ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.01.14. Справа № 904/9929/13

За позовом прокурора Центрально -
Міського району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Виконавчого комітету
Криворізької міської ради, м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область, в особі
комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська
область

про стягнення 70 837,64 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання - помічник
судді Гезь А.С.

Представники:

Прокурор: Каюк М.С., службове
посвідчення №001456 від 27.08.2012

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Центрально - Міського району
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Виконавчого комітету Криворізької
міської ради (надалі - Позивач1), в особі
комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" (надалі -
Позивач2) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (надалі - Відповідач)
про стягнення 70 837,64 грн. за договором
№3483 на відпуск теплової енергії для
потреб опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари від 01.10.2010.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.12.2013
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 14.01.2014 розгляд
справи був відкладений відповідно на
23.01.2014 в зв'язку з неявкою представника
Відповідача та необхідністю
витребувати додаткові документи до
матеріалів справи, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за спожиту теплову енергію за
період з 01.03.2012 по 31.10.2013. У
підтвердження своїх позовних вимог
Прокурор надав суду договір №3483 на
відпуск теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари від 01.10.2010,
рахунки-фактури за період з лютого 2012
року по жовтень 2013 року, реєстри
рахунків період з лютого 2012 року по
жовтень 2013, акти б/ н від 20.10.2011, б/н від
13.04.2012, №274 від 18.10.2012, №80 від 12.04.2013, б/н
від 10.10.2013.

Прокурор та Позивач2 керуючись п.п.3.1.,
3.3. названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просять стягнути з Відповідача
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 66 005,20 грн., три проценти
річних у сумі 1 596,50 грн., пеню в сумі 3
235,94 грн.

Позивач1 - Виконавчий комітет
Криворізької міської ради - у
призначені на 14.01.2014 та 23.01.2014 судові
засідання не з'явився, пояснень щодо
причин неприбуття в судове засідання
не надходило, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується,
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
№256.

Відповідач у призначені 14.01.2014 та 23.01.2014
судові засідання не з'явився; відзив на
позовну заяву не надав; про дату, час та
місце розгляду спору був повідомлений
належним чином, що підтверджується,
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення
№280, 14.01.2013 здав до канцелярії
суду заяву в якій зазначив, що
заборгованість погасить, проте в
зв'язку зі скрутним становищем просить
розстрочити виконання рішення на два
роки.

Позивач2 у призначене на 23.01.2014 судове
засідання не з'явився, пояснень щодо
причин неприбуття в судове засідання
не надходило, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином (представник Позивача2
був присутній в попередньому судовому
засіданні 14.01.2014), 23.01.2013 здав до
канцелярії суду клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

В судовому засіданні 23.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2010 комунальне підприємство
теплових мереж «Криворіжтепломережа»
(Позивач2, Постачальник) та фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 (Відповідач,
Споживач) уклали договір №3483 на
відпуск теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари (надалі -
Договір), відповідно до умов якого
Позивач2 зобов'язався відпускати
Відповідачу теплову енергію в гарячій
воді на потреби опалення, вентиляції,
гарячого водопостачання та у вигляді
пари на технологічні потреби, а
Відповідач зобов'язався оплачувати
отриману теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
строки, передбачені цим Договором (п.1.1.
Договору). Позивач зобов'язався
відпускати Відповідачу теплову
енергію на об'єкти, зазначені в таблиці
№2 (торговий комплекс, АДРЕСА_1, АДРЕСА_2)
у відповідності до встановленого плану
тепло споживання (п.1.3. Договору,
таблиця №2).

Тарифи теплової енергії, передбачені
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№119 від 30.09.2011 «Про встановлення
тарифів на теплову енергію КПТМ
«Криворіжтепломережа», відповідно до
якої тариф складає 954,05 грн. за 1 Гкал (з
ПДВ).

Відповідно до п.п.3.1., 3.4. Договору оплата
за відпущену теплову енергію
здійснюється Споживачем щомісячно,
самостійно в грошовій формі, або іншими
формами розрахунку за узгодженням
сторін до 15-го числа місяця, наступного
за розрахунковим. Споживач здійснює
попередню оплату в грошовій формі, в
розмірі 75% планового місячного
споживання до 20 числа кожного місяця.

Згідно з п.6.1. Договору, встановлений
строк дії з 01.10.2010 по 01.10.2011 і вважається
щорічно продовжений, якщо за місяць до
закінчення строку не надійде заява
однієї зі сторін про відмову від цього
Договору або його перегляду.

Виходячи з наданих Прокурором
Договору, рахунків-фактур за період з
лютого 2012 року по жовтень 2013 року,
Відповідач спожив за період з 01.03.2012 по
31.10.13 206,01 Гкал теплової енергії ,
загальною вартістю 196543,42 грн. з ПДВ.

Відповідач оплату за спожиту теплову
енергію здійснив частково, в сумі 130538,22
грн., таким чином сума заборгованості
Відповідача перед Позивачем2 склала 66
005,20 грн.

Пунктом 3.3. Договору сторони погодили,
що якщо Споживач є суб'єктом іншого
сектору господарювання економіки (не
державного) та не здійснив оплату за
відпущену теплову енергію в строк,
встановлений п.3.1. Договору, він несе
відповідальність згідно з п.п.4-7 ст.231
Господарського кодексу України та
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення оплати.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В своїй позовній заяві Прокурор
ставить питання про стягнення з
Відповідача на користь Позивача2
заборгованості за спожиту, але не
оплачену теплову енергію в сумі 66005,20
грн., три відсотки річних - 1 596,50 грн. (за
загальний період прострочення з 16.04.2012
по 09.12.2013), пені - 3 235,94 грн. (загальний
період нарахування 16.01.2013 - 09.12.2013).

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
щодо стягнення з Відповідача 70 837,64 грн.
за договором №3483 на відпуск теплової
енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання та
пари від 01.10.2010 підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Положеннями ст. 229 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов`язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов`язаний відшкодувати збитки
завдані невиконанням зобов`язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

У відповідності зі ст. 638 Цивільного
кодексу України, правочин у вигляді
договору вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
в усіх істотних умов.

Положеннями частин 1, 3 ст.639 Цивільного
кодексу встановлено, що договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у письмовій
формі, такий договір є укладеним з
моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницький діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України). Аналогічні положення
містить і ст.265 Господарського кодексу
України.

Наданий Прокурором договір №3483 на
відпуск теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари від 01.10.2010
викладений в письмовій формі у вигляді
єдиного документа, підписаний та
скріплений печатками Позивача2 та
Відповідача, а отже є укладений.

Виходячи з п.п.3.1., 3.4. Договору умови
оплати - попередня оплата в грошовій
формі, в розмірі 75% планового місячного
споживання до 20 числа кожного місяця,
остаточний розрахунок - до 15-го числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач2 за період з 01.03.2012 по 31.10.2013
поставив Відповідачу теплову енергію
обсягом 206,01 Гкал, загальною вартістю
196543,42 грн. з ПДВ, що підтверджується
рахунками-фактурами за період лютий 2012
року - жовтень 2013 року.

Проте Відповідач оплату за теплову
енергію здійснив частково, в сумі 130538,22
грн.; сума заборгованості складає 66 005,20
грн. (196543,42 грн. - 130538,22 грн. = 66 005,20 грн.).

Таким чином, вимоги Прокурора щодо
стягнення з Відповідача на користь
Позивача2 заборгованості за відпущену
теплову енергію підлягають
задоволенню в повному обсязі, а саме в
сумі 66 005,20 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Враховуючи, що Прокурором, Позивачем2
доведено шляхом надання належних
доказів, та не заперечується
Відповідачем, що останнім допущено
порушення строків розрахунків за
відпущену теплову енергію, перевіривши
здійснений Позивачем2 розрахунок 3%
річних, позовні вимоги в цій частині
також підлягають задоволенню, а саме:
підлягають стягненню 3% річних в сумі 1
596,50 грн.

Згідно з п. 3.3. Договору, якщо Споживач є
суб'єктом іншого сектору
господарювання економіки (не
державного) та не здійснив оплату за
відпущену теплову енергію в строк,
встановлений п.3.1. Договору, він несе
відповідальність згідно з п.п.4-7 ст.231
Господарського кодексу України та
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення оплати.

Позивач2 нарахував Відповідачу пеню у
розмірі 3 235,94 грн. за загальний період
прострочення з 16.01.2013 по 09.12.2013.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем2 розрахунок пені
відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги Прокурора про стягнення з
Відповідача пені в сумі 3 235,94
грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно з п. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" у
резолютивній частині рішення має бути
остаточна відповідь щодо усіх вимог,
які були предметом судового розгляду.
При цьому господарські суди повинні
зазначати у рішеннях, якими надано
відстрочку або розстрочку виконання, -
конкретні терміни їх виконання.

Враховуючи важке фінансове становище
Відповідача, господарський суд вважає
за можливе розстрочити виконання
судового рішення на 12 місяців шляхом
сплати до 28.02.2014 - 5 903,13 грн.; до 31.03.2014 - 5
903,13 грн.; до 30.04.2014 - 5 903,13 грн.; до 31.05.2014 -
5 903,13 грн.; до 30.06.2014 - 5 903,13 грн.; до31.07.2014 -
5 903,13 грн.; до 31.08.2014 - 5 903,13 грн.; до 30.09.2014 -
5 903,13 грн.; до 31.10.2014 - 5 903,13 грн.; до 30.11.2014 -
5 903,13 грн.; до 31.12.2014 - 5 903,13 грн.; до 31.01.2015 -
5 903,21 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» (50000, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, ,
р/р 143 ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478)
66 005,20 грн. (шістдесят шість тисяч п'ять
гривень 20 копійок) основного боргу,
1 596,50 грн. (одна тисяча п'ятсот
дев'яносто шість гривень 50 копійок) 3%
річних, 3 235,94 грн. (три тисячі двісті
тридцять п'ять гривень 94 копійки ) пені.

Розстрочити виконання судового
рішення на 12 місяців шляхом сплати:

- до 28.02.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 31.03.2014 - 5903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 30.04.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 31.05.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 30.06.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 31.07.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 31.08.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 30.09.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 31.10.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 30.11.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 31.12.2014 - 5 903,13 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 13 копійок);

- до 31.01.2015 - 5 903,21 грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот три гривні 21 копійка).

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) в дохід державного бюджету
України (одержувач - Управління
Державної Казначейської Служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, , банк
одержувача - відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 1 720,50 грн. (одна тисяча сімсот
двадцять гривень 50 копійок) судового
збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.01.2014.

Суддя А.Є. Соловйова