ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

13.01.2014 Справа № 901/4101/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сакська водна
компанія"

до Приватного підприємства "Крим -
бумеранг"

про стягнення заборгованості за
договором

Суддя Іллічов М.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - Черкашина К.О.,
представник, довіреність від 11.12.2013

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сакська водна
компанія" звернулось до Господарського
суду Автономної Республіки Крим із
позовною заявою до Приватного
підприємства "Крим - бумеранг" про
стягнення заборгованості за договором
підряду від 16.04.2013 №16/04 у загальній сумі
32 594,74 грн., з яких: 32 000,00 грн. сума
основного боргу, 594,74 грн. 3% річних від
простроченої суми заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем Приватним підприємством
"Крим - бумеранг" порушені умови
договору підряду №16/04 від 16.04.2013 в
частині оплати виконаних робіт, у
зв'язку з чим виникла заборгованість
перед позивачем.

Ухвалою суду від 11.12.2013 порушено
провадження у справі.

Представником позивача у судовому
засіданні, яке відбулось 24.12.2013, була
надана заява щодо зменшення позовних
вимог, стягнення з відповідача 3%
річних від простроченої суми
заборгованості у розмірі 393,12 грн. та
судових витрат, у зв'язку з оплатою
відповідачем суми основного боргу.

Вказана заява прийнята судом до
розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні надав письмові пояснення
стосовно вимоги щодо покладення на
відповідача судових витрат. які
складаються зі судового збору у
розмірі 1720,50 грн. та витрат на юридичні
послуги у розмірі 2200, 00 грн.

Відповідач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив. Про
час та місце слухання справи
сповіщений належним чином,
рекомендованою поштою.

З огляду на те, що відповідач не
скористався своїм правом на прийняття
участі у судовому засіданні,
передбаченим статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
враховуючи те, що матеріали справи у
достатній мірі характеризують
правовідносини сторін, вважає за
можливе розглянути справу в порядку
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Розгляд справи відкладався в порядку
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши представлення
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Сакська
водна компанія" (Підрядник) та
Приватним підприємством "Крим -
бумеранг" (Замовник) був укладений
договір підряду №16/04.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного
договору, підрядник зобов'язується
виконати за завданням замовника, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити роботи по монтажу водопроводу
дитячого закладу оздоровлення та
відпочинку "Супутник" ( с. Медведево,
вул. Лиманна) Чорноморського району.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
робота вважається виконаною після
підписання акту приймання - здачі
замовником або уповноваженим
представником.

Вартість робот визначається
договірною ціною та складає 120300,00 грн. (
пункт 2.1. договору).

Розділом 5 вказаного договору сторони
передбачили, що розрахунок з
підрядником здійснюється замовником у
строк: 50% (аванс) на придбання
матеріалів, 50% по факту виконання
робіт. Форма оплати проводиться шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок підрядника або оплата в касу
підприємства. Кінцева оплата
проводиться Замовником не пізніш 10
днів після повного закінчення робіт.

Додатковою угодою до договору №16/04 від
16.04.2013 сторони визначили вартість
робіт, яка склала 212000,00 грн.

На виконання умов договору №16/04 від
16.04.2013 між сторонами, без зауважень, був
підписаний акт прийомки виконаних
робіт за червень 2013 року.

Відповідач в порушення умов
вищевказаного договору оплату за
роботи по монтажу водопроводу дитячого
закладу оздоровлення та відпочинку
"Супутник" ( с. Медведево, вул. Лиманна)
Чорноморського району своєчасно не
провів.

Позивачем 08.11.2013 була направлена на
адресу відповідача вимога щодо сплати
заборгованості, проте вказана вимога
залишена відповідачем без відповіді.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виконання цивільних обов'язків згідно
статті 14 Цивільного кодексу України
здійснюється у межах встановлених
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є:
договори та інші правочини, інші
юридичні факти.

Стаття 509 Цивільного кодексу України
визначає поняття зобов'язання, а також
підстави його виникнення. Так,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, позначених у ст. 11 цього
Кодексу.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення міститься в частині 1 статті
193 Господарського кодексу України, якою
визначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У свою чергу, статтею 625 Цивільного
кодексу України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що сума
основного боргу була погашена
відповідачем після порушення
провадження у справі.

Враховуючи ті обставини, що
відповідачем не виконано належним
чином умови за договором підряду № 16/04
від 16.04.2013 щодо своєчасної оплати , суд
дійшов висновку, що вимога позивача
про стягнення 3% річних у сумі 393,12 грн. є
обґрунтованою, підтверджується
матеріалами справи, розрахунком та
підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача витрат на юридичні послуги
( складання претензії, позову та
представлення інтересів позивача у
судових засідання) у загальному
розмірі 2200,00 грн., суд зазначає.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи. В
контексті цієї норми судові витрати за
участь адвоката при розгляді справи
підлягають оплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавались, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

Жодних документів, що підтверджують
статус представника відповідача як
адвоката в матеріалах справи не
міститься.

За таких обставин, у суду відсутні
законні та обґрунтовані підстави для
задоволення вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 2200,00 грн.
витрат на юридичні послуги.

У відповідності зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовій збір покладається на
відповідача.

У судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення.

Повне рішення складено 17 січня 2014 року.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Крим - бумеранг" на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Сакська
водна компанія" 3% річних від
простроченої суми заборгованості у
розмірі 393,12 грн. та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1720,50 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя М.М. Іллічов