ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2014р.
Справа №
905/7530/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс», ,

м.Запоріжжя

до відповідача Костянтинівського
державного хімічного заводу, ,

м.Костянтинівка

про стягнення 118950 грн. 40 коп.

Головуючий суддя
Левшина Г.В.

Суддя Сажнева М.В.

Суддя Огороднік Д,М.

Представники:

від позивача: Зінченко М.В.-пров.
юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в
засіданні суду

оголошувалась перерва з 16.01. по 28.01.2014р.

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Запоріжкокс», м.Запоріжжя, позивач,
звернувся до господарського суду з
позовною заявою до відповідача,
Костянтинівського державного
хімічного заводу, м.Костянтинівка, про
стягнення заборгованості в сумі 118950
грн. 40 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки
продукції №896 від 29.03.2010р., додаткові
угоди №1/730 від 14.03.2011р., №3/674 від 01.03.2012р.,
квитанції про приймання вантажу №46842811
від 26.05.2010р., №46929606 від 21.06.2010р., №46940322
від 05.07.2010р., №46946052 від 08.08.2010р., №46947026
від 14.08.2010р., №46657391 від 16.03.2011р., №46630281
від 15.03.2011р., №47338140 від 11.08.2011р., №41510763
від 18.08.2011р., №45523313 від 27.09.2011р., №46730743
від 04.03.2012р., №47106992 від 15.03.2012р., №47561204
від 28.03.2012р., №46105425 від 20.10.2011р., №46243150
від 25.10.2011р., залізничні накладні,
розрахунок суми позову.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву від 05.12.2013р., в якому позовні
вимоги не визнав, посилаючись на
пропущення позивачем встановленого
строку позовної давності по вимогах
про стягнення заборгованості в сумі
37661,68 грн. (за 2010р.) та відсутність на
підприємстві документів, що
підтверджують поставку решти товару
позивачем.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору та інших
правочинів.

29.03.2010р. між сторонами був підписаний
договір поставки продукції №896, згідно
з умовами якого позивач (постачальник)
зобов'язався виготовити та поставити, а
відповідач (покупець) - прийняти та
оплатити на ступні продукцію у
відповідності зі специфікацією:
кислота сірчана регенерована ТУ У
24.1-4:2005 с изм.1 до 1850,00 тон
фактичної ваги.

Відповідно до приписів п.п.2.2, 2.6
договору датою поставки продукції
вважається дата штемпеля,
проставленого в залізничній накладній
на станції Запоріжжя-Ліве,
Приднепровської з.д. Право власності на
продукцію та ризик випадкового
знищення або ушкодження переходить від
постачальника до покупця з дати
поставки продукції.

Строк поставки продукції - за письмовим
узгодженням сторін (п.2.7 договору).

Згідно з п.п.3.1, 3.4 договору №896 від
29.03.2010р. ціна на продукцію
встановлюється за 1 тону фактичної ваги
на умовах FCA станція Запоріжжя-Ліве,
Приднепровської з.д. у відповідності з
«Інкотермс. Офіційні правила
тлумачення торгових термінів
міжнародної торгової палати (редакція
2000 року)» та складає: 45 грн., ПДВ 20% - 9,00
грн., ціна з ПДВ - 54,00 грн. Загальна сума
договору на момент його укладання
орієнтовно складає 83250,00 грн., ПДВ 20% -
16650,00 грн., сума з ПДВ - 99900,00 грн.

01.03.2012р. між ПАТ «Запоріжкокс»,
м.Запоріжжя та Костянтинівським
державним хімічним заводом,
м.Костянтинівка укладено додаткову
угоду №3/674 до договору №896 від 29.03.2010р.,
якою пункт 3.1 договору доповнено
наступним: «з 01 березня 2012 року ціна
продукцію, яка встановлена за 1 тону
фактичної ваги на умовах FCA станція
Запоріжжя-Ліве, Приднепровської з.д. у
відповідності з «Інкотермс. Офіційні
правила тлумачення торгових термінів
міжнародної торгової палати (редакція
2000 року)» та складає: 5,00 грн., ПДВ 20% - 1,00
грн., ціна з ПДВ - 6,00 грн.». Одночасно,
пункт 10.1 договору викладено в
наступній редакції: «Даний договір
набирає чинності с 29 березня 2010р. та діє
до 29 березня 2013р. по строкам поставки та
відповідно за грошовими розхрахунками
- до повного виконання сторонами
зобов'язань».

Відповідно до наданих до матеріалів
справи квитанцій про приймання вантажу
№46842811 від 26.05.2010р., №46929606 від 21.06.2010р.,
№46940322 від 05.07.2010р., №46946052 від 08.08.2010р.,
№46947026 від 14.08.2010р., №46657391 від 16.03.2011р.,
№46630281 від 15.03.2011р., №47338140 від 11.08.2011р.,
№41510763 від 18.08.2011р., №45523313 від 27.09.2011р.,
№46730743 від 04.03.2012р., №47106992 від 15.03.2012р.,
№47561204 від 28.03.2012р., №46105425 від 20.10.2011р.,
№46243150 від 25.10.2011р. позивачем
Костянтинівському державному
хімічному заводу, м.Костянтинівка був
поставлений товар на суму 118950 грн. 40
коп., з урахуванням часткового
погашення боргу з боку відповідача.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ч.1 ст.530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Пунктами 4.1, 4.2 договору №896 від 29.03.2010р.,
передбачено, що розрахунки за даним
догвоором здійснюються сторонами в
національній валюті України (гривні), в
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок відповідної
сторони. Умови оплати покупцем
вартості продукції та відшкодування
постачальнику витрат по оплаті
залізничного тарифу: наступна оплата в
національній валюті України (гривні) на
банківський рахунок постачальника на
протязі 10 (десяти) банківських днів з
дати поставки продукції на підставі
рахунку-фактури, наданого
постачальником.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 118950
грн. 40 коп. за договором №896 від 29.03.2010р.,
всупереч ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України відповідач не виконав.

Відповідач у відзиві на позов від
05.12.2013р. заявив про пропущення
позивачем строків позовної давності по
вимогах про стягнення заборгованості в
сумі 37661,68 грн. за товар, поставлений
згідно квитанцій про приймання вантажу
№46842811 від 26.05.2010р., №46929606 від 21.06.2010р.,
№46940322 від 05.07.2010р., №46946052 від 08.08.2010р.,
№46947026 від 14.08.2010р.

Суд вказані заперечення відповідача до
уваги не приймає з огляду на таке:

Згідно із статтею 256 Цивільного кодексу
України позовна давність це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалась або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Як вказувалось судом вище, згідно п.4.2
договору №896 від 29.03.2010р. відповідач мав
сплатити вартість отриманого від
позивача товару на протязі 10 (десяти)
банківських днів з дати поставки
продукції на підставі рахунку-фактури,
наданого постачальником.

Враховуючи, що товар був отриманий
відповідачем 26.05.2010р., 21.06.2010р., 05.07.2010р.,
08.08.2010р. та 14.08.2010р., останній мав
сплатити його вартість в строк до
09.06.2010р., 05.07.2010р., 19.07.2010р., 20.08.2010р.,
27.08.2010р., у зв'язку з чим право позивача
на відповідний позов виникло з
наступного дня після закінчення
кінцевого 10-денного терміну на оплату
товару.

Як наслідок, трирічний строк
позовної давності по даних поставках
спливає відповідно, 10.06.2013р., 06.07.2013р.,
20.07.2013р., 21.08.2013р., 28.08.2013р.

Відповідно до ст.263 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності зупиняється, зокрема, у разі
відстрочення виконання зобов'язання
(мораторій) на підставах, встановлених
законом. У разі виникнення обставин,
встановлених частиною першою цієї
статті, перебіг позовної давності
зупиняється на весь час існування цих
обставин. Від дня припинення обставин,
що були підставою для зупинення
перебігу позовної давності, перебіг
позовної давності продовжується з
урахуванням часу, що минув до його
зупинення.

За приписом ч.3 ст.19 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів зупиняється перебіг
позовної давності.

Як встановлено, ухвалою господарського
суду Донецької області від 01.04.2013р. було
прийнято до розгляду заяву ТОВ
«Укрспецхім» про порушення справи про
банкрутство Костянтинівського
державного хімічного заводу,
м.Костянтинівка.

Згідно з ухвалою господарського суду
Донецької області від 10.04.2013р. за
результатами підготовчого засідання
порушено провадження у справі про
банкрутство відповідача, введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, введена процедура
розпорядження майном боржника строком
до 03.08.2013р.

20.04.2013р. у газеті «Голос України» №77
ініціюючим кредитором було
опубліковано оголошення про порушення
справи про банкрутство
Костянтинівського державного
хімічного заводу, м.Костянтинівка.

Заявою від 20.05.2013р. №19/168 позивач в
порядку, встановленому ст..23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», звернувся до
господарського суду Донецької області
про визнання його кредитором
відповідача на суму 118950,40 грн. та
включення вимог до реєстру вимог
кредиторів.

02.10.2013р. припинено провадження у справі
про банкрутство Костянтинівського
державного хімічного заводу,
м.Костянтинівка.

Таким чином, враховуючи звернення
позивача 20.05.2013р. до суду з заявою №19/168
про визнання його кредитором
відповідача, з моменту введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів відповідача (10.04.2013р.) до
моменту припинення провадження у
справі про банкрутство (02.10.2013р.) строк
позовної давності зупинявся, а з
03.10.2013р. розпочав свій подальший
перебіг.

За таких обставин, враховуючи, що по
першій поставці трирічний строк
позовної давності спливав 10.06.2013р.,
виходячи з того, що 10.04.2013р. перебіг
даного строку зупинився, а з 03.10.2013р.
розпочався далі, граничним строком
звернення позивача до суду з вимогою
про стягнення заборгованості по першій
поставці є 03.12.2013р.

Виходячи з того, що позовна заява
направлена до суду 21.10.2013р. (згідно зі
штампом на поштовому конверті), судом
встановлено, що позивачем не порушений
встановлений ст.257 Цивільного кодексу
України трирічний строк позовної
давності за вимогами про стягнення
заборгованості в сумі 37661,68 грн. за
товар, поставлений згідно квитанцій
про приймання вантажу №46842811 від
26.05.2010р., №46929606 від 21.06.2010р., №46940322 від
05.07.2010р., №46946052 від 08.08.2010р., №46947026 від
14.08.2010р.

Одночасно, решта заперечень
відповідача проти позову щодо
неотримання ним товару від позивача
протягом 2011-2012р.р., спростовується
наданими до справи документами.
Зокрема, як вказувалось вище, до
матеріалів справи позивачем додані
квитанції про приймання вантажу №46657391
від 16.03.2011р., №46630281 від 15.03.2011р., №47338140
від 11.08.2011р., №41510763 від 18.08.2011р., №45523313
від 27.09.2011р., №46730743 від 04.03.2012р., №47106992
від 15.03.2012р., №47561204 від 28.03.2012р., №46105425
від 20.10.2011р., №46243150 від 25.10.2011р., згідно
яких визначено отримувача вантажу -
Костянтинівський державний хімічний
завод, м.Костянтинівка. Крім цього, факт
направлення позивачем на адресу
відповідача спірного товару також
підтверджується залізничними
накладними (а.с.112-124), згідно яких
відповідачем на адресу позивача було
повернуто порожні цистерни з-під сливу
сірчаної кислоти.

Доказів наявності між сторонами інших
правовідносин ніж за договором №896 від
29.03.2010р. всупереч вимог ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України відповідачем не надано.

На підставі викладеного, враховуючи, що
позов повністю доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи,
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості в сумі
118950 грн. 40 коп. підлягають задоволенню в
повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача повністю.

За таких обставин, керуючись ст.ст.44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжкокс», м.Запоріжжя до
Костянтинівського державного
хімічного заводу, м.Костянтинівка про
стягнення заборгованості в сумі 118 950
грн. 40 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Костянтинівського
державного хімічного заводу (85114,
Донецька обл., м.Костянтинівка,
вул.Шмідта, 1, , р/р6000 в
ДОД ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», МФО 335076)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс» (69600,
м.Запоріжжя, вул.Діагональна, 4, , р/р1641 у ПАТ «ПУМБ» м.Донецьк,
МФО 334851) заборгованість в сумі 118950 грн.
40 коп., судовий збір в сумі 2379 грн. 01 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні.28.01.2014р.
оголошено повний текст рішення.

Головуючий суддя
Г.В. Левшина

Суддя
Д.М.
Огороднік

Суддя
М.В. Сажнева