ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.01.2014
Справа № 1/4/495

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна,
розглянувши заяву Запорізького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
01-29.2/05-4624 від 18.12.2013 р. (стягувач) про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання наказу по
справі № 1/4/495 (суддя Місюра Л.С.) в
порядку ст. 119 ГПК України:

за позовом Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України (пр.
Леніна, буд. 164, м. Запоріжжя, 69107)

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми «Інтрейд»
(вул. Червоногвардійська, буд. 40, м.
Запоріжжя, 69055)

про стягнення 10166,00 грн.

орган виконавчої служби: Жовтневий
відділ державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції (вул. Залізнична, буд. 9-А, м.
Запоріжжя, 69002)

Представники сторін:

від позивача: Чечель К.І., довіреність №
52 від 09.01.2014 р.;

від відповідача: не з'явився;

від виконавчої служби: Єфімова Ю.А.,
довіреність № 1 від 08.01.2014 р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 03.09.1998 р. по
справі №1/4/495 позовні вимоги
Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Інтрейд»
6800,00 грн. штрафу та 4896,00 грн. пені
задоволені в повному обсязі. Також, з
відповідача до державного бюджету
стягнуто 584,80 грн. державного мита.

Ухвалою суду від 26.10.2000 р. задоволено
заяву Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
поновлення строку пред'явлення наказу
до виконання та видано дублікат наказу
по справі № 1/4/495.

Ухвалою суду від 26.02.2001 р. судом
задоволена заява позивача про зміну
способу виконання рішення та звернуто
стягнення на майно товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Інтрейд»
на користь позивача в сумі 19693,20 грн. На
виконання ухвали видано наказ від
26.02.2001 р.

До господарського суду звернулось
Запорізьке обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України з заявою про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу до виконання від 26.02.2001 р. по
справі № 1/4/495.

Заява позивача вмотивована тим, що
стягувачем пропущений строк для
пред'явлення наказу до виконання,
оскільки в наказі судом встановлений
строк для його пред'явлення до
виконання - до 26.05.2001 р.

Відповідно до статті 23 Закону України
«Про виконавче провадження» строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються, зокрема у
разі пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Частиною 3 вищенаведеної статті
встановлено, що у разі повернення
виконавчого документа стягувачу у
зв'язку з неможливістю в повному обсязі
або частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони.

Зазначений наказ був неодноразово
пред'явлений на виконання до
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби починаючи з 2001 року,
що підтверджується постановами про
відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, згідно з вищезазначеним,
строк для пред'явлення наказу № 1/4/495
неодноразово переривався, що
підтверджується доданими до заяви
стягувача постановами про відкриття
виконавчого провадження за наказом №
1/4/495.

Останнього разу оригінал наказу № 1/4/495
був пред'явлений до ВДВС разом із
заявою про відкриття виконавчого
провадження від 16.05.2012 р. № 01-29.2/05-2224 та
25.05.2012 року державним виконавцем
Жовтневого ВДВС винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено під час розгляду заяви,
ВДВС, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку з неможливістю встановлення
місця перебування боржника, постановою
від 17.01.2013 р. повернув наказ суду № 1/4/495
від 26.02.2001 р. стягувачу без виконання.

Між тим, як зазначає стягувач та як
свідчить довідка Жовтневого ВДВС
Запорізького МУЮ № 23485/6 від 12.11.2013 р.,
наказ № 1/4/495 від 26.02.2001 р., виданий
арбітражним судом Запорізької області
стягувачу не надходив, а був втрачений
при пересилці.

Державний виконавець не заперечував
проти викладених стягувачем обставин,
підтвердив факт невиконання наказу
суду та його втрати при пересилці.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на заяву та
витребувані судом документи не надав. У
зв'язку із поверненням кореспонденції,
яка направлялась на адресу
відповідача, господарський суд
зауважує наступне.

До повноважень господарських судів не
віднесено з'ясування фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Так, за наявними у справі реквізитами,
зазначеними, зокрема, позивачем у заяві
та згідно відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
місцезнаходження юридичної особи
(відповідача), господарським судом
направлялась рекомендованою
кореспонденцією ухвала про
призначення судового засідання.
Вказана кореспонденція повернулась до
суду із відміткою пошти про причину
повернення "за вказаною адресою не
проживає".

В п. 4 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
р. № 01-8/1228 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" викладено правову
позицію, згідно з якою примірники
повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній" і т.п. з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що відповідач був належним
чином повідомлений про дату і час
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
представника позивача та ВДВС, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтею 119 ГПК України встановлено, що у
разі пропуску строку для пред'явлення
наказу до виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.

Враховуючи викладені вище обставини та
надані докази, суд дійшов висновку, що
заява Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання у
справі № 1/4/495 є правомірною і підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 119 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Запорізького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання у
справі № 1/4/495.

2. Поновити строк для пред'явлення
наказу арбітражного суду Запорізької
області до виконання у справі № 1/4/495
від 26.02.2001 р.

Суддя

В.В.Носівець