ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 р.
Справа № 914/4603/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

При секретарі Хрунь І.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Прокурора
Залізничного району м.Львова в
інтересах держави в особі Львівської
міської ради в особі Комунального
підприємства
«Адміністративно-технічного
управління», м. Львів

до відповідача: Приватного
підприємтсва «СТО-ВП», м. Львів

про: стягнення 2 508,74 грн.

Представники :

Від прокурора: Леонтьєва Н.Т. - прокурор

Від позивача: Жаба О.І. - представник
(Довіреність № 2410-10-9825 від 23.12.2013 р.)

Від відповідача: Курницький Р.Я. -
представник (Довіреність б/н від 12.11.2013
р.)

Прокурору та представникам сторін
роз'яснено права і обов'язки
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.
Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК
України про технічну фіксацію судового
процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Прокурора Залізничного району
м.Львова в інтересах держави в особі
Львівської міської ради в особі
Комунального підприємства
«Адміністративно-технічного
управління», м. Львів до відповідача -
Приватного підприємтсва «СТО-ВП», м.
Львів про стягнення 2 508,74 грн.

Ухвалою суду від 09.12.2013 р. позовну заяву
прийнято до розгляду, судове засідання
призначено на 24.12.2013 р. Для надання
сторонам можливості подати додаткові
докази на обґрунтування своїх вимог та
заперечень в судових засіданнях 27.12.2013
р. та 16.01.2014 р. оголошувалася перерва.

23.01.2014 р. представником позивача подано
в канцелярію суду Клопотання про
зменшення позовних вимог (вх. № 255/14 від
23.01.2014 р.) із доданим до нього
розрахунком ціни позову, відповідно до
яких позивач просить суд стягнути з
відповідача 1 556,81 грн. основного боргу
та 102,05 грн. пені.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позовні вимоги,
із врахуванням вищевказаного
клопотання, підтримали, просили суд
позов задоволити.

Представник відповідача вимоги
позивача заперечив, вказавши, що
заборгованість відповідачем сплачено
у повному обсязі. На підтвердження
факту сплати боргу відповідачем надано
суду Платіжні доручення № 28 від 22.04.2013
р. на суму 2 448,04 грн. та № 118 від 16.12.2013 р.
на суму 811,89 грн.

Однак, як пояснив представник позивача
сплачені відповідачем кошти
зараховано в тому числі і в рахунок
погашення заборгованості за рішенням
Господарського суду Львівської
області від 20.02.2013 р. у справі № 5015/5042/12.
Виконавче провадження з виконання
наказу суду від 05.03.2013 р. № 5015/5042/12 за
заявою стягувача закінчено у зв'язку з
добровільною оплатою боржником повної
суми боргу. При цьому, кошти, сплачені
на рахунок Сихівського ВДВС ЛМУЮ
згідно Платіжного доручення № 174267923
від 30.04.2013 р. в сумі 1 830,70 грн. на рахунок
КП «Адміністративно-технічного
управління» не надходили.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

12.04.2010 р. між Департаментом економічної
політики Львівської міської ради
(«Уповноважений орган»), КП
«Адміністративно-технічне управління»
(«Оператор») та Приватним
підприємтсвом «СТО-ВП»
(«Розповсюжувач») укладено Договір № 416
на тимчасове користування місцями для
розміщення рекламних засобів,
відповідно до умов якого відповідачу
було надано у тимчасове платне
користування місця для розміщення
спеціальних конструкцій зовнішньої
реклами за адресами і на терміни,
відповідно до виданих дозволів на
розміщення зовнішньої реклами в межах
м. Львова, згідно з «Правилами
розміщення зовнішньої реклами у м.
Львові».

Відповідно до п. 3.6.8. Договору
відповідач зобов'язався своєчасно та в
повному обсязі здійснювати плату за
тимчасове користування місцями з дати
встановлення пріоритету або дозволу на
розміщення зовнішньої реклами за
діючими на день сплати тарифами,
визначеними Порядком надання
розповсюджувачам зовнішньої реклами у
тимчасове користування місць, що
знаходяться у комунальній власності,
для розміщення спеціальних
конструкцій.

Пунктом 4.5 Договору визначено, що
відповідач здійснює плату за
користування місцями для розміщення
спеціальних конструкцій щомісячно до 25
числа поточного місяця за тарифними
ставками, вказаними у додатку до цього
Договору.

Як зазначається у позовній заяві
відповідач свого зобов'язання щодо
оплати за користування місцями для
розміщення рекламних конструкцій
належно не виконав. Згідно доданого до
Клопотання про зменшення позовних
вимог (вх. № 255/14 від 23.01.2014 р.) розрахунку
позовних вимог за період з 01.03.2013 р. по
30.11.2013 р. у відповідача перед позивачем
утворилася заборгованість в розмірі 1
556,81 грн.

За несвоєчасне внесення плати за
користування місцем для розміщення
рекламного засобу позивач, на підставі
п.п. 5.3., 5.13. Договору нарахував
відповідачу пеню в сумі 102,05 грн.

Загальна сума позовних вимог, із
врахуванням Клопотання про зменшення
позовних вимог (вх. № 255/14 від 23.01.2014 р.)
складає 1 658,86 грн.

Суд заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, розглянувши та
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи спірні зобов'язання між
сторонами виникли на підставі Договору
№ 416 на тимчасове користування місцями
для розміщення рекламних засобів від
12.04.2010 р., на підставі якого відповідачу
було надано у тимчасове платне
користування місця для розміщення
спеціальних конструкцій зовнішньої
реклами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до п.п. 3.6.8., 4.5 Договору
відповідач зобов'язався щомісячно до 25
числа поточного місяця здійснювати
плату за тимчасове користування
місцями за тарифними ставками,
вказаними у додатку до цього Договору.

Проте, як встановлено в процесі
розгляду справи, зобов'язань щодо
сплати вартості користування місцями
розміщення рекламоносіїв відповідач
належно не виконав і за період з 01.03.2013
р. по 30.11.2013 р. сума боргу відповідача
перед позивачем становить 1 556,81 грн.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

Згідно визначення ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що за
несвоєчасне внесення плати за
користування місцем для розміщення
рекламного засобу (або внесення не у
повному обсязі) відповідач сплачує
позивачу пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченного платежу за кожен день
прострочення.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

У п. 5.13. Договору сторонни погодили, що
нарахування штрафів та пені за цим
Договором не припиняється із
закінченням 6-місячного терміну з
моменту виникнення підстав для їх
застосування.

Із врахуванням вищенаведених правових
норм та умов Договору № 416 на тимчасове
користування місцями для розміщення
рекламних засобів від 12.04.2010 р., суд
перевіривши розрахунок позовних вимог,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтованими, доведеними наявними
в матеріалах справи доказами та такими,
що підлягають до задоволення.
Відповідач доводів позивача не
спростував, доказів сплати боргу суду
не надав.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
174, 193, 216, 230, 232 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526,
599, 610, 612 ЦК України, ст.ст.4-3, 33, 43, 49, 82-84
ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємтсва «СТО-ВП» (79049, м. Львів,
пр-т. Червоної Калини, 109.
Ідентифікаційний код 36026552) на користь
Комунального підприємства
«Адміністративно-технічне управління»
(79012, м. Львів, вул. Сахарова, 42
Ідентифікаційний код 13804591) 1 556,81 грн.
основного боргу, 102,05 грн. пені, всього - 1
658,86 грн.

3. Стягнути з Приватного
підприємтсва «СТО-ВП» (79049, м. Львів,
пр-т. Червоної Калини, 109.
Ідентифікаційний код 36026552) в доход
державного бюджету (Отримувач коштів:
ГУ ДКСУ у Личаківському районі
м.Львова; Код отримувача (код за ЄДРПОУ):
38007620; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Львівській області; Код банку
отримувача (МФО): 825014; Рахунок
отримувача: 3006; Код класифікації
доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду:
03499974) 1 720,50 грн. судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 27.01.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.