ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 січня 2014 року
Справа № 5/735

За скаргою Комунального підприємства
"Луганська обласна паливно-енергетична
компанія", м. Луганськ

на дії органу Державної виконавчої
служби та заявою про видачу дублікату
наказу

у справі за позовом Обласного
комунального підприємства "Луганська
обласна паливно-енергетична компанія",
м. Луганськ

до Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора-1",
м. Рубіжне Луганської
області

про стягнення 8726 грн. 53 коп.

орган виконання судових рішень - Відділ
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції, м. Рубіжне Луганської області

Суддя Москаленко М.О.

Секретар судового засідання Морозова
С.В.

від позивача (скаржника) - Драннікова
І.Л., в.о. генерального директора,
розпорядження голови Луганської
обласної ради № 54 від 16.05.2011

від відповідача - представник не прибув

від ВДВС - Шматковська Р.О., дов. № 14585
від 21.11.2013

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду
Луганської області від 04.02.2013 у справі
№ 5/735 позовні вимоги
Обласного комунального підприємства
"Луганська обласна паливно-енергетична
компанія" до Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора-1" про
стягнення 8726 грн. 53 коп. задоволено
повністю, з відповідача на користь
позивача стягнуто заборгованість у
сумі 7473 грн. 40 коп., інфляційні
нарахування у сумі 1032 грн. 83 коп., 3%
річних у сумі 220 грн. 30 коп., а також
державне мито в сумі 102 грн. 00 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118
грн. 00 коп.

На виконання зазначеного судового
рішення позивачу видано судовий наказ
№ 5/735 від 21.02.2008, який було
пред'явлено для виконання до Відділу
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції.

Постановою ВДВС від 29.02.2008 відкрите
виконавче провадження ВП №6487960 щодо
примусового виконання наказу
господарського суду Луганської
області № 5/735 від 21.02.2008.

Листом № 12864 від 11.10.2013 ВДВС повідомив,
що на підставі п. 2 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» 20.05.2011
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві. Також у листі
ВДВС стягувачеві повідомлено, що
вказану постанову разом із виконавчим
документом було спрямовано на адресу
стягувача (а.с. 53).

13.11.2013 до господарського суду
Луганської області звернулося
Комунальне підприємство "Луганська
обласна паливно-енергетична компанія"
зі скаргою № 83 від 06.11.2013 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції (далі за текстом - ДВС), в якій
викладено вимоги про:

- скасування постанови від 20.05.2011 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві;

- видачу дубліката наказу
господарського суду Луганської
області № 5/735 від 21.02.2008.

Від відділу державної виконавчої
служби Рубіжанського міського
управління юстиції на адресу суду
надійшло письмове клопотання № 16171 від
26.12.2013 про розгляд справи без участі
представника ДВС.

Письмовими поясненнями № 538 від 17.01.2014
орган виконання судових рішень
повідомив, що грошових коштів на
арештованих рахунках відповідача
(боржника за виконавчим провадженням)
недостатньо для задоволення вимог
стягувачів, а нерухоме майно боржника
знаходиться у податковій заставі.

У судовому засіданні скаржник (позивач
у справі) письмовою заявою б/н від 09.01.2014
частково відмовився від вимог скарги, а
саме в частині видачі дубліката наказу
господарського суду Луганської
області № 5/735 від 21.02.2008.

Наслідки часткової відмови від скарги
судом роз'яснені.

В обґрунтування решти вимог скарги
позивач послався на порушення органом
ДВС положень п. 2 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» під час
винесення оскаржуваної постанови, а
також вимог вказаного закону щодо
вжиття заходів з метою виконання
судового рішення.

В судове засідання прибули повноважні
представники позивач та ДВС.
Представник відповідача в судове
засідання не прибув, причини неявки
суду не повідомив, про час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином шляхом надсилання за
належною юридичною адресою ухвали
господарського суду.

