ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2014 р.Справа № 916/2967/13

Господарський суд Одеської області у
складі:

Судді
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Шалапській М.О.

участю представників сторін:

від позивача: Ковальчук Р.М.
(довіреність №2625 від 29.10.2013р.).

від відповідача: Шукляр А.Ю.
(довіреність б/н від 27.12.2013р.); Яровий Д.І.
(довіреність б/н від 27.12.2013р.);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Комунального підприємства
"Міськзелентрест" до відповідача
Малого приватного підприємства
"Хаджибей" про стягнення 148819,26грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 01.11.2013р. Комунальне
підприємство "Міськзелентрест"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Малого приватного підприємства
"Хаджибей" про стягнення
заборгованості з орендної плати у сумі
148819,26грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, між
сторонами було укладено договір оренди
№11 від 15.06.1997р. приміщення та прилеглої
до нього земельної ділянки що
розташовані за адресою: м. Одеса, вул.
Наливна, 9 Ліманчик, поля зрошування, з
терміном на 25 років до 15.06.2022р.

Позивач зазначає, що згідно розрахунку
заборгованість відповідача за
договором оренди за період з 01.01.2011р. по
29.07.2013р. складає 148819,26грн. з яких
119862,92грн. - орендна плата, 5297,73грн. - 3%
річних, 23658,61грн. - пеня.

Ухвалою суду від 04.11.2013р. було порушено
провадження у справі №916/2967/13 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні.

В судовому засіданні від 20.11.2013р.
представником позивача надані
письмові пояснення.

04.12.2013р. враховуючи, що строк розгляду
справи закінчується 01.01.2014р.
представник позивача звернувся до суду
з клопотанням про продовження строку
розгляду справи на 15 днів.

Суд розглянувши клопотання позивача,
ухвалою суду від 04.12.2013р. ухвалив
продовжити строк розгляду справи до
16.01.2014р.

09.01.2014р. відповідачем подано відзив на
позов (вх.№227/14), відповідно до змісту
якого відповідач проти позовних вимог
заперечує посилаючись на відсутність
заборгованості з орендної плати за 2011,
2012р.р. в підтвердження чого надав акти
звірки розрахунків.

13.01.2014 року після повернення з нарадчої
кімнаті, відповідно до ст. 85 ГПК України
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення по справі № 5017/2747/2012.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, суд встановив:

15.06.1997р. між Одеським радгоспом
квітково-декоративних культур
"ТРОЯНДА" (Орендодавець) та Малим
приватним підприємством "Хаджибей"
(Орендар) було укладено договір оренди
№11 на підставі рішення Ради
орендаторів від 14.05.1997р., протокол №3,
відповідно до умов якого на умовах
оперативної оренди Орендодавець надав
в оренду, а Орендар на підставі наказу
№2 від 14.05.1997р. прийняв в строкове
користування приміщення з
комунікаціями загальною площею 416кв.м.
та прилеглої до нього земельної
ділянки загальною площею 100кв.м., що
розташовані за адресою: м. Одеса, вул.
Наливна, 9 Ліманчик, поля зрошування,
строком на 25 років.

Після ліквідації орендного
підприємства "ТРОЯНДА" згідно
розпорядження Одеського міського
голови №377-01 від 18.04.2011р. "Про передачу
основних засобів до статутного фонду
Комунального підприємства
"Міськзелентрест", останнє за актом
приймання - передачі від 18.04.2001р.
отримало в повне господарське
управління основні та оборотні засоби
орендного підприємства "ТРОЯНДА". у
томи числі і нежитлові приміщення
загальною площею 416кв.м., що знаходяться
в оренді за договором № 11 від 15.06.1997р.

За умовами п.2.2. договору, за орендоване
приміщення Орендар зобов'язався
сплачувати орендну плату у сумі 728,00грн.
щомісяця з урахуванням ПДВ 20% - 121,00грн.
до 15 числа кожного місяця платіжним
дорученням на рахунок Орендодавця.

У разі прострочення платежів Орендар
сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми
заборгованості за кожний день
прострочення (п.2.3. договору).

Орендна плата визначається щомісячно з
урахуванням індексу інфляції (п.2.4.
договору).

У випадку індексації вартості основних
фондів у зв'язку із інфляцією, орендна
плата змінюється на встановлений
індекс інфляції та оформлюється
додатковою угодою до договору (п.5.1.
договору).

01.03.2006р. між КП "Міськзелентрест" та МПП
"Хаджибей" було укладено додаткову
угоду №11/06, відповідно до умов якої
сторони внесли зміни до п.2.2. договору
виклавши його у наступній редакції
"Орендна плата обчислюється на
підставі затвердженої методики та за
перший місяць складає 1959,54грн. Орендна
плата за наступний місяць обчислюється
шляхом корегування орендної плати на
індекс інфляції за попередній місяць".

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно розрахунку заборгованості
станом на 29.07.2013р. заборгованість
відповідача за договором оренди
складає 119862,92грн. за період з 01.01.2011р. по
29.07.2013р.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором Позивач нарахував
відповідачу пеню у сумі 23658,61грн. та 3%
річних у сумі 5297,73грн.

Враховуючи вищевикладене, Комунальне
підприємство "Міськзелентрест" і
звернулось до господарського суду
Одеської області з відповідним
позовом.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши норми
чинного законодавства, дійшов
наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію: передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо, або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського
кодексу України однією з підстав
виникнення господарського
зобов'язання є укладання
господарського договору та іншої
угоди, що передбачені законом, а також
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ним, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України , відповідно до ст. 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи
15.06.1997р. між Одеським радгоспом
квітково-декоративних культур
"ТРОЯНДА" та Малим приватним
підприємством "Хаджибей" було укладено
договір оренди №11 на підставі рішення
Ради орендаторів від 14.05.1997р., протокол
№3, відповідно до умов якого на умовах
оперативної оренди Орендодавець надав
в оренду, а Орендар на підставі наказу
№2 від 14.05.1997р. прийняв в строкове
користування приміщення з
комунікаціями загальною площею 416кв.м.
та прилеглої до нього земельної
ділянки загальною площею 100кв.м., що
розташовані за адресою: м. Одеса, вул.
Наливна, 9 Ліманчик, поля зрошування,
строком на 25 років.

Після ліквідації орендного
підприємства "ТРОЯНДА" згідно
розпорядження Одеського міського
голови №377-01 від 18.04.2011р. "Про передачу
основних засобів до статутного фонду
Комунального підприємства
"Міськзелентрест", останнє за актом
приймання - передачі від 18.04.2001р.
отримало в повне господарське
управління основні та оборотні засоби
орендного підприємства "ТРОЯНДА". у
томи числі і нежитлові приміщення
загальною площею 416кв.м., що знаходяться
в оренді за договором № 11 від 15.06.1997р.

За умовами п.2.2. договору, за орендоване
приміщення Орендар зобов'язався
сплачувати орендну плату у сумі 728,00грн.
щомісяця з урахуванням ПДВ 20% - 121,00грн.
до 15 числа кожного місяця платіжним
дорученням на рахунок Орендодавця.

У разі прострочення платежів Орендар
сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми
заборгованості за кожний день
прострочення (п.2.3. договору).

Орендна плата визначається щомісячно з
урахуванням індексу інфляції (п.2.4.
договору).

Щодо стягнення з відповідача орендної
плати у сумі 119862,92грн. за період з
01.01.2011р. по 29.07.2013р. слід зазначити
наступне.

Судом встановлено, що згідно п.5.1.
договору у випадку індексації вартості
основних фондів у зв'язку із інфляцією,
орендна плата змінюється на
встановлений індекс інфляції та
оформлюється додатковою угодою до
договору (п.5.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами було укладено додаткову
угоду 01.03.2006р. між КП "Міськзелентрест"
та МПП "Хаджибей" №11/06, відповідно до
умов якої сторони внесли зміни до п.2.2.
договору виклавши його у наступній
редакції "Орендна плата обчислюється
на підставі затвердженої методики та
за перший місяць складає 1959,54грн.
Орендна плата за наступний місяць
обчислюється шляхом корегування
орендної плати на індекс інфляції за
попередній місяць".

З наданого позивачем розрахунку по
орендній платі вбачається, що
заборгованість відповідача по
орендній платі у сумі 119862,92грн. за
період з 01.01.2011р. по 29.07.2013р. нарахована з
посиланням позивача на додаткову угоду
від 01.06.2007р., згідно якої орендна плата
за користування нежитловим
приміщенням змінилася та становить
3609,22грн.

Однак на вимогу суду надати на огляд
оригінал додаткової угоди від 01.06.2007р.,
позивач повідомив про відсутність
даної додаткової угоди.

Відповідач також зазначив, що у 2007р. між
сторонами не було укладено додаткової
угоди про збільшення розміру орендної
плати.

У зв'язку з чим позивачем безпідставно
збільшено розмір орендної плати без
укладання додаткової угоди, що
суперечить п.5.1. договору та не вірно
проведено індексацію орендної плати за
спірний період.

Крім того в матеріалах справи наявні
акти звірки розрахунків підписаних
двома сторонами з яких вбачається, що
за період 01.01.2011р. по 29.07.2013р. у
відповідача відсутня заборгованість з
орендної плати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у
позовних вимогах щодо стягнення
заборгованості з орендної плати у сумі
119862,92грн. слід відмовити в повному
обсязі.

Щодо стягнення з відповідача пені у
сумі 23658,61грн. та 3% річних у сумі 5297,73грн.
слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.3. договору у разі
прострочення платежів Орендар сплачує
пеню у розмірі 0,5% від суми
заборгованості за кожний день
прострочення.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що заборгованості
відповідача з орендної плати за період
з 01.01.2011р. по 29.07.2013р. немає тому
підстави для нарахування пені у сумі
23658,61грн. та 3% річних у сумі 5297,73грн. у
позивача відсутні.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно положень ст. ст. 34, 35 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Враховуючи викладене, у позовні вимоги
Комунального підприємства
"Міськзелентрест" про стягнення з
Малого приватного підприємства
"Хаджибей" заборгованості 148819,26грн. з
яких 119862,92грн. - орендна плата, 5297,73грн. -
3% річних, 23658,61грн. - пеня
необгрунтовані та задоволенню не
підлягають.

З урахуванням відмови в позові, витрати
по сплаті судового збору слід покласти
на позивача згідно до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального
підприємства "Міськзелентрест" до
Малого приватного підприємства
"Хаджибей" - відмовити.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст складено та підписано
16.01.2014 року.

.

Суддя
Зайцев Ю.О.