ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.14р. Справа № 904/9509/13За позовом:
Комунального закладу
«Дніпропетровська обласна
фізіотерапевтична лікарня «Солоний
лиман» , с. Новотроїцьке

До: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «МОНОТЕХ», м.
Дніпропетровськ

Про: стягнення 18 962, 00 грн.

Суддя Васильєв
О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : Решетило В.В. (дов. від
26.09.13р.), Кіндєєва Ю.О. (дов. від 19.12.13р.);

Від відповідача: Барієв І.Л (директор,
протокол №1 від 08.12.03.р.), Міняєв А.О. (дов.
№16/12-13 від 16.12.13р.)

СУТЬ СПОРУ :

КЗ « Дніпропетровська обласна
фізіотерапевтична лікарня «Солоний
лиман » ( позивач )
звернувся з позовом до ТОВ « Фірма
«МОНОТЕХ » ( відповідач ) про стягнення
18 962, 00 грн. зайво сплачених
(необґрунтовано отриманих ) грошових
коштів в якості оплати за виконані
ремонті роботи згідно до договору на
капітальний ремонт №22 від 12.08.11р.
Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на завищення відповідачем
вартості виконаних у відповідності з
умовами договору робіт, що було
виявлено під час перевірки Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області ; та приписи
ст. 1212 ЦК України.

ТОВ « Фірма «МОНОТЕХ »( відповідач )
проти задоволення позовних вимог
заперечує , посилаючись на наступне:
сторонами договору на капітальний
ремонт №22 від 12.08.11р. (п.4.1. договору)
було погоджено договірну ціну робіт ,
яка визначається на основі кошторису і
складає 194 650, 87 грн.; позивач 21.11.11р. за
актом №1 приймання виконаних
будівельних робіт прийняв без
зауважень виконані відповідачем
роботи на суму 194, 650, 87 грн. ; таким
чином, підписавши акт №1 приймання
виконаних будівельних робіт від
21.11.11р. , позивач підтвердив повноту та
якість виконаних відповідачем робіт
та 30.11.11р. позивач перерахував
відповідачу вартість виконаних робіт в
розмірі 194 650, 87грн. З урахуванням
вищезазначеного відповідач вважає
посилання позивача в позовній заяві на
ст.1212 ЦК України необґрунтованим,
оскільки кошти були отримані
відповідачем на підставі п.9.1. договору
та акту №1 приймання виконаних
будівельних робіт від 21.11.11р., а отже
отримання коштів відповідачем від
позивача не є безпідставним. Окрім
того відповідач зазначає, що
позивачем надано до матеріалів справи
неналежний доказ - Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
комунального закладу
«Дніпропетровська обласна
фізіотерапевтична лікарня «Солоний
Лиман» за період з 01.06.10р. по 31.05.13р.,
складений за №04-16/96 від 17.07.13р.
Державною фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області , який
містить недостовірні та нічим не
підтверджені дані щодо виявлення
відсутності перевезення сміття .

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ :

12.08.11р. між КЗ Дніпропетровська
обласна фізіотерапевтична лікарня
«Солоний лиман» ( замовник ) та ТОВ «
Фірма «МОНОТЕХ » ( підрядник ) укладено
договір на капітальний ремонт №72 ,
відповідно до умов якого замовник
доручає , а підрядник забезпечує
відповідно до проектної документації
та умов договору виконання робіт з
капітального ремонту. Відповідно до
розділу 2 договору, об'єктом
капітального ремонту є приміщення
переходу з бювету до їдальні КЗ ДОФТЛ
«Солоний лиман», який знаходиться за
адресою : с. Ново троїцьке , вул.
Герасименко, 94. Згідно до п.2.3. договору
склад та обсяги робіт, що доручаються
до виконання підряднику , визначені
проектною документацією , яка є
невід'ємною частиною договору.

В п.4.1. договору сторони погодили
договірну ціну робіт за цим договором ,
яка скала 194 650, 87 грн. Відповідно до п.9.1.
договору оплата за товар здійснюється
замовником шляхом перерахування
грошових коштів в національній
валюті на розрахунковий рахунок
виконавця протягом 30 (тридцяти)
календарних днів з моменту підписання
обома сторонами акту виконаних робіт
(а.с.22-23).

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується сторонами,
відповідачем були своєчасно
виконанні роботи за договором на
капітальний ремонт №22 від 12.08.11р. на
загальну суму 194 650, 87 грн. ( що
підтверджується актом №1 приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2011р. на загальну суму 194 650, 87
грн., підписаним позивачем без
зауважень, а.с.48-51).

Окрім того позивачем було погоджено
з відповідачем та підписано без
зауважень локальний кошторис №2-1-1- на
капітальний ремонт вікон КЗ ДОФТЛ
«Солоний лиман» (форма №4) станом на
18.08.11р. (а.с.43-47); протокол договірних
цін (а.с.35-36) та довідку про вартість
виконаних робіт за листопад 2011р. на
загальну суму 194 650, 87 грн. (а.с.53).

На виконання умов договору КЗ
ДОФТЛ «Солоний лиман» платіжним
дорученням №189 від 30.11.11р. здійснив
оплату за договором у розмірі 194 650, 87
грн. на користь відповідача .

Однак в Акті Державної
фінансової інспекції
Дніпропетровської області №04-16/96 від
17.07.13р. ревізії фінансово-господарської
діяльності комунального закладу
«Дніпропетровська обласна
фізіотерапевтична лікарня «Солоний
Лиман» за період з 01.06.10р. по 31.05.13р. було
зазначено про завищення відповідачем
вартості виконаних робіт за договором
на капітальний ремонт №22 від 12.08.11р.
на загальну суму 18 962, 00 грн.; а саме під
час обстеження виконаних робіт
підприємством було встановлено не
відповідність між фактичною наявністю
виконаних робіт і підтверджуючих
документів та робіт за даними акту
виконаних робіт, а саме: штукатурка
плоских поверхонь віконних і дверних
відкосів по бетону та каменю ;
перевезення сміття - на загальну суму
18 962, 00 грн., що на думку позивача є
порушенням п.3.3.9, п.3.3.10 Правил
визначення вартості будівництва ДБН
Д.1.1.-1-2000, затверджених наказом
Держбуду України від 27.08.2000р. №174 зі
змінами та доповненнями. ( а.с.8-11).
24.07.13р. ДФІ в Дніпропетровській
області надіслало позивачу вимогу
№04-04-08-15/9159 про усунення
вищезазначених порушень ( а.с.12-16). У
зв'язку з чим позивач звернувся з
позовом до суду про стягнення з
відповідача на свою користь 18 962, 27
грн. зайво сплачених (необґрунтовано
отриманих ) грошових коштів.

Дослідивши докази, на які посилається
позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог, суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
Кодексу, зокрема, з договорів та інших
правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 173
Господарського кодексу України, в силу
зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з приписами статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що у
даному випадку правовідносини сторін
виникли на підставі договору
капітального ремонту №72 (який за своєю
правою природою містить всі умови
договору підряду) , за яким замовник
доручає , а підрядник приймає на себе
виконання робіт по капітальному
ремонту приміщення переходу з бювету
до їдальні КЗ ДОФТЛ «Солоний лиман»
ремонту.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України). В
силу ст. 632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.
Відповідно до ст. 843 ЦК України у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення.
Згідно зі ст. 844 ЦК України ціна у
договорі підряду може бути визначена у
кошторисі. Якщо робота виконується
відповідно до кошторису, складеного
підрядником, кошторис набирає чинності
та стає частиною договору підряду з
моменту підтвердження його замовником.
Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено
договором.

Тобто, укладаючи договір підряду,
сторони на власний розсуд погодили
його істотні умови, у тому числі й ціну
договору, яка є динамічною та визначена
у кошторисах, що є невід'ємними
частинами договору.

Враховуючи наведене, замовник
зобов'язаний оплачувати підрядні
роботи, виходячи з їх виконаних обсягів
та за ціною, визначеною сторонами у
кошторисах до договору підряду.

Як уже зазначалося, заявлену вимогу про
стягнення 18 962, 00 грн. завищення
вартості робіт позивач мотивував
посиланням лише на акт №04-16/96 від
17.07.13р., складений ДФІ в
Дніпропетровській області.

Разом з тим, наданий позивачем акт
№04-16/96 від 17.07.13р. відображає
відомості про завищення вартості
підрядних робіт, вказаної в акті за
формою № КБ-2в, у порівнянні з
розрахунками ДФІ у Дніпропетровській
області , виконаними виходячи з
загальних нормативів та будівельних
норм, проте з нього не вбачається за
можливе встановити, що зазначена в акті
за формою № КБ-2в та довідці за формою
№ КБ-3 вартість того чи іншого виду
виконаних підрядних робіт перевищує
вартість цього ж виду робіт, погоджену
сторонами при укладанні договору у
кошторисних розрахунках ціