ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
Справа № 925/2079/13

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
фізичної особи-підприємця Кулик
Єфросинії Григорівни, Черкаська
область, м. Шпола, вул. Комінтерна, 6, кв. 1

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія», Черкаська область,
Шполянський район, с. Іскрене, вул.
Васильківська, 3, (юридична адреса:
Черкаська область, м. Шпола, вул. Леніна,
буд. 43-А)

про стягнення 11 712,00 грн.
заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: Кулик В.Б. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Фізична особа-підприємець Кулик
Єфросинія Григорівна звернулася в
господарський суд Черкаської області з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія» про стягнення
заборгованості по оренді нежитлового
приміщення згідно договору в сумі 11712
грн.

Заявою від 09.01.2014р. позивач збільшив
позовні вимоги та просить стягнути 14640
грн. орендної плати, 329,44 грн. пені, 76,05
грн. - 3% річних з простроченої суми, та
судовий збір. Надано докази про
направлення заяви відповідачу. Суд з
урахуванням прав позивача, визначених
ст. 22 ГПК України, прийняв заяву
позивача про збільшення позовних вимог
до розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з врахуванням заяви про
збільшення вимог, з підстав, викладених
в позовній заяві, та просив позов
задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, відзив на позов не надав,
представника у судове засідання вдруге
не направив, витребувані документи не
надав, про причини неявки суд не
повідомив.

Неподання відповідачем відзиву на
позовну заяву та нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи по суті за наявними доказами
відповідно до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності та за своїм внутрішнім
переконанням, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд дійшов висновку про повне
задоволення позовних вимог з таких
правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення
з господарського спору повинно
прийматись у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими
господарським судом, тобто з'ясованими
шляхом дослідження та оцінки судом
належних і допустимих доказів у
конкретній справі.

Позивач та відповідач є самостійними
юридичними особами згідно даних ЄДРПОУ
та суб'єктами господарювання на ринку
надання послуг.

01.05.2008р. між фізичною особою -
підприємцем Кулик Є.Г., що діє на
підставі Свідоцтва (як орендодавець,
позивач у справі), та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія» (як орендарем,
відповідач у справі) в особі
генерального директора Зверховського
Юрія Яковича, що діє на підставі
Статуту, було укладено письмовий
двосторонній оплатний строковий
договір оренди нежитлового приміщення
(Далі - Договір).

Передано в користування приміщення на
2-му поверсі (надалі майно) загальною
площею 259 кв.м (в тому числі 184 кв.м.
орендованих кімнат), розміщене за
адресою: м. Шпола, вул. Леніна, 129.

Майно передається в оренду з метою
облаштування та розміщення офісу.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна
плата визначена за домовленістю сторін
і становить без ПДВ 7000 грн. у місяць
шляхом оплати в безготівковому
розрахунку до 5 числа наступного за
розрахунковим місяця.

У проміжок часу з 08.12.2008р. по 30.04.2013р. між
сторонами укладено 15 додаткових угод,
які стосувались зменшення орендованих
площ, зміни орендного платежу та
строків оренди. Додаткові угоди є
чинними.

Заборгованість відповідача за період з
серпня 2013 року по грудень включно 2013
року становить 14640 грн. без ПДВ.

Невиконання Відповідачем взятих на
себе зобов'язань стало причиною
звернення Позивача до суду для
примусового стягнення заборгованості.
Суд розглядає спір в межах визначеного
позивачем предмету спору по стягненню
заборгованості на умовах договору від
01.05.2008р.

Суд вважає, що сторонами було досягнуто
згоди за всіма істотними умовами
договору. Договір не заперечений
сторонами, не визнаний судом недійсним,
не розірваний за згодою сторін до
01.01.2014р.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України
зобов'язання, що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку - є господарським
зобов'язанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 762 ЦК України та
пункту п. 3.1 орендна плата
перераховується на рахунок
Орендодавця щомісячно не пізніше 5
числа наступного за розрахунковим
місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, в
Орендаря з серпня 2013 року виникла
заборгованість за оренду приміщення.
Наявність заборгованості по грошовому
зобов'язанню відповідача
підтверджується поданими документами
в справу.

Відповідач не спростував належними
доказами вимоги позивача та не надав
доказів погашення боргу по оренді
приміщення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано
належний спосіб захисту свого
порушеного права відповідно до вимог
ст.ст. 15,16 ЦК України.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Заборгованість за оренду приміщення в
сумі 14640 грн. підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

На підставі вказаних вимог Позивачем
нараховано Відповідачу 76,05 грн. грн. - 3%
річних за час прострочення виконання
грошового зобов'язання за період з
вересня 2013р. по січень 2014р. (а.с. 80-81), які
просить стягнути з відповідача.
Розрахунок перевірено судом за
допомогою калькулятора санкцій
апаратного комплексу «Ліга-Закон».
Розрахунок виконано вірно. Стягненню
підлягає 76,05 грн. - 3% річних з
простроченої суми.

Позивач на підставі п. 7.1 договору та
положень ст.ст. 546, 549 ЦК України
нараховує відповідачу 329,44 грн. пені
(а.с. 80-81) за прострочення оплати за
період з 06.09.2013р. до 09.01.2014р., з
урахуванням періодів прострочення,
обмеженого строку на стягнення пені,
обмеження розміру пені подвійною
обліковою ставкою НБУ. Договір про
забезпечення виконання зобов'язання у
виді пені укладено в письмовій формі
відповідно до положень ст.ст. 546, 549 ЦК
України.

Розрахунок пені перевірено судом за
допомогою калькулятора санкцій
апаратного комплексу «Ліга-Закон».
Розрахунок виконано вірно. 329,44 грн.
пені підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Суд зазначає, що проведення оплати
боргу відповідачем під час розгляду
справи та неподання ним доказів у
справу має враховуватись виконавчою
службою при виконанні рішення суду в
ході виконавчого провадження. Суд
вважає, що відповідач мав достатньо
часу для надання заперечень суду по
суті спору чи доказів про проведення
розрахунку. Відповідач не надав
доказів об'єктивної неможливості
заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідача
повністю та стягнути на користь
позивача 1 720,50 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія», с. Іскрене Шполянського
району, вул. Васильківська, 3 (юридична
адреса: Черкаська область, м. Шпола, вул.
Крупської, буд. 1Б), ,
номер рахунку в банку невідомий

на користь фізичної особи-підприємця
Кулик Єфросинії Григорівни, Черкаська
область, м. Шпола, вул. Комінтерна, 6, кв.
1, ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків , рахунок
№ 971 в Черкаському ОУ ПАТ «Ощадний
банк України», МФО 354507

14640 грн. заборгованості, 76,05 грн. - 3%
річних, 329,44 грн. пені, 1720,50 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 22.01.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба