м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23231/13 20.01.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ДМЛ"доКомунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду "Житло-сервіс"Третя
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Публічне акціонерне
товариство "Київенерго"прозобов'язання
вчинити діїПредставники: від позивача:
не з'явились;від відповідача: Макусь
Н.П. - представник за довіреністю №
1 від 25.11.2013від третьої
особи:Кучкова Ю.В-представник за
довіреністю № 91/2013/12/30-3 від 30.12.2013

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.11.2013 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДМЛ" з
вимогами до Комунального підприємства
з експлуатації і ремонту житлового
фонду "Житло-сервіс" про зобов'язання
направити інженера для підключення
нежитлового приміщення № 175 (9 поверх)
по вул. Р. Окіпної, 4-а в ВРУ-5 вбудованих
приміщень згідно наряду-завдання № 1145
від 12.09.2013.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України не здійснює підключення
нежитлового приміщення № 175 (9 поверх)
по вул. Р. Окіпної, 4-а в ВРУ-5 вбудованих
приміщень згідно наряду-завдання
№ 1145 від 12.09.2013, складеного СВП
«Київські електричні мережі» ПАТ
«Київенерго», у зв'язку з
переукладенням договору № 80613018 про
постачання електричної енергії та
укладенням договору про постачання
електричної енергії № 62491 від 30.09.2013,
відповідно до якого
балансоутримувачем ВРУ-5 вбудованих
приміщень є відповідач.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 02.12.2013 порушено провадження у
справі № 910/23231/13 та справу призначено
до розгляду на 16.12.2013, а також залучено
до участі у справі Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

16.12.2013 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи та про
зобов'язання позивача надати копію
позовної заяви з доданими до неї
документами.

Представник третьої особи у судове
засідання 16.12.2013 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подавав, про причини неявки у судове
засідання суд не повідомив, хоча про
час, дату та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 16.12.2013 розгляд справи відкладено до
10.01.2014, у зв'язку із задоволенням
клопотання відповідача в частині
відкладення розгляду справи,
неподанням сторонами витребуваних
доказів та неявкою представника
третьої особи у судове засідання.

10.01.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

10.01.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
третьої особи надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 10.01.2014 розгляд справи відкладено на
20.01.2014, у зв'язку із задоволенням
клопотання позивача про відкладення
розгляду справи та неподанням
сторонами витребуваних доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.01.2014 виправлено, допущену в ухвалі
про порушення провадження у справі від
02.12.2013, описку.

Представник позивача у судове
засідання 20.01.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, вимоги суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

У судове засідання 20.01.2014 з'явились
представники відповідача та третьої
особи та надали пояснення по суті
справи.

Представник відповідача заперечує
проти заявлених позовних вимог з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву. В обґрунтування своїх
заперечень представник відповідача
посилається на відсутність між
сторонами договору про технічне
забезпечення електропостачання
споживача та відсутність будь-яких
інших підстав для зобов'язань перед
позивачем, а також пояснив, що
відповідно до пункту 4.4.1. технічного
рішення № 37194/15 та технічного рішення №
37194/14 з робочого проекту
електропостачання (вбудованих
приміщень) живлення обладнання на 9-му
поверсі ж/б № 4а по вул. Р.Окіпної
(спільно з ТР№37194/14) ГРЩ вбудованих
приміщень, здійснюється через КЛ-0,4 кВ
ВВГ-5х16 від ВРУ-5 через автоматичний
вимикач Іу=80А. Крім того, відповідач
посилається на акт від 09.01.2014, складений
комісією у складі представників
відділення № 3 КП «Житло-сервіс»,
обстеження ВРУ-5(вбудованих приміщень)
житлового будинку №4-а по вул.
Р.Окіпної, відповідно до якого
встановлено, що у ВРУ-5 (вбудованих
приміщень) житлового будинку № 4-а по
вул. Р.Окіпної, визначена технічними
рішеннями № 37194/14 та № 37194/15,точка
підключення кабельної лінії від ВРУ-5
задіяна, а кабельна лінія знаходиться
під напругою.

Представник третьої особи надав
пояснення у справі, відповідно до яких
вважає, що не є учасником спірних
правовідносин.

У судовому засіданні 20.01.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
відповідача та третьої особи,
дослідивши надані суду докази та
матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.2013 Структурним відокремленим
підрозділом «Київські електричні
мережі» Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» видано
наряд-завдання № 1145 на виконання
підключення від ВРУ-5 вбудованих
приміщень споживачу ТОВ «ДМЛ» по
вул. Р. Окіпної, 4-А (нежитлове
приміщення № 175), у зв'язку з
переоформленням договору
№ 80613 на нового власника.

