Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20069/13 22.01.14 р.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрні Традиції
України»

про стягнення 16 494,01 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Левітасі Я.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: Михайловська К.А. за
довіреністю № 103Д-163/2012 від 13.10.2013 р.

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрні Традиції
України» про стягнення 16 494,01 грн.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за договором про надання послуг з
перевезення вантажів № А-КИ-18/12 від
18.12.2012 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.10.2013 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 14.11.2013 р.

08.11.2013 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

Ухвалою суду від 14.11.2013 р. розгляд
справи відкладено на 27.11.2013 р.

Ухвалою від 27.11.2013 р. розгляд справи
відкладено на 09.12.2013 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
09.12.2013 р. у зв'язку із перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу №
910/20069/13 передано для розгляду судді
Лиськову М.О.

Ухвалою від 09.12.2013 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 25.12.2013 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
17.12.2013 р. у зв'язку з виходом з
лікарняного справу передано для
розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 17.12.2013 р. суддею Зеленіною
Н.І. прийнято справу до провадження.

Ухвалою суду від 25.12.2013 р. розгляд
справи відкладено на 22.01.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 22.01.2014 р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 22.01.2014 р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву та
витребуваних судом документів не
надав. Жодних заяв, клопотань через
відділ діловодства суду від
відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 22.01.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно дослідивши
докази та неупереджено оцінивши їх в
сукупності, суд встановив наступне.

18.12.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» (надалі -
позивач, Виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Аграрні
Традиції України» (надалі - відповідач,
Замовник) було укладено Договір №
А-КИ-18/12 про надання послуг з
перевезення вантажів (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору,
Замовник замовляє, а Виконавець
зобов'язується надавати послуги з
перевезення вантажу (зернові, олійні
культури і продукти їх переробки та ін.)
на території України на умовах,
передбачених цим Договором. Кількість
транспортних засобів, обсяг
перевезення (тонн) вантажу, його
маршрут (пункт відправки (завантаження)
та пункт призначення (розвантаження))
та інші дані, необхідні для надання
послуг з перевезення вантажу,
вказуються в Заявці на перевезення
вантажу (Додаток №1), що погоджується із
Виконавцем та є невід'ємною частиною
даного Договору.

Згідно з п. п. 3.1. - 3.3. Договору, вартість
послуг з перевезення наведена в
Додатку № 2 до Договору. Тариф на
послуги з перевезення включає в себе
вартість пального. Замовник
зобов'язаний оплачувати надані послуги
протягом 3 трьох) робочих днів з дати
підписання Сторонами (представниками
Сторін) кожного Акту
приймання-передачі наданих послуг.
Оплата здійснюється в безготівковій
формі на підставі Актів
приймання-передачі наданих послуг
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок Виконавця. За
домовленістю Сторін для здійснення
оплати достатньо наявності
факсимільних копій Актів
приймання-передачі наданих послуг,
підписаних Сторонами (з наступним
обов'язковим обміном оригіналами).

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу
України, за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язань,
що випливають із договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було належним чином надано
послуги з перевезення вантажу
відповідно до умов Договору.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
наданих послуг належним чином не
виконав, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість перед
позивачем у розмірі 13 758,20 грн.

Пунктом 4.2. Договору сторони
встановили, що у разі порушення строків
оплати наданих послуг, передбачених п.
3.2 Договору, Замовник сплачує пеню в
розмірі 0,1% від суми заборгованості за
кожен день прострочення оплати.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, відповідач за
порушення зобов'язань за Договором має
сплатити пеню у розмірі 2 503,99 грн. (0,1 %
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення).

Оскільки ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено обмеження щодо
нарахування пені (а саме, розмір пені не
може перевищувати однієї облікової
ставки НБУ, що діяла на момент
прострочення), судом було здійснено
власний розрахунок суми пені:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення13758.2017.01.2013 - 09.06.20131447.5000 %0.041
%814.1813758.2010.06.2013 - 17.07.2013387.0000 %0.038 %200.53

Таким чином, загальна сума пені за
Договором складає 1 014,71 грн.

Крім того, за розрахунком позивача,
перевіреним судом, відповідач за
порушення зобов'язань за Договором має
сплатити 231,82 грн. 3 % річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 13 758,20 грн. заборгованості,
231,82 грн. 3 % річних та 1 014,71 грн. пені
обґрунтованими, підтвердженими
наявними в матеріалах справи доказами
та не спростованими належним чином та у
встановленому законом порядку
відповідачем, а відтак такими, що
підлягають задоволенню. В решті
позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрні Традиції
України» (01033, м. Київ, вул. Паньківська,
6-Б; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» (01033, м.
Київ, Саксаганськго, 143; )
13 758 (тринадцять тисяч сімсот п'ятдесят
вісім) грн. 20 коп. заборгованості, 231
(двісті тридцять одну) грн. 82 коп. 3 %
річних, 1 014 (одну тисячу чотирнадцять)
грн. 71 коп. пені та 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 24.01.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна