ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.2014
Справа №
905/7614/13

Позивач: Публічне акціонерне
товариство “Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча”, м.
Маріуполь

до відповідача: Державного
підприємства “Донецька залізниця”, м.
Донецьк

третя особа: ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Ровенькиантрацит», м. Ровеньки

про стягнення 1 814,40грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_2 – юр.

відповідача: ОСОБА_3 – пров. юр.

3-ї особи: ОСОБА_4 – за дов.

Публічним акціонерним товариством
“Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча” до Державного
підприємства “Донецька залізниця”
пред’явлено позов про стягнення
збитків, які виникли у зв’язку з
несхоронним перевезенням вантажу
(антрацит у вологому стані),
відправленого позивачу ОСОБА_1 з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Ровенькиантрацит» 14.08.2013р. за
залізничною накладною на групу вагонів
№ 50905223 у напіввагоні № 56869969, у сумі 1
814,40грн.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що вагон з вантажем
на станцію Ясинувата (попутна стація)
прибув з недостачею, яка підтверджена
складеним цією ж станцією комерційним
актом від 16.08.2013р. БМ 734967/127. На думку
позивача нестача виникла під час
перевезення і відповідальність за
понесені комбінатом збитки має нести
перевізник.

Залізниця, не заперечуючи факту
нестачі, позов не визнала з посилання
на те, що:

- нестача виникла з вини відправника,
якому вагон був поданий під здвоєні
операції;

- відповідно до ст.31 Статуту залізниць
України придатність рухомого складу
для перевезення вантажу в комерційному
відношенні визначається відправником,
якщо завантаження здійснюється його
засобами.

Ухвалою від 05.12.2013р. з огляду на
заперечення залізниці, а також те, що
рішення по цій справі може вплинути на
права та обов’язки позивача щодо
вантажовідправника - ОСОБА_1 з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Ровенькиантрацит», господарський суд
за власною ініціативою залучив ОСОБА_1
з обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Ровенькиантрацит» до участі у справі у
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю
«ДТЕК Ровенькиантрацит», не
заперечуючи факту подання вагону під
здвоєні операції, заперечення
залізниці вважає безпідставними з
огляду на те, що перевізником вагон з
вантажем прийнято до перевезення без
зауважень, до станції Ясинувата він
також надійшов без зауважень щодо його
стану (вагон був справним) і витікання
вантажу встановлено не було.

Залізниця наполягає на своїх
запереченнях і при цьому посилається
на ту обставину, що на станції
Ясинувата було встановлено незначне
витікання вантажу, про що був складений
акт загальної форми № 3561 від 16.08.2013р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін і 3-ї особи у відкритому судовому
засіданні, господарський суд
встановив:

14.08.2013р. ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Ровенькиантрацит» (вантажовідправник)
на адресу Публічного акціонерного
товариства “Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча”
(вантажоодержувач) у напіввагоні №
56869969 за залізничною накладною на групу
вагонів № 50905223 зі станції Фащівка
Донецької залізниці на станцію
Маріуполь-Сортувальний Донецької
залізниці відвантажило антрацит (у
вологому стані). За накладною вага
нетто у вагоні – 69 000 кг (брутто – не
зазначено, тара – 22 300 кг).

У накладній відправником зроблена
відмітка про маркування вантажу двома
паралельними борознами шириною 100мм по
довжині вагону з нанесенням вапна.

Позивач є покупцем вугільної продукції
за договором постачання № 4852,
укладеним 27.12.12р. з ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Трейдінг».

Згідно рахунку № 1968 від 14.08.2013р.
вантажовідправника ТОВ «ДТЕК
Ровенькиантрацит», виставленого ТОВ
«ДТЕК Трейдінг», і акту
приймання-передачі вугільної
продукції від 27.08.13р, ціна 1т вугілля АС
6-13 (з приплатами і знижками) – 720,00грн. з
ПДВ.

На станцію Ясинувата (попутна станція)
вагон прибув 16.08.13р., де були складені
акти загальної форми № 3561 від 16.08.2013р.
та № 1478 від 16.08.2013р. Підстава складення
актів загальної форми – під час огляду
було виявлене воронкоподібне
заглиблення.

На цій же станції було здійснене
переважування вагону №56869969 з
завантаженим у нього вантажем за
спірним перевезенням, за результатами
якого був складений комерційний акт БМ
734967/127 від 16.08.2013р., згідно з яким:

·          вагон прибув в технічному
відношенні справний;

·          навантаження в вагоні
нижче бортів на 100мм, рівномірне,
марковане двома білими смугами;

·          з лівої сторони над 5, 6
люками є воронкоподібне заглиблення
розміром: 3000 х 1200 х 1000мм;

·          нещільне прилягання 6-го
люка до поперечної балки, є зазор
розміром: 1000 х 30мм;

·          витікання вантажу
відсутнє;

·          зважування вагону
проводилося на 200 тонних вагонних вагах
ст. Ясинувата два рази, нестача
виявилась при кожному зважуванні;

·          вага нетто зважування
вантажу 65 100 кг (брутто 87 400 кг, тари з
документу 22 300 кг), нестача вантажу
складає 3 900 кг проти даних залізничної
накладної.

Комерційний акт підписано: заступником
начальника станції, двома працівниками
станції.

Після переважування вагон № 56869969 був
надісланий на станцію призначення за
досилочною накладною № 51005056.

На станції призначення вантаж був
виданий позивачеві за даними,
зазначеними у комерційному акті.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу
України (ЦК) за договором перевезення
перевізник зобов’язаний доставити
довірений йому відправником вантаж в
пункт призначення і видати його
уповноваженій на отримання вантажу
особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник
відповідає за втрату, нестачу, псування
або пошкодження прийнятого до
перевезення вантажу у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це
сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі
порушення зобов’язань, що випливають
із договору перевезення, сторони
несуть відповідальність, встановлену
за домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про
залізничний транспорт” залізниці
повинні забезпечувати збереження
вантажів на шляху слідування та на
залізничних станціях.

Ст.23 Закону “Про залізничний
транспорт” передбачено, що
перевізники несуть відповідальність
за зберігання вантажу з моменту його
прийняття і до видачі одержувачу в
межах, визначених Статутом залізниць
України. Частиною 2 цієї ж статті
встановлено, що за незбереження
(втрату, нестачу, псування,
пошкодження) прийнятого до перевезень
вантажу перевізники несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України
передбачає, що залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу з часу його прийняття до
перевезення і до моменту видачі
одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць
України за незбереження прийнятого до
перевезення вантажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача чи пошкодження виникли
з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України “Про
залізничний транспорт” обставини, які
можуть служити підставою для
матеріальної відповідальності
перевізників вантажу засвідчуються
актами; порядок і терміни складення
актів визначаються Статутом залізниць
України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць
України право на пред'явлення до
залізниці претензій та позовів у разі
недостачі, псування або пошкодження
вантажу має одержувач - за умови
пред'явлення накладної, комерційного
акта і документа, що засвідчує
кількість і вартість відправленого
вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України
передбачено, що обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць; для засвідчення
маси і кількості вантажу з даними,
зазначеними у транспортних документах,
складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням
матеріалами справи підтверджений,
зокрема комерційним актом.

Залізниця не довела, що нестача виникла
з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту
залізниць України недостача маси
вантажу, за яку відшкодовуються збитки,
в усіх випадках обчислюється з
урахуванням граничного розходження
визначення маси вантажу і природної
втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України
вартість вантажу визначається на
підставі загальної суми рахунка або
іншого документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу.

Сума недостачі з урахуванням норми
недостачі (сума норми природної втрати
маси вантажу i граничного розходження
визначення маси нетто) складає 1 814,40грн.
із розрахунку: 2 520кг (нестача вантажу, з
урахуванням норми недостачі 2,0%) х
720,00грн. (вартість 1т вугілля д вугілля
АС 6-13 з приплатами та знижками, зданого
до перевезення з ПДВ).

Господарський суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Заперечення відповідача судом до уваги
не взяті, оскільки:

- між поперечною балкою та люком дійсно
є щілина, які перекривається
арміровочним листом, про який у
комерційному акті не сказано жодного
слова;

- відповідно до ст.129 Статуту залізниць
України факт витікання (просипання)
вантажу має бути відображений у
комерційному акті, а не у акті
загальної форми;

- у комерційному акті зазначено, що
витікання вантажу не має.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924
п.2 Цивільного Кодексу України, ст.ст.307,
314 Господарського кодексу України,
ст.ст.23, 26 Закону України “Про
залізничний транспорт”, ст.113, ч.2 ст.114,
ст.ст.115, 129 Статуту залізниць України,
п.27 Правил видачі вантажів і керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального Кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
“Донецька залізниця” (83062, м. Донецьк,
вул. Артема, 68, п/р 508, 249,
249 в Укрексімбанку м. Донецька, МФО
334817, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
“Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча (87504, м. Маріуполь
Донецької області, вул. Левченка, 1, п/р
7612 в ПАТ “ПУМБ”, МФО 334851, п/р
6000 у Центральному відділенні ПАТ
“Донгорбанк” в м. Маріуполі, МФО 334851,
) 1 814,40грн. на
відшкодування шкоди (вартість нестачі),
1 720,50грн. - відшкодування витрат по
оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційною інстанцією, якщо
його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом.

Суддя
В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 14.01.2014р.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Вик

Тел.381-91-18