ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.01.2014
Справа № 908/159/14

Cуддя Гандюкова Л.П., розглянувши
матеріали За позовом: Логвиненко
Галини Павлівни (69104, м. Запоріжжя, вул.
Комарова, буд. 25-а, кв. 92)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віра-2» (69095, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 144)

про стягнення вартості частини майна
товариства учаснику, який вибув з
товариства,

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підлягає поверненню у
зв`язку з наступним.

Статтею 54 ГПК України визначено, що
позовна заява, зокрема, повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються.

Логвиненко Г.П. звернулася до
господарського суду Запорізької
області із позовною заявою від 20.01.2014 р.
(вх. № 167/09-05 від 20.01.2014 р.) до ТОВ «Віра-2»,
прохальна частина якої містить вимогу
щодо стягнення з відповідача на
користь позивача вартості частини
майна, пропорційної його частці у
статутному фонді ТОВ «Віра-2» станом на
02.12.2011 р. Ціна позову зазначена
позивачем - 90000,00 грн. При цьому, в
описовій частині позовної заяви
зазначено: «позивачем визначено
приблизний розмір вартості частини
майна, яка підлягає стягненню. Після
проведення оцінки майна товариства
розмір вартості частини майна, яка
підлягає стягненню, - буде уточнено».

Разом з тим, в прохальній частині заяви
взагалі не зазначено яку саме суму
позивачем заявлено до стягнення з
відповідача, позовна заява не містить
обґрунтованого розрахунку суми, що
стягується, що є порушенням приписів
ст. 54 ГПК України.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач
посилається на той факт, що позивач
вибув зі складу учасників ТОВ «Віра-2».
Відповідно до копії третьої редакції
статуту ТОВ «Віра-2», доданої до позову,
Логвиненко Г.П. належить 10 часток у
статутному фонді товариства, внесок
становить суму 01,10 грн. При цьому, в
заяві позивачем не зазначено про
внесення/сплату ним в статутний фонд
товариства (повністю або частково)
зазначеної суми. В позовній заяві
позивач просить стягнути з відповідача
на його користь вартість частини майна,
пропорційної його частці у статутному
фонді ТОВ «Віра-2» станом на 02.12.2011 р. До
заяви позивач надає копію балансу ТОВ
«Віра-2» на 02.12.2012 р. та звіт по фінансові
результати за 11 місяців 2010 р., зазначає,
що баланс, складений на 02.12.2011 р.
відповідач позивачу не надав. Разом з
тим, будь-яких доказів звернення до
суду з позовом до ТОВ «Віра-2» про
витребування документів позивач не
вказав. Із доданого листа відповідача
від 28.11.2012 р. слідує, що копія балансу
надана.

Пунктом 3.12 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 визначено поняття предмету
позову. Під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення.

Згідно зі ст.ст. 22, 83 ГПК України право
визначити предмет позову належить лише
позивачу. Суд не має право виходити за
межі позовних вимог. Статтею 22 ГПК
позивачу надано право до прийняття
рішення по справі збільшити або
зменшити розмір позовних вимог. Таким
чином, первісний розмір позовних вимог
про стягнення суми повинен бути
визначено позивачем у резолютивній
(прохальній) частині позовної заяви.

Як було зазначено вище, позивач взагалі
не зазначив яку саме вартість частини
майна він просить стягнути з
відповідача, вказавши при цьому ціну
позову 90000,00 грн. (що є лише необхідним
реквізитом позовної заяви для
визначення розміру судового збору), не
надав обґрунтованого розрахунку
стягуваної суми, тобто, позовна заява
не містить певної матеріально-правової
вимоги до відповідача (предмету
позову).

Приписами ст. 57 ГПК встановлено, що при
поданні позовної заяви до неї
обов'язково додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Позивачем до позовної заяви додано
оригінали фіскального чеку № 8303 від
20.01.2014 р. та опису вкладення до з/л від
20.01.2014 р., відповідно до якого на адресу
ТОВ «Віра-2» направлено позовну заяву
про виплату вартості частини майна
товариства учаснику, який вибув з
товариства з додатками. При цьому які
саме додатки були направлені
відповідачу разом з заявою не
зазначено, опис не містить також
зазначення кількості предметів (на
скількох аркушах), які були направлені
відповідачу.

У додатку до позовної заяви від 20.01.2014 р.
позивачем зазначено: « 1. Статут ТОВ
«Віра-2» (копія); 2. Заява про вихід зі
складу учасників «Віра-2» (копія); 3.
Довіреність від 07.04.2009 року (копія); 4.
Виписка з протоколу № 3 від 02.12.2011 року
загальних зборів учасників «Віра-2»
(копія); 5. Лист від 25.09.2012 року (копія); 6.
Лист від 02.11.2012 року № 0211/1 (копія);
7. Лист № 2811-1 від 28.11.2012 року (копія); 8.
Лист від 06.02.2013 року (копія); 9. Відповідь
на запит адвоката № 22487 від 18.12.2012 року
(копія); 10. Договір купівлі-продажу № 22
об'єкта права комунальної власності
(копія); 11. Докази направлення копії
позовної заяви відповідачу; 12. Судовий
збір на суму 1147 грн., 573,50 грн., 106,50 грн.;
Картка фізичної особи - платника
податків (копія)».

Натомість, окрім зазначених
документів, до позовної заяви
позивачем також додано копії свідоцтва
про державну реєстрацію (переєстрацію)
суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи ТОВ «Віра-2» та Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 01.03.2013 р. стосовно
ТОВ «Віра-2».

Таким чином, враховуючи, що з опису
вкладення до з/л, доданого до позовної
заяви, неможливо встановити які саме
додатки було направлено відповідачу,
зазначений документ не може бути
розцінений судом як доказ, який
підтверджує направлення відповідачу
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо: у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми; не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Крім того, в позовній заяві Логвиненко
Г.П., в порушення приписів ст. 54 ГПК, не
зазначено реєстраційного номеру
обліку картки фізичної особи - платника
податків. Про присвоєння такого номеру
позивачу свідчить додана до позову
копія дублікату картки фізичної особи -
платника податків Логвиненко Г.П.

Недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви, тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63 ГПК (п.
3.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18).

Враховуючи викладене вище, позовна
заява від 20.01.2014 р., із якою Логвиненко
Г.П. звернулася до господарського суду,
підлягає поверненню позивачу без
розгляду на підставі п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

На підставі викладеного, керуючись п.п.
3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
документи повернути без розгляду
позивачу - Логвиненко Галині Павлівні,
м. Запоріжжя.

Додаток: - позовна заява вих. № б/н від
20.01.2014 р. з додатками (в т.ч. оригінали
квитанцій № 34 від 04.12.2013 р. про сплату
1147,00 грн., № 75 від 30.12.2013 р. про сплату
573,50 грн., № 3 від 17.01.2014 р. про сплату 106,50
грн. судового збору, оригінали
фіскального чеку № 8303 від 20.01.2014 р. з
описом вкладення до з/л), всього на 32
аркушах.

Суддя
Л.П. Гандюкова