ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.Справа № 923/1334/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Бєляновського В.В., Мишкіної
М.А.,

при секретарі судового засідання
Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду
Херсонської області від 07 листопада 2013
року

у справі № 923/1334/13

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Херсонський
оптовий торговий дім-2"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Херсонської
міської ради

про визнання права власності,
витребування майна та усунення
перешкод у користуванні майном

встановив:

У вересні 2013 року фізична
особа-підприємець (ФОП) ОСОБА_2
(далі-позивач) звернувся до
господарського суду Херсонської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю (ТОВ)
„Херсонський оптовий торговий дім-2"
(далі-відповідач) про визнання за
позивачем права власності на
будівельні матеріали - тротуарну
плитку, що була укладена з боку вул.
Комсомольської в м. Херсоні біля
недобудованої будівлі торгівельного
центру, витребування тротуарної плитки
у відповідача та усунення перешкод в її
користуванні шляхом заборони
перешкоджати в здійсненні її
демонтажу.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 26 вересня 2013
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Херсонську міську
раду.

В обґрунтування позовних вимог
позивач послався на те, що відповідачем
не були прийняті виконані позивачем
підрядні роботи згідно з актом за
жовтень 2012р.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 07 листопада 2013
року (суддя Чернявський В.В.) в
задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване
наступним.

Відповідно до договору №184 від
03.08.2012р. позивачем виконані для
відповідача роботи по облаштуванню
парапету
будівлі-торгівельно-розважального
центру гранітом та тротуарною плиткою
за власний кошт з власних матеріалів на
загальну суму 185305,00 грн., що
підтверджується актами приймання
виконаних робіт.

Як вбачається із змісту вказаного
договору він відповідає вимогам ст.875
Цивільного кодексу України та є
договором будівельного підряду.

Згідно зі ст.876 ЦК України
власником об'єкта будівництва або
результату інших будівельних робіт у
відносинах будівельного підряду є
замовник, якщо інше не передбачено
договором.

Оскільки ст.876 ЦК України
визначено, що суб'єктом права власності
є замовник (в даному випадку
відповідач), а не підрядник (позивач), то
у суду не має підстав вважати власником
спірного майна іншу особу - позивача
(підрядник за договором).

Враховуючи те, що відсутні
підстави для задоволення позову в
частині визнання права власності,
також відсутні підстави для
витребування спірного майна, та
усунення перешкод у його користуванні.

Інших належних доказів щодо
підтвердження права власності на
спірне майно позивачем суду не надано,
а посилання останнього на ст.ст.331, 386, 387,
391, 392 ЦК України є безпідставними,
оскільки позивач не є власником
спірного майна, а таким власником є
відповідач.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована
наступним.

Суд першої інстанції помилково
дійшов висновку, що договір підряду №184
від 03.08.2012р. за своєю правовою природою
є договором будівельного підряду,
оскільки за вказаним договором позивач
зобов'язався виконати не будівництво
торгівельно-розважального центру з
об'єктами інженерної та енергетичної
інфраструктури, а власними силами та зі
своїх власних матеріалів виконати
роботи з облаштування тротуарною
плиткою майданчика біля об'єкту
незавершеного будівництвом
торгівельно-розважального центру
„Суворовський" з боку драматичного
театру ім. М.Куліша по вул.
Комсомольській і м. Херсоні.

Як стверджує апелянт, він не
займається будівельними роботами із
створенням об'єктів IV та V категорії
складності та в нього відсутня
відповідна будівельна ліцензія, без
якої допуск до відповідних будівельних
робіт заборонено.

Враховуючи вказане,
господарський суд безпідставно визнав
звичайний договір підряду будівельним,
неправомірно застосував вимоги ст.876 ЦК
України та невірно визначив суб'єкта
права власності на будівельні
матеріали.

Відповідач та третя особа не
скористалися своїм правом надання
відзивів на апеляційну скаргу та не
забезпечили явку своїх представників в
засідання суду апеляційної інстанції,
хоча про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника позивача,
перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом першої інстанції
фактичних обставин справи і їх повноту,
застосування норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Позовна заява містить одночасно
вимогу про визнання права власності на
спірне майно (тротуарну плитку), вимогу
про витребування майна з чужого
незаконного володіння (віндикаційний
позов) та вимогу про усунення перешкод
у користуванні майном (негаторний
позов).

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на
положення п.п.1,3.ст.331 ЦК України, ч.1
ст.387, ст.391 ЦК України.

За твердженнями позивача, згідно
акту прийняття виконаних робіт №4 за
жовтень 2012р., відомості ресурсів до
нього, довідки про вартість виконаних
робіт за жовтень 2012р., ФОП ОСОБА_2
здійснив укладення тротуарної плитки
площею 594 кв.м., при цьому вартість
плитки тротуарної за відомістю
ресурсів до акту виконаних робіт
складає 40285 грн., вартість виконаних
робіт за жовтень 2012р. за довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
склала 81159 грн., а всього у відносинах
підряду вартість виконаних робіт
склала 185305 грн.

Вказані вище акт виконаних робіт,
відомості ресурсів, довідки про
вартість виконаних робіт передавались
замовнику - ТОВ „Херсонський оптовий
торговий дім - 2", проте підписані ним не
були та виконані позивачем роботи
відповідачем не прийняті.

Як у позовній заяві, так і в
апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що відповідачем
безпідставно не прийнятті підрядні
роботи за актом за жовтень 2012р., без
мотивованого пояснення причини такого
неприйняття.

Тому позивач, посилаючись на ч.5
ст.853 ЦК України, якою передбачено, що у
разі, якщо замовник протягом одного
місяця ухиляється від прийняття
виконаної роботи, підрядник має право
після дворазового попередження
продавати результат робіт з метою
повернення належних йому платежів,
просить суд зобов'язати відповідача не
чинити йому перешкод у демонтажі
спірної плитки.

Крім того, позивач вказує на те, що
відповідно до ст.331 ЦК України особа,
яка виготовила (створила) річ зі своїх
матеріалів на підставі договору, є
власником цієї речі і до завершення
будівництва (створення майна) особа
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення
майна).

В даному випадку спірним майном є
тротуарна плитка бетонна неармована
вібропресована „Брук" сірого кольору,
виготовлена ФОП ОСОБА_4 04.04.2013р., ДСТУ
БВ.2.6-2-95, ДСТУ БВ.2.7-214:2009, ДСТУ БВ.2.7-170:2008,
ДБН В.1.4-2.01-97. Площа спірної плитки
складає 594 кв.м, що дорівнює 21,4
комплекту, з елементами розміру 0,12х0,18
м; 0,12х0,12 м, 0,12х0,09 м, яке знаходиться за
адресою - вул. Суворова, 12 у м. Херсоні, з
протилежного боку будівлі ТРЦ
„Суворовський" - зі сторони вул.
Комсомольської, напроти фасаду
Драмтеатру ім. М.Куліша. Вартість самої
плитки без робіт по її укладанню
становить 40285 грн.

Приймаючи до уваги докази, що є в
матеріалах справи, а саме: акти
приймання виконаних підрядних робіт,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт судова колегія
приходить до висновку, що між позивачем
та відповідачем існують відносини
будівельного підряду, при тому, що в
справі відсутній договір підряду №184
від 03.08.2012р., підписаний відповідачем.

Відповідно до ст.876 ЦК України
власником об'єкта будівництва або
результату інших будівельних робіт у
відносинах будівельного підряду є
замовник, якщо інше не передбачено
договором .

Виходячи з того, що у спірних
правовідносинах замовником є ТОВ
„Херсонський оптовий торговий дім-02",
згідно з приписами норми ст.876 ЦК
України, яка регулює вказані відносини,
право власності на укладену тротуарну
плитку належить саме відповідачу, а
тому відсутні правові підстави для
визнання права власності на неї за
позивачем.

Безпідставними є посилання
позивача на ч.5 ст.853 ЦК України,
оскільки дана норма відноситься до
загальних положень про підряд та не
підлягає застосуванню у спорі, так як в
даному випадку застосовується
спеціальна норма щодо будівельного
підряду, за якою власником результату
робіт є замовник, а не підрядник.

Не підлягають задоволенню
позовні вимоги про визнання права
власності і на підставі ст.392 ЦК
України, оскільки положення цієї
статті не застосовуються у
зобов'язальних правовідносинах. Крім
того, за цією статтею позов може бути
заявлений власником індивідуально
визначеної речі, а позивач просить
визнати право власності на тротуарну
плитку без зазначення її
індивідуальних ознак.

За відсутності підстав для
задоволення позову про визнання за
позивачем права власності, відсутні
також підстави для задоволення позову
в частині витребування спірного майна
та усунення перешкод у його
користуванні.

Судова колегія апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
встановлені судом обставини є
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог як про визнання права
власності за позивачем на спірне майно,
так і про витребування цього майна у
відповідача та усунення перешкод у
його користуванні.

Доводи апеляційної скарги
повторюють доводи, викладені в
позовній заяві та не спростовують
висновків оскаржуваного рішення. В
оскарженому рішенні всі ці доводи
позивача були розглянуті та їм дана
належна правова оцінка.

За таких обставин, судова колегія
вважає за необхідне залишити
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 без
задоволення, а рішення господарського
суду Херсонської області від 07
листопада 2013 року - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду
Херсонської області від 07 листопада 2013
року у справі №923/1334/13 залишити без
змін, а апеляційну скаргу
фізичної-особи-підприємця ОСОБА_2 без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
та підписано 20.01.2014р.

Головуючий суддя:
Будішевська Л.О.

Судді:
Бєляновський В.В.

Мишкіна М.А.