ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
Справа № 915/2095/13

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Атаманюк
В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості за
договором оренди приміщення від 01.08.2010
року в сумі 540 000, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_4, довіреність № 269
від 27.04.2012 року;

від відповідача ОСОБА_5, довіреність № 3
від 10.01.2014 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до господарського суду
Миколаївської області з позовними
вимогами до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором оренди
приміщення від 01.08.2010 року в сумі 540 000, 00
грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 25.11.2013 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 10.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 10.12.2013 року
розгляд справи відкладено на 23.12.2013
року у зв'язку з неявкою представників
сторін.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 23.12.2013 року
строк вирішення спору продовжено на 15
днів, розгляд справи відкладено на
21.01.2014 року у зв'язку з неявкою
представника відповідача та
неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судовому
засіданні 21.01.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначив наступне.

01.08.2010 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, як
Орендодавцем, та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, як
Орендарем, був укладений договір
оренди приміщення (далі - Договір),
відповідно до умов якого Орендодавець
передав, а Орендар прийняв в строкове
платне користування приміщення
магазину НОМЕР_3 "ІНФОРМАЦІЯ_1"
загальною площею 1094,9 кв.м. (далі - майно),
розташоване за адресою: АДРЕСА_3, що
належить на праві власності ОСОБА_2
Майно передано в оренду для розміщення
магазину.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору орендна
плата за користування майном становить
15 000,00 грн. за кожний місяць оренди.
Орендна плата сплачується Орендарем
Орендодавцеві готівкою з видачею
відповідного розрахункового документу
(касового чеку, квитанції, тощо) з 25 по
останнє (30,31) число поточного місяця.

На виконання умов Договору
Орендодавець передав, а Орендар
прийняв на підставі Акту
приймання-передачі від 01.08.2010 року в
оренду приміщення магазину НОМЕР_3
"ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 1094,9
кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

За період дії Договору з 01 серпня 2010
року до 31 липня 2013 року орендна плата
відповідачем не сплачувалась.

Позивачем зазначено, що заборгованість
з орендної плати за період з 01 серпня 2010
року до 31 липня 2013 року складає 540 000, 00
грн. (36 місяців x 15 000, 00 грн.)

Із посиланням на викладене та приписи
ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 759, 762, 765, 795 ЦК
України, ст. 67, 174, 179, 180, 193, 218, 286 ГК
України та на умови договору оренди
приміщення від 01.08.2010 року позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за договором оренди
приміщення від 01.08.2010 року в сумі 540 000, 00
грн. за період дії договору з 01 серпня
2010 року по 31 липня 2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні 21.01.2014 року позов визнав в
повному обсязі. Відповідачем подано
суду письмовий відзив на позов (арк.
справи 69), в якому зазначено наступне.

Дійсно відповідач Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 орендував
приміщення магазину НОМЕР_3
"ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 1094,9 кв.м.
на підставі договору оренди від 01.08.10
року, укладеному між ним та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2

Зазначена заборгованість за оренду
приміщення магазину НОМЕР_3
"ІНФОРМАЦІЯ_1" виникла у зв'язку з тяжким
фінансовим становищем, яке виникло у
зв'язку зі зменшенням попиту на товари,
які відповідач реалізовував, та
зменшенням покупної спроможності
мешканців с.м.т. Арбузинка та прилеглих
населених пунктів.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 у
письмовому відзиві зазначив, що
позовні вимоги визнає в повному обсязі,
але розрахуватись з позивачем не має
можливості.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

01.08.2010 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі -
позивач, Орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі -
відповідач, Орендар) був укладений
Договір оренди приміщення (далі -
Договір), відповідно до умов якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
приміщення магазину НОМЕР_3
"ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 1094,9 кв.м.
(далі - майно), розташоване за адресою:
АДРЕСА_3, що належить на праві власності
ОСОБА_2 Майно передається в оренду для
розміщення магазину (п. 1.1 Договору)
(арк. справи 38-41).

Факт належності позивачу Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 майна
(приміщення магазину НОМЕР_3
"ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 1094,9
кв.м., розташованого за адресою:
АДРЕСА_3) підтверджується наявними в
матеріалах справи копією нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 12.06.07 року (арк. справи 12), копією
Витягу № 4123105 з Державного реєстру
правочинів (арк. справи 11 на звороті) та
копією Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно (арк.
справи 11).

Доказів визнання недійсним або
розірвання договору оренди майна від
01.08.10 року суду не подано.

За таких обставин в силу приписів ст.
ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на
підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Аналогічного
змісту норма закріплена в ст. 283 ГК
України.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Умовами Договору оренди сторони
передбачили наступне.

Відповідно до п. 2.1 Договору Орендар
вступає у строкове платне користування
Майном у термін, указаний у Договорі,
одночасно із підписанням сторонами
Договору та Акта приймання-передачі
вказаного Майна, який є невід'ємною
частиною Договору.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору орендна
плата за користування майном становить
15 000,00 грн. за кожний місяць оренди.
Орендна плата сплачується Орендарем
Орендодавцеві готівкою з видачею
відповідного розрахункового документу
(касового чеку, квитанції, тощо) з 25 по
останнє (30,31) число поточного місяця.

Відповідно до п. 3.3 Договору розмір
орендної плати переглядається на
вимогу однієї із сторін у випадках,
передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.2 Договору Орендар
зобов'язався своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату та
інші платежі, передбачені п. 4.2 даного
Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору
Орендодавець зобов'язався передати
Орендарю в оренду Майно згідно з цим
Договором по акту приймання-передачі
Майна, який підписується одночасно з
цим Договором (Додаток № 1).

Відповідно до п. 9.1 Договору договір
починає діяти з 01 серпня 2010 року до 31
липня 2013 року.

Відповідно до розділу 12 Договору
додатки до цього Договору є його
невід'ємною частиною. До цього договору
додаються Акт прийому-передачі
орендованого майна.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов Договору
Орендодавець передав, а Орендар
прийняв на підставі акту
приймання-передачі від 01.08.2010 року в
оренду приміщення магазину НОМЕР_3
"ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 1094,9
кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3
(арк. справи 42).

Позивачем Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 свій обов'язок щодо надання в
оренду приміщення магазину виконано.
Відтак, у відповідача ОСОБА_3 в силу
умов договору виник обов'язок належним
чином користуватись орендованим
майном та сплачувати орендні платежі.

Відповідно до ст. 285 ГК України орендар
зобов'язаний берегти орендоване майно
відповідно до умов договору,
запобігаючи його псуванню або
пошкодженню, та своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 286 ГК України
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений
за погодженням сторін, а також в
інших випадках, передбачених
законодавством.

Орендна плата встановлюється у
грошовій формі. Залежно від специфіки
виробничої діяльності орендаря
орендна плата за згодою сторін може
встановлюватися в натуральній або
грошово-натуральній формі.

Строки внесення орендної плати
визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Плата за користування майном може
вноситися за вибором сторін у
грошовій або натуральній формі. Форма
плати за користування майном
встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Судом встановлено, що за період дії
Договору з 01 серпня 2010 року до 31 липня
2013 року орендна плата відповідачем не
сплачувалась, що є порушенням умов
договору та вищевказаних норм
законодавства.

Заборгованість з орендної плати за
період з 01 серпня 2010 року до 31 липня 2013
року складає 540 000, 00 грн. (36 місяців x 15
000, 00 грн.)

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні 21.01.14 року на
запитання суду чи підписувався
відповідачем договір оренди
приміщення від 01.08.2010 року
представником відповідача зазначено,
що вказаний договір відповідачем
підписувався. На питання суду чи
орендувалось відповідачем спірне
приміщення представником відповідача
зазначено, що приміщення орендувалось
відповідачем. Вказане зафіксовано в
протоколі судового засідання від 21.01.14
року.

Станом на день розгляду справи суду не
подано доказів сплати вказаної
заборгованості, строк оплати якої
настав, як і не спростовано факту
наявності вказаної заборгованості.
Судом також враховано, що умовами
договору не передбачено складання та
направлення рахунків, актів тощо.
Відтак, в силу умов договору оренди
відповідач був зобов'язаний самостійно
вносити (сплачувати) орендні платежі з
25 по останнє (30,31) число поточного
місяця (п. 3.2 Договору оренди). Орендна
плата не сплачувалась, що свідчить про
неналежне виконання зобов'язання
відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати за
договором оренди приміщення від 01.08.2010
року за період з 01 серпня 2010 року до 31
липня 2013 року є обґрунтованою,
підставною та підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Вказаною
нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Щодо судових витрат у даній справі, то
слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільняються інваліди I
та II груп, законні представники
дітей-інвалідів і недієздатних
інвалідів I та II груп.

Позивач Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 в силу закону (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір») звільнений
від сплати судового збору, оскільки є
інвалідом ІІ групи, що підтверджується
наявною в справі Довідкою
Вознесенської міжрайонної
медико-соціальної комісії
Міністерства охорони здоров'я України
серії 10ААБ № 54 від 25.09.13 року (арк.
справи 10).

Враховуючи вищевикладене та приписи ч.
3 ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 10
800, 00 грн. слід стягнути з відповідача в
дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 11, 15, 202, 509, 525, 526, 530, 610, 629, 759, 762 ЦК
України, ст. 193, 283, 285, 286 ГК України, ст. 22,
33, 44, 49, ст. 82 - 84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

задовольнити позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) до
відповідача Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (код НОМЕР_2) про стягнення
заборгованості за договором оренди
приміщення від 01.08.2010 року в сумі 540 000, 00
грн.

Стягнути з відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_2 (код
НОМЕР_2) на користь позивача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (код
НОМЕР_1):

- 540 000, 00 грн. (п'ятсот сорок тисяч грн. 00
коп.) - заборгованості за договором
оренди приміщення від 01.08.2010 року за
період з 01 серпня 2010 року по 31 липня 2013
року.

Стягнути з відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_2 (код
НОМЕР_2) в доход Державного бюджету
України (ГУДКУ у Миколаївській області,
МФО банку 826013, р/р 3002, ,
одержувач УК у м. Миколаїв /м. Миколаїв /
22030001, код платежу 03499980, призначення
платежу судовий збір):

- 10 800, 00 грн. (десять тисяч
вісімсот грн. 00 коп.) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.01.2014 року.

Суддя
Е.М. Олейняш