КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" січня 2014 р.
Справа №910/4517/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового
В.Г.

суддів:
Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Спілловер»

на рішення господарського суду міста
Києва від 09.09.2013р.

у справі № 910/4517/13 (головуючий суддя
Літвінова М.Є., судді: Полякова К.В.,
Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Спілловер»

про стягнення 11 016 600,15 євро, 1 204 315,10 дол.
США, 35 855 819,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» (далі-позивач) звернулося в
господарський суд міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Спілловер»
(далі-відповідач) про стягнення
11 016 600,15 євро, 1 204 315,10 дол. США, 35
855 819,42 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 09.09.2013 року у справі № 910/4517/13
позов задоволено повністю. Стягнуто з
відповідача на користь позивача за
кредитним договором № 151307К45 від
21.06.2007р. заборгованість за кредитом у
розмірі 1 078 294,90 доларів США, 7
631 593,22 євро, заборгованість за
процентами за користування кредитом -
121 021,89 дол. США, пеню - 1 707 259,32 грн., 3 %
річних - 35 289,75 євро,

4 998,31 дол. США, 30 629,86 грн., заборгованості
по комісії за зміну умов кредитного
договору - 15 000, 00 грн., за кредитним
договором № 151307К46 від 11.07.2007,
заборгованість за кредитом у розмірі 128
617,51 євро, заборгованість за процентами
за користування кредитом - 13 539,61 євро,
заборгованість по комісії за
управління кредитною лінією - 36 755,96
грн., пеню - 74 790,72 грн., 3% річних - 1 173,77
євро, 700,46 грн., заборгованість по
комісії за зміну умов кредитного
договору - 5 000,00 грн., за кредитним
договором № 151310К7 від 25.03.2010р.
заборгованість за кредитом - 1 947
016,13 євро, заборгованість за процентами
за користування кредитом - 241 127,12 євро,
заборгованість по комісії за
управління кредитною лінією - 389 714,61
грн., пеня - 373 463,67 грн., 3 % річних - 4 477,42
євро, 10 189,89 грн., штраф за
нецільове використання кредитних
коштів -

50 000,00 грн., заборгованість по комісії за
зміну умов кредитного договору - 10 000,00
грн., за кредитним договором № 151311К7 від
07.04.2011р. заборгованість за кредитом - 23
595 402,33 грн., заборгованість за
процентами за користування кредитом - 4
994 967,10 грн., заборгованість по комісії
за управління кредитною лінією - 522 236,00
грн., пеню - 1 852 392,36 грн., 3 %
річних - 467 263,39 грн., заборгованість по
комісії за зміну умов кредитного
договору - 15 000,00 грн. та судові витрати.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Спілловер» вперше
подало апеляційну скаргу 17.09.2013р., в
якій просило скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
09.09.2013р. у справі № 910/4517/13 і прийняти
нове рішення, яким припинити
провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.10.2013р. (т. VІ,
а.с.119-122) апеляційну скаргу на рішення
господарського суду міста Києва від
09.09.2013р. у справі № 910/4517/13 з доданими до
неї матеріалами повернуто Товариству з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Спілловер»
на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України у
зв'язку з тим, що до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору, а клопотання про
відстрочення сплати судового збору
судом відхилено як необґрунтоване.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Спілловер» подало
касаційну скаргу, в якій просило
скасувати ухвалу, поновити йому строк
для подання апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції та
зобов'язати суд апеляційної інстанції
прийняти до розгляду його апеляційну
скаргу.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.12.2013р. (т. VІ, а.с.170-173)
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Спілловер»
залишено без задоволення, ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 30.10.2013р. у
справі № 910/4517/13 без змін.

25.12.2013р. Відповідачем вдруге подано
апеляційну скаргу, в якій він просить:
відновити строк подання апеляційної
скарги та прийняти апеляційну скаргу
до провадження, скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
09.009.2013р. у справі № 910/4517/13 і прийняти
нове рішення, яким в позові відмовити
повністю.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги,
суд встановив, що остання підлягає
поверненню скаржнику з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до
апеляційної скарги додаються докази
сплати судового збору.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», за подання
до господарського суду апеляційної
скарги на рішення суду встановлено
ставку судового збору 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Згідно із пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, п. 1 ст. 4 названого Закону
визначено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
державний бюджет на 2013 рік» розмір
мінімальної заробітної плати станом на
1 січня 2013 року становив 1 147,00 грн.

До апеляційної скарги скаржником
додано платіжне доручення № 68 від
24.12.2013р., з якого вбачається, що
скаржником за подання апеляційної
скарги сплачено 573,50 грн. судового
збору. Однак, як вбачається з
прохальної частини апеляційної скарги,
скаржник просить скасувати рішення
суду першої інстанції в повному обсязі.

Оскільки за подання позовної заяви у
даній справі судовий збір становить 68
820, 00 грн., що також підтверджується
платіжним дорученням № 20874 від 07.03.2013р.
(т. ІІ, а.с.206), а рішення оскаржується
повністю, то на час подання даної
апеляційної скарги відповідач повинен
сплатити за її подання 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, тобто 34 410, 00 грн.

Проте, судовий збір скаржником
сплачено у сумі 573,50 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 68 від 24.12.2013р. Отже, сума судового
збору не сплачена скаржником у
встановленому розмірі відповідно до
Закону України «Про судовий збір».

Чинне законодавство не надає
господарському суду права достягувати
недоплачений судовий збір на стадії
прийняття апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

До апеляційної скарги відповідачем
додано заяву за № 13/12-3 від 24.12.2013р., в
якій він просить поновити строк на
апеляційне оскарження рішення
господарського суду першої інстанції,
однак дана заява не може бути
задоволена судом апеляційної
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Повний текст рішення від 09.09.2013р.
складено та підписано 13.09.2013р. Отже,
встановлений законом 10-денний строк
подання апеляційної скарги закінчився
23.09.2013р.

Вперше апеляційну скаргу подано
17.09.2013р., тобто з дотриманням строку на
оскарження.

Проте, ухвалою суду апеляційної
інстанції від 30.10.2013р. апеляційну
скаргу повернуто скаржнику на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Вдруге апеляційну скаргу подано
скаржником 25.12.2013р., тобто за межами
встановленого законом 10-денного
строку.

Відповідно до ст. 53 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Відповідно до ч. 8 п. 4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України» клопотання про відновлення
строку подання апеляційної скарги з
огляду на приписи статті 53 ГПК повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах). При цьому
своєчасне (у межах встановленого
строку) подання первісної апеляційної
скарги і невідкладне (одразу після
одержання відповідної ухвали) усунення
скаржником недоліків, які стали
причиною повернення останньої,
враховуються апеляційним
господарським судом у вирішенні
питання про відновлення строку подання
апеляційної скарги разом з іншими
обставинами, на які посилається
скаржник у зазначеному клопотанні.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України», статтею 93 ГПК встановлено, що
апеляційна скарга, яка подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, повертається якщо апеляційний
господарський суд за заявою особи, яка
її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути
викладено в апеляційній скарзі чи в
окремому документі, і в останньому
випадку її має бути подано одночасно з
апеляційною скаргою. Заява
розглядається, якщо вона надійшла до
винесення ухвали про повернення
апеляційної скарги.

В обґрунтування своєї заяви про
поновлення строку для оскарження
рішення суду першої інстанції,
скаржник посилається на те, що вперше
апеляційна скарга на рішення
господарського суду міста Києва від
09.09.2013р. у справі № 910/4517/13 була подана
17.09.2013р. тобто, в строк передбачений ст.
93 ГПК України для оскарження рішення
місцевого господарського суду, однак
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.10.2013р. дану
апеляційну скаргу було повернуто на
адресу скаржника. Не погодившись з
даною ухвалою відповідач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, яка в подальшому
постановою суду касаційної інстанції
від 17.12.2013р. була залишена без
задоволення.

Проте, незгода скаржника з ухвалою суду
апеляційної інстанції про повернення
апеляційної скарги та її оскарження в
касаційному порядку, на думку суду, не є
тими обставинами, які можуть свідчити
про поважність причин пропуску строку
на оскарження.

Право подати апеляційну скаргу
повторно надано приписами ч. 4 ст. 97
ГПК України для усунення обставин
(недоліків) зазначених у пунктах 1, 2 і 3
ч. 1 цієї статті. При цьому, хоча строк на
повторне подання скарги законом не
встановлено, така скарга має бути
подана після невідкладного (одразу
після одержання відповідної ухвали)
усунення скаржником недоліків, у строк,
встановлений у ст. 93 ГПК України з дня
одержання відповідної ухвали, оскільки
іншого строку законом не передбачено.

З правового контексту ст. 53 ГПК України
вбачається, що законодавець не
передбачив обов'язок суду автоматично
відновлювати пропущений строк, а тому в
кожному випадку суд має чітко
визначити, з якої саме поважної причини
визначений строк було порушено
скаржником, та чи підлягає він
відновленню.

Для поновлення процесуального строку
суд має встановити наявність
відповідних обставин, задля чого
заявник має довести суду їх наявність
та непереборність.

З огляду на викладене колегія суддів не
вбачає підстав для відновлення
пропущеного скаржником процесуального
строку, а тому заяву відповідача про
відновлення строку на апеляційне
оскарження рішення суду першої
інстанції слід відхилити.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України
апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - у разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга разом із доданими до неї
документами підлягає поверненню
скаржнику на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.97 ГПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Отже, сплачена скаржником сума
судового збору згідно з платіжним
дорученням № 68 від 24.12.2013р. у розмірі
573,50 підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 86, 93, п.п.3-4 ч. 1 ст. 97 ГПК
України, ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Спілловер» про
відновлення пропущеного
процесуального строку на апеляційне
оскарження рішення господарського
суду м. Києва від 09.09.2013р. у справі №
910/4517/13 - відхилити.

2. Апеляційну скаргу на рішення
господарського суду міста Києва від
09.09.2013р. у справі № 910/4517/13 з доданими до
неї документами повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Спілловер».

3. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Спілловер» (код - 22950423) з
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 573,50 грн., сплачений згідно з
квитанцією № 68 від 24.12.2013р. з
призначенням платежу: «Судовий збір, за
подання апеляційної скарги ТОВ з ІІ
«Спілловер» до Київського
апеляційного господарського суду, ».

4. Оригінал ухвали з гербовою печаткою
суду надіслати відповідачу, а копію
ухвали

позивачу.

5. Матеріали справи № 910/4517/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз