КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2014 р. Справа№ Б8/030-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Дацко В.А.,
довіреність № 02/02-14-10 від 14.10.2013;

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" на ухвалу
господарського суду Київської області
від 15.08.2013 у справі № Б8/030-12 (суддя
Скутельник П.Ф.) за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" в особі керуючого
санацією боржника - арбітражного
керуючого Толчеєва О.Ю. до товариства з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
про визнання недійсною угоди про
зарахування зустрічних однорідних
вимог межах справи № Б8/030-12 за заявою
публічного акціонерного товариства
"Акціонерний банк "Київ" до боржника -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.08.2013 у справі №
Б8/030-12 заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" про
визнання недійсною угоди про
зарахування зустрічних однорідних
вимог задоволено.

При визнанні угоди про зарахування
зустрічних однорідних вимог недійсною
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки товариство з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" у
30-тиденний строк встановлений для
заявлення кредиторських вимог їх не
заявило, всі вимоги до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" є погашеними.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду Київської
області від 15.08.2013 року у справі № Б8/030-12
скасувати та відмовити у задоволенні
заяви повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на те,
що на момент порушення провадження у
справі про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" залік зустрічних
однорідних вимог між сторонами було
здійснено, оскільки перше повідомлення
про зарахування цих вимог було
направлено позивачу ще 23.01.2012, тобто до
порушення провадження у справі про
банкрутство (ухвала господарського
суду Київської області від 03.03.2012 по
справі № Б8/030-12).

Представник апелянта - відповідача у
справі в судовому засіданні 20.01.2014
надав пояснення, якими підтримав
апеляційну скаргу.

Позивач правом на участь свого
представника не скористався, хоча про
дату, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином;
ухвали суду направлялись за адресою,
яка є його офіційним
місцезнаходженням.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Про це Вищим господарським судом
України зазначалося і в інформаційних
листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N
01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N
01-8/164 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(пункт 23).

У першому з названих листів викладено й
правову позицію, згідно з якою
примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній" і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Крім того, явка представників сторін не
визнавалася обов'язковою.

Будь - яких заяв, клопотань щодо
неможливості бути присутнім в даному
судовому засіданні від позивача до
суду не надійшло.

Також, слід зазначити, що у будь-якому
разі відкладення розгляду справи не
можливе через сплив 15-ти денного
строку, встановленого ч. 2 ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України для розгляду апеляційних скарг
на ухвали господарського суду.

За наведених обставин, апеляційна
скарга розглянута судом у даному
судовому засіданні по суті з
винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду
скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
01.09.2011 укладено договір про надання
послуг № 0109/11, за умовами якого
товариство з обмеженою
відповідальністю "Русава-К"
зобов'язалось надати товариству з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" послуги по
обробітку посівів засобами захисту
рослин на загальну суму 44 626 грн. 50 коп.

Згодом, 26.09.2011 між товариством з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
укладено договір складського
зберігання зерна № 25, згідно якого
товариство з обмеженою
відповідальністю "Русава-К"
зобов'язалось надати товариству з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" послуги по
прийманню, доробці, зберіганню та
відвантаженню зернових культур на
загальну суму 851 409 грн. 82 коп.

На виконання умов договору складського
зберігання зерна № 25 від 26.09.2011
товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
перерахувало на рахунок товариства з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
грошові кошти в сумі 339 571 грн. 00 коп.

Решта частини боргу за договором
складського зберігання зерна № 25 від
26.09.2011 та договором про надання послуг
№ 0109/11 від 01.09.2011 товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" погашена не була.

Таким чином, враховуючи здійснену
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
часткову оплату грошових коштів за
договором складського зберігання
зерна № 25 від 26.09.2011, сума
заборгованості останнього перед
товариством з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" за двома
вищезазначеними договорами складала 556
465 грн. 57 коп.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
листом від 20.12.2011 № 462 (а.с. 53)
запропоновано товариству з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" здійснити в
рахунок наданих останнім послуг
переоформлення кукурудзи у кількості
397,4 т.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" прийняло
зазначену пропозицію про залік за
надані послуги, шляхом переоформлення
кукурудзи у кількості 397,4 т.,
підписавши при цьому видаткову
накладну від 20.12.2011 № 468 на суму 556 313 грн.
67 коп. (а.с.54).

В подальшому, з метою належного
оформлення здійсненого заліку за
надані послуги за договорами № 0109/11 від
01.09.2011 та № 25 від 26.09.2011 товариство з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
23.01.2012 направило на адресу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" повідомлення про
зарахування зустрічних однорідних
вимог на суму 556 313 грн. 67
коп. (а.с. 55-56), яким зарахувало суму за
поставлену кукурудзу у розмірі 556 313
грн. 67 коп. в рахунок погашення
заборгованості за надані за договорами
№ 0109/11 від 01.09.2011 та № 25 від 26.09.2011
послуги.

Згодом, а саме 11.06.2013, у зв'язку з
вимогами керуючого санацією
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
Толчеєва О.Ю. про погашення
заборгованості за поставлену
кукурудзу, відповідачем повторно
направлено позивачу заяву про
зарахування зустрічних однорідних
вимог.

Позивач, вважаючи, що всі вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" на момент
проведення зарахування зустрічних
однорідних вимог вже були погашеними, у
зв'язку з тим, що відповідач у
30-тиденний строк встановлений для
заявлення кредиторських вимог їх не
заявив, звернувся до суду з заявою про
визнання недійсної угоди про
зарахування зустрічних однорідних
вимог.

Місцевий господарський суд визнав
обґрунтованими доводи позивача та
визнав угоду про зарахування
зустрічних однорідних вимог недійсною.

Колегія суддів з наведеним висновком
суду першої інстанції не погоджується,
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" правочин може
бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом. Такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу
України:

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

5. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Перелік вказаних вимог, додержання
яких є необхідним для дійсності
правочину, є вичерпним.

Так, позивач в обґрунтування вимог про
визнання угоди про зарахування
зустрічних однорідних вимог недійсною
посилається на те, що на момент
проведення такого зарахування вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" вже були
погашеними, у зв'язку з тим, що
відповідач у 30-тиденний строк
встановлений для заявлення
кредиторських вимог їх не заявив.

Як вже зазначалось вище, товариство з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
23.01.2012 направило на адресу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" повідомлення про
зарахування зустрічних однорідних
вимог на суму 556 313 грн. 67 коп. (а.с. 55-56),
яким зарахувало суму за поставлену
кукурудзу у розмірі 556 313 грн. 67 коп. в
рахунок погашення заборгованості за
надані за договорами № 0109/11 від 01.09.2011
та № 25 від 26.09.2011 послуги.

Отже, наслідком направлення зазначеної
заяви стало припинення взаємних
зобов'язань товариства з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина".

Як вбачається з матеріалів справи,
повідомлення про зарахування
зустрічних однорідних вимог на суму 556
313 грн. 67 коп. вперше було направлено
позивачу 23.01.2012, тобто ще до порушення
провадження у справі про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
(ухвала господарського суду Київської
області від 03.03.2012 по справі № Б8/030-12).

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про те, що угода про
зарахування зустрічних однорідних
вимог підлягаю визнанню недійсною,
оскільки всі вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина" є
погашеними, у зв'язку з тим, що
відповідач у 30-тиденний строк
встановлений для заявлення
кредиторських вимог їх не заявив є
невірними.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов необґрунтованих
висновків про наявність підстав для
визнання угоди про зарахування
зустрічних однорідних вимог недійсною.

Таким чином, перевіривши у
відповідності до частини 2 статті 99
Господарського процесуального кодексу
України юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення в
ухвалі місцевого господарського суду,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що господарським судом не було
всебічно, повно та об'єктивно
розглянуто в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності, що
призвело до невірних висновків в
частині задоволення заяви.

За наведених обставин, ухвала
господарського суду першої інстанції
підлягає скасуванню та відповідно у
задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" про визнання угоди
про зарахування зустрічних однорідних
вимог недійсною слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору за
подання заяви покладаються на
позивача.

Крім цього, з позивача на користь
відповідача підлягають стягненню
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги в сумі 573
грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
на ухвалу господарського суду
Київської області від 15.08.2013 у справі
№ Б8/030-12 за заявою товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" до товариства з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
про визнання недійсною угоди про
зарахування зустрічних однорідних
вимог задовольнити повністю.

2. Ухвалу господарського суду Київської
області від 15.08.2013 у справі
№ Б8/030-12 про визнання недійсною угоди
про зарахування зустрічних однорідних
вимог скасувати.

3. У задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Богуславщина" про визнання
недійсною угоди про зарахування
зустрічних однорідних вимог,
оформленої листом - повідомленням,
відмовити повністю.

4. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
(Київська область, Богуславський район,
с. Медвін, вул. Леніна, б. 1, код за
) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Русава-К"
(Київська область, м. Кагарлик, вул.
Фрунзе, б. 92, код за )
судовий збір за подачу апеляційної
скарги в сумі 573 грн. 50 коп.

5. Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Русава-К" (Київська
область, м. Кагарлик, вул. Фрунзе, б. 92,
код за ) з Державного
бюджету України зайво сплачену суму
судового збору за подання апеляційної
скарги в сумі 26 грн. 50 коп.,
перераховану на підставі платіжного
доручення від 02.09.2013 № 1060.

Підставою для повернення вказаної суми
є дана постанова підписана колегією
суддів та скріплена гербовою печаткою
суду.

6. Доручити господарському суду
Київської області видати відповідний
наказ.

7. Матеріали справи № Б8/030-12 повернути
до господарського суду Київської
області.

8. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

М.А. Руденко