ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.01.2014 Справа № 920/1950/13

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Зайцевої І.В. при
секретарі судового засідання Буренко
Я.В., розглянувши матеріали справи №
920/1950/13:

За позовом: Прокурора м. Суми
в інтересах держави в особі Сумської
міської

ради, м. Суми,

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно -

імпортний банк
України" в особі філії АТ
"Укрексімбанку" у

м. Сумах, м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Державної інспекції
сільського господарства в Сумській
області, м. Суми,

про стягнення 12 419 грн. 57 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача: Овсієнко Д. Ю.(
довіреність № 1299/02.02.02-17 від 03.07.2013 року);

від відповідача Борсук С.В.(
довіреність № 010-01/7001 від 31.08.2012 року);

від третьої особи: не з'явився;

прокурор: Петренко А.О. ( посвідчення №
015044);

Суть спору: прокурор в інтересах
позивача подав позовну заяву, в якій
просить суд стягнути з відповідача 12 419
грн. 57 коп. шкоди заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки.

22.01.2014 року прокурор подав додаткові
пояснення № 120-573вих від 22.01.2014 року, в
яких просить суд зодовільнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Прокурор підтримує заявлені ним
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача наполягає на
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечує.

Державна інспекція сільського
господарства в Сумській області в
судове засідання не з'явилась.

Враховуючи достатність часу, наданого
учасникам судового процесу для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає, що господарським судом, в межах
наданих йому повноважень, сторонам
створені усі належні умови для надання
доказів у справі та є підстави для
розгляду справи за наявними у ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу та оцінивши надані
докази, суд встановив:

Державним інспектором відділу
оперативного контролю за дотриманням
вимог земельного законодавства
управління контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в Сумській
області, відповідно до листа Державної
інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Сумській області № 7/18-1814 від
03.07.2012 року, проведено перевірку з
питань дотримання вимог земельного
законодавства відповідачем, при
використанні земельної ділянки за
адресою: м. Суми, площа Незалежності, 1.

За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства № 80 від 04.07.2012 року,
видано припис на усунення порушення
земельного законодавства № 75 від 13.07.2012
року, протокол про адміністративне
правопорушення № 000926 від 13.07.2012 року,
постанова про накладення
адміністративного стягнення № 30 від
16.07.2012 року.

Як вбачається з акта перевірки,
земельна ділянка загальною площею 0,0615
га самовільно зайнята і
використовується відповідачем у місті
Сумах, площа Незалежності, 1 шляхом
будівництва паркану та розміщення
будівельних вагончиків, що є
порушенням статей 125 та 126 Земельного
кодексу України.

Державною інспекцією сільського
господарства в Сумській області
відповідно до «Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу»,
здійснено розрахунок розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки Сумської
філії ВАТ «Державний експортно -
імпортний банк України» на території м.
Суми, пл. Незалежності, 1. № 0007 від 04.07.2012
року. Розмір шкоди заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки становить 12 419 грн. 57
коп.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор та позивач зазначають, що на
даний час порушення вимог земельного
законодавства усунено, шляхом
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки від побудованого
паркану, але відповідач досі не сплатив
шкоду завдану самовільним зайняттям
земельної ділянки в сумі 12 419 грн. 57
коп.

Відповідач проти такого стягнення
заперечує і звертає увагу суду на той
факт, що у 2012 році відповідач розпочав
будівельні роботи з добудови приміщень
філії на пл. Незалежності, 1. в м. Суми.
Роботи проводились на земельній
ділянці, наданій відповідачеві на
праві постійного користування та
згідно дозволу на виконання
будівельних робіт № СМ 1 виданого
25 червня 2012 року інспекцією ДАБК в
Сумській області. Проте, в зв'язку зі
стисненими умовами будівництва для
організації безпечного виконання
робіт необхідно використання
земельної ділянки суміжною з земельною
ділянкою. Відповідачем для вирішення
цього питання на адресу позивача був
направлений лист № 115/1561 від 04.07.2012 року
з проханням укласти договір земельного
сервітуту на тимчасове використання
земельної ділянки, яка належить
Сумській міській раді для облаштування
будівельного майданчика. 12.07.2012 року
від Управління земельних ресурсів
Сумської міської ради надійшов лист №
4424/02.0202-14, в якому було зазначено, що
органи місцевого самоврядування до
розмежування земель державної та
комунальної форм власності є лише
розпорядниками земель і населеного
пункту і не є власниками або
землекористувачами землі. Відповідач
стверджує, що з відповіді Управління
земельних ресурсів Сумської міської
ради вбачається що, не відомо хто є
власником земельної ділянки, котра
була огороджена для усунення можливої
небезпеки життю та здоров'ю громадян та
для організації безпечного виконання
робіт, так як розмежування земельної
ділянки не здійснено. Тому відповідач
посилається на статтю 102-1 Земельного
кодексу України, відповідно до якої
право користування чужою земельною
ділянкою для забудови (суперфіцій)
виникають на підставі договору між
власником земельної ділянки та особою,
яка виявила бажання користуватися цією
земельною ділянкою для таких потреб,
відповідно до Цивільного кодексу
України.

Також відповідач не згоден з
розрахунком шкоди, здійсненим
Державною інспекцією з сільського
господарства в Сумській області та
подав контррозрахунок шкоди
відповідно до якого, розмір шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки складає 243
грн. 64 коп.

Господарський суд не може погодитись з
позицією відповідача з огляду на
наступне.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного
Кодексу України право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державній реєстрації. Право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки, до
встановлення її меж в натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, забороняється.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.(ч. 2 ст.116 Земельного
кодексу України).

Статтею. 211 Земельного кодексу України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за,
зокрема, самовільне зайняття земельних
ділянок.

Законом України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» визначені правові, економічні
та соціальні основи організації
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель, та
передбачено, що цей Закон спрямований
на забезпечення раціонального
використання і відтворення природних
ресурсів та охорону довкілля.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», у якій міститься
визначення термінів, самовільне
зайняття земельної ділянки - будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Факт самовільного зайняття земельної
ділянки підтверджується матеріалами
справи, а саме актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства № 80 від 04.07.2012 року,
приписом на усунення порушення
земельного законодавства № 75 від 13.07.2012
року, протоколом про адміністративне
правопорушення № 000926 від 13.07.2012 року,
постановою про накладення
адміністративного стягнення № 30 від
16.07.2012 року.

Частиною 1 статі 1166 Цивільного кодексу
України передбачено, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Пунктом 3.6 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 року «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» визначено, що у
вирішенні питання про задоволення
вимог щодо стягнення шкоди, завданої
самовільним зайняттям земельної
ділянки, господарським судам необхідно
мати на увазі, що розмір такої шкоди
визначається відповідно до розрахунку,
зробленого територіальними органами
інспекції Міністерства екології та
природних ресурсів України або
Державною інспекцією з контролю за
використанням і охороною земель
Держкомзему та її територіальними
підрозділами на підставі Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.07.2007 № 963.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1068 від 22.11.2010 року «Про ліквідацію
Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель»,
Державну інспекцію з контролю за
використанням і охороною земель
Держкомзему ліквідовано. Натомість,
указом Президента України від 13.04.2011
року створено Державну інспекцію
сільського господарства України.

Що стосується суми шкоди, вона
розрахована відповідно до
вищезазначеної Методики, з врахуванням
розміру самовільно зайнятої земельної
ділянки і її функціонального
призначення. Тому контррозрахунок
відповідача до уваги не приймається.

Щодо посилання відповідача на його
намір укласти договір сервітуту - слід
зазначити, що такий намір з'явився у
нього вже після встановлення факту
самовільного зайняття ним земельної
ділянки. А що ж до статусу земельної
ділянки, то відповідно частини 2 статті
19 Земельного Кодексу України земельні
ділянки кожної категорії земель, які не
надані у власність або користування
громадян чи юридичних осіб, можуть
перебувати у запасі. Частинами 1, 2
статті 83 Земельного Кодексу України
встановлено, що землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю. У комунальній власності
перебувають: а) усі землі в межах
населених пунктів, крім земельних
ділянок приватної та державної
власності; б) земельні ділянки, на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна комунальної
власності незалежно від місця їх
розташування.

Враховуючи викладені обставини,
господарський суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, враховуючи, що спір між
сторонами виник в результаті
неправомірних дій відповідача, суд
дійшов висновку про стягнення з
відповідача в дохід державного бюджету
України судового збору в розмірі 1 720
грн. 50 коп. відповідно до вимог ст. ст. 44,
49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно - імпортний банк України» в
особі філії АТ «Укрексімбанку» у м.
Сумах (40030, м. Суми, площа Незалежності, 1,
код 35289950) на користь Сумської міської
ради (р/р 0002 держбюджет м. Суми
ідентифікаційний код 23636315, МФО 837013, код
платежу 24062100 ГУДКУ у Сумській області)
12 419 грн. 57 коп. шкоди.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно - імпортний банк України» в
особі філії АТ «Укрексімбанку» у м.
Сумах (40030, м. Суми, площа Незалежності, 1,
код 35289950) в доход державного бюджету
України (рахунок 3002, МФО 837013,
, отримувач - УДКС у м. Суми (
м. Суми), 22030001) 1 720 грн. 50 коп. судового
збору.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.01.2014 року.

Суддя
І.В. Зайцева