12.09.2013 Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДМЛ» звернулось до
КП «Житло-сервіс» із заявою про
направлення інженера для підключення
нежитлового приміщення № 175 (9 поверх)
по вул. Р. Окіпної, 4а в ВРУ-5 вбудованих
приміщень згідно наряду-завдання № 1145
від 12.09.2013.

08.11.2013 Комунальне підприємство з
експлуатації і ремонту житлового фонду
"Житло-сервіс" повідомило споживача про
відсутність підстав для укладання
договору про технічне забезпечення
електропостачання споживача, у зв'язку
з тим, що кабельна лінія 0,4кВ ВВГ 5х16, L-91м
від ВРУ-5 вбудованих приміщень згідно
технічних умов № 37194/14 та технічного
рішення № 37194/14 на балансі ТОВ «ДМЛ» не
знаходиться.

30.09.2013 між Публічним акціонерним
товариством «Київенерго»
(постачальник за договором) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДМЛ» (споживач за
договором), на підставі акту № 04-04-000284
переукладення договору № 80613018 про
постачання електричної енергії без
зміни потужності, категорійності та
схеми електропостачання
(електропостачання здійснюється від
ВРУ-5 вбудованих приміщень ж/будинку №
4а (ТП-6296), укладено договір про
постачання електричної енергії № 62491
(далі - договір), відповідно до умов
якого постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача за
об'єктами споживача згідно з умовами
цього договору та додатків до договору,
що є його невід'ємною частиною, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору та додатків до договору, що є
його невід'ємною частиною.

Відповідно до акту розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін (додаток 6А до договору) ВРУ-5
вбудованих приміщень житлового
будинку 4-А по вул. Р. Окіпної
знаходиться на балансі КП
«Житло-Сервіс», межа відповідальності
за стан та обслуговування електромереж
та установок встановлюється на
наконечниках приєднання кабелю в ВРУ-5.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 та частиною
3 статті 11 Цивільного кодексу України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є, зокрема, договори та
інші правочини. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Нормами частини 2 статті 14 Цивільного
кодексу України встановлено, що особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до пункту 1.5. Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (далі -
Правила), у разі підключення
електроустановок споживача до
електричних мереж, власник яких не є
постачальником електричної енергії, та
виникнення у споживача відповідно до
законодавства України зобов'язань
уносити плату за перетікання
реактивної електроенергії, між
споживачем та цим власником
електричних мереж на основі типового
договору (додаток 1) укладається
договір про технічне забезпечення
електропостачання споживача.

Умови договорів про постачання
електричної енергії, про спільне
використання технологічних
електричних мереж, про технічне
забезпечення електропостачання
споживача виконуються з дати їх
підписання, якщо інші дати не
передбачені умовами відповідних
договорів (пункт 1.8 Правил).

Згідно з пунктом 5.16 Правил договори про
технічне забезпечення
електропостачання споживача, за
необхідності, укладаються
безпосередньо між суб'єктами
господарювання, які мають спільну межу
балансової належності.

Судом встановлено, що позивачем не
надано суду доказів укладення з
відповідачем договору про технічне
забезпечення електропостачання
споживача, а також будь-яких належних
та допустимих доказів на підтвердження
існування інших підстав виникнення у
відповідача обов'язку щодо здійснення
підключення нежитлового приміщення №
175 (9 поверх) по вул. Р.
Окіпної, 4-а в ВРУ-5 вбудованих
приміщень. Зокрема, твердження
позивача щодо наявності обов'язку у
відповідача підключення нежитлового
приміщення № 175 (9 поверх) по вул. Р.
Окіпної, 4-а в ВРУ-5 вбудованих приміщень
на підставі наряду-завдання СВП
«Київські електричні мережі» ПАТ
«Київенерго» № 1145 від 12.09.2013 є
необґрунтованими, оскільки зазначений
наряд-завдання виданий безпосередньо
позивачу та не породжує обов'язку для
відповідача щодо здійснення дій по
підключенню нежитлового приміщення №
175 (9 поверх) по вул. Р. Окіпної, 4-а в ВРУ-5.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для зобов'язання
відповідача направити інженера для
підключення нежитлового приміщення №
175 (9 поверх) по вул. Р. Окіпної, 4-а в ВРУ-5
вбудованих приміщень згідно
наряду-завдання № 1145 від 12.09.2013, а тому
вимоги позивача є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 27.01.2014

Суддя
І.М. Отрош