Дослідивши матеріали скарги, надані
учасниками судового процесу докази,
господарський суд вважає скаргу
відповідача такою, що підлягає
частковому задоволенню, з таких
підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади (в тому числі і
ДВС) та органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання судових
рішень, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження".

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до положень ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених вказаним Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено господарським судом,
постановою ДВС від 29.02.2008 відкрите
виконавче провадження ВП №6487960 щодо
примусового виконання наказу
господарського суду Луганської
області № 5/735 від 21.02.2008.

Листом № 12864 від 11.10.2013 орган ДВС
повідомив позивача про те, що на
підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» 20.05.2011
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві. Також у листі
ДВС стягувачеві повідомлено, що
вказану постанову разом із виконавчим
документом було спрямовано на адресу
стягувача (а.с. 53).

Як вбачається зі змісту постанови ДВС
від 20.05.2011 про повернення виконавчого
документа стягувачеві, копія якої
надана ДВС до матеріалів справи,
постанова винесена з посиланням на те,
що майно боржника знаходиться у
податковій заставі, рахунки боржника
арештовані, коштів, які надходять, для
задоволення всіх вимог стягувачів
недостатньо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Письмовими поясненнями № 538 від 17.01.2014
орган виконання судових рішень надав
аналогічні відомості про те, що
грошових коштів на арештованих
рахунках відповідача (боржника за
виконавчим провадженням) недостатньо
для задоволення вимог стягувачів, а
нерухоме майно боржника знаходиться у
податковій заставі.

При цьому до матеріалів справи ДВС
надано довідку Рубіжанської об'єднаної
державної податкової інспекції від
18.04.2011 № 2108_24-218 про розмір податкової
заборгованості КП «ЖЕК-1» та про те, що
частина майна боржника знаходиться у
податкові заставі.

Відповідно до Витягів з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна обтяженим податковою
заставою є нерухоме майно боржника.

Доказів вжиття заходів щодо розшуку
рухомого та іншого майна боржника під
час здійснення виконавчого
провадження ДВС під час розгляду
скарги не надано.

Крім того, органом ДВС суду не надано
доказів того, яким саме чином
розподіляються грошові кошти, що
надходять на банківські рахунки
боржника, не надано доказів кількості
стягувачів за відповідним зведеним
виконавчим провадженням, черговості
погашення їх вимог відповідно до вимог
ст. 44 Закону України «Про виконавче
провадження»; ДВС також взагалі ані
нормативно, ані документально не
обґрунтовано відомостей про
неможливість подальшого виконання
наказу господарського суду Луганської
області № 5/735 від 21.02.2008 навіть у
випадку подальшого надходження
грошових коштів на банківські рахунки
боржника.

З урахуванням викладеного вище суд
доходить про наявність факту порушення
ДВС вимог ст.ст. 5, 11, 40, 47, Закону України
«Про виконавче провадження» та
необхідність поновлення прав позивача
як стягувача у виконавчому провадженні
шляхом визнання недійсною постанови
ДВС від 20.05.2011 про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

У судовому засіданні скаржник (позивач
у справі) письмовою заявою б/н від 09.01.2014
частково відмовився від вимог скарги, а
саме в частині видачі дубліката наказу
господарського суду Луганської
області № 5/735 від 21.02.2008.

За таких обставин провадження у скарзі
у частині вимог про видачу дублікату
судового наказу підлягає припиненню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Скаргу обласного комунального
підприємства «Луганська обласна
поливано-енергетична компанія» від
06.11.2013 № 83 на дії Відділу державної
виконавчої служби Рубіжанського
міського управління юстиції -
задовольнити частково.

2. Визнати недійсною постанову Відділу
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції від 20.05.2011 про повернення
виконавчого документа (наказу
господарського суду Луганської
області № 5/735 від 21.02.2008) стягувачеві.

3. В решті вимог провадження у скарзі
припинити.

Суддя
М.О. Москаленко