.

Суддя
І.В. Зайцева