ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" січня 2014 р.Справа № 916/3380/13

Господарський суд Одеської області у
складі:

Суддя
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Шалапська М.О.

участю представників сторін:

Від позивача: Георгієв
А.С.(довіреність №б/н від 03.12.2013 р.);

Від відповідача: Еременко О.В.
(довіреність №б/н від 07.11.2013 р.);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСАНТ"
до відповідача FERAMTA GROUP INC про стягнення
суми заборгованості в розмірі 50 000 000
доларів США (що еквівалентно 399 500 000,00
грн.),

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 04.12.2013 р. до господарського
суду Одеської області звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВЕЛСАНТ» з позовом
до відповідача FERAMTA GROUP INC про
стягнення 50 000 000 доларів США (що
еквівалентно 399 500 000 грн.)
заборгованості за договором поставки.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ті обставини, що 19
серпня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ВЕЛСАНТ"
та FERAMTA GROUP INC був укладений та
підписаний Контракт поставки товару №
9. Відповідач зобов'язався поставити
товар у встановлений угодою термін,
проте порушив зобовязання з строків
поставки товару та умови повернення
суми передоплати.

Ухвалою суду від 06.12.2013р. було порушено
провадження у справі №916/3380/13 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні.

16.12.2013 р. до канцелярії суду
представником позивача подано
клопотання про залучення до матеріалів
справи додаткових доказів, а саме копії
ухвали господарського суду Одеської
області від 06.12.2013 р. про порушення
провадження по справі №916/3380/13 з
відміткою про отримання представником
відповідача.

10.01.2014 р. до канцелярії суду
представником відповідача подано
відзив на позовну заяву, відповідно до
змісту якого зазначає, що відповідач не
є виробником товару, а лише
посередником у правовідношеннях
придбання товару. З цих підстав
відповідач позов визнає, та вказує, що
на час подання позову товар не
надійшов на адресу FERAMTA GROUP INC.

Також, 10.01.2014 р., із відзивом позивачем
надано до канцелярії суду матеріали
для залучення до справи, а саме
переклад свідоцтва про реєстрацію FERAMTA
GROUP INC за правом країни
місцезнаходження, переклад
довіреності на представника FERAMTA GROUP INC
Еременко О.В, засвідчена копія довідки
з JSC «Regionala investiciju banka» надана FERAMTA GROUP INC
в тому, що за період з 10 вересня 2013 року
по 03 грудня 2013 року з рахунків ТОВ
«ВЕЛСАНТ» на рахунок клієнта FERAMTA GROUP INC
були перераховані грошові кошти у
загальній сумі 49 998 827,31 доларів США.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

19 серпня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ВЕЛСАНТ"
та FERAMTA GROUP INC був укладений та
підписаний Контракт поставки товару №
9.

Відповідно до Контракту, відповідач
зобов'язався передати у власність
(продати) товар згідно специфікації, а
позивач - прийняти та сплатити його
вартість.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договір, який в
силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму, а
відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як вище встановлено господарським
судом, 19 серпня 2013 року між Позивачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛСАНТ" (Покупець)
та Відповідачем - FERAMTA GROUP INC (Продавець)
було укладено Контракт поставки товару
№ 9.

Згідно п. 1. Контракту, Продавець
зобов'язався передати у власність
(продати) товар, відповідно до
специфікацій, а Покупець - прийняти та
оплатити його вартість.

У відповідності до пункту 3.2. Контракту,
поставка товару відбувається у день
здійснення покупцем передоплати в
розмірі 100% від загальної вартості
контракту.

У пункті 4.2. вказано, що загальна
вартість контракту складає 50 000 000,00
доларів США.

У пункті 3.3. вказаного договору
сторонами було визначено, що поставка
товару здійснюється на умовах DDP -
Україна, Одеса (відповідно Інкотермс
2000).

Відповідно до ст. 7 Декрету КМУ „Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю" у розрахунках між
резидентами і нерезидентами в межах
торговельного обороту
використовуються як засіб платежу
іноземна валюта та грошова одиниця
України - гривня. Такі розрахунки
здійснюються лише через уповноважені
банки в порядку, установленому
Національним банком України.

Покупець повністю виконав свої
зобов'язання за контрактом, що
підтверджується платіжними
дорученнями, що містяться в матеріалах
справи.

У випадку якщо Продавець, через
будь-які причини, не зможе поставити
товар у визначений (п. 3.2. контракту)
термін, Продавець зобов'язаний
повернути сплачену суму у строк у день
здійснення 100% передоплати Покупцем,
відповідно до п.5.6 контракту та
додатковими угодами до нього.

Однак, Продавець не виконав умов
контракту, чим порушив умови контракту
щодо строків поставки товару (п. 3.2
контракту) та умов повернення суми
передоплати (п. 5.6 контракту).

У позовній заяві Товариство з
обмеженою відповідальністю "ВЕЛСАНТ"
стверджує, що повністю виконав свої
зобов'язання за Контрактом, однак
відповідач, на час звернення до суду з
даними вимогами, порушив умови
Контракту щодо строків поставки
товару, та умов повернення суми
передоплати.

10.01.2013 р. до канцелярії суду
представником відповідача Еременко
О.В. подано відзив на позовну заяву,
відповідно до змісту якого позов
визнає в повному обсязі.

З огляду на викладене, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ВЕЛСАНТ"
просить суд стягнути з FERAMTA GROUP INC суму
заборгованості у розмірі 50 000 000 доларів
США (що еквівалентно 399 500 000 грн.).

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

На підставі ст. 76 Закону України „Про
міжнародне приватне право", ст. 38 Закону
України „Про зовнішньоекономічну
діяльність" спори, що виникають між
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності, іноземними суб'єктами
господарської діяльності у процесі
такої діяльності можуть розглядатися
судами України, зокрема у випадку, якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України.

Пунктом 11.2 Контракту сторони
визначили, що у випадку неможливості
самостійного вирішення спору,
вирішення таких спорів має
здійснюватись у господарському суді
Одеської області у відповідності до
матеріального та процесуального
законодавства України.

З огляду на викладене до вказаних
спірних взаємовідносин повинно бути
застосоване законодавство України.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язаний вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього кодексу.

Відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(терміни).

Стаття 193 Господарського кодексу
України зазначає, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Зобов'язана
сторона має право виконати
зобов'язання достроково, якщо інше не
передбачено законом, іншим
нормативно-правовим актом або
договором, або не випливає із змісту
зобов'язання. Зобов'язана сторона має
право відмовитися від виконання
зобов'язання у разі неналежного
виконання другою стороною обов'язків,
що є необхідною умовою виконання. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 202 ЦК України
встановлює, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Разом з тим невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання), в
силу ст. 610 ЦК України є порушенням
зобов'язання.

Відповідно до положення ч1 ст. 692 ЦК
України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Згідно ч.2 цієї статті покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Таким чином, вимога про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі 50 000 000
доларів США (що еквівалентно 399 500 000
грн.) є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛСАНТ" про
стягнення - задовольнити.

Стягнути з FERAMTA GROUP INC Beneficiary's Acc.№
LV90RIBR00121370N0000 Beneficiary's addres: 50 Street, Global Plaza
Tower,19 Floor, Suit H, Republic of Panama, Panama City) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛСАНТ" (, адреса: 65039, Україна, м. Одеса, вул.
Сегедська, буд. 1., р/р 1055 у ПАТ "Банк
Ринкові Технології", МФО 380786) суму
заборгованості 50 000 000 доларів США, що
еквівалентно 399 500 000 грн. та суму
судового збору у розмірі 64 380
(шістдесят чотири тисячі триста
вісімдесят) грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та
підписано 20.01.2014 року.

Суддя
Зайцев Ю.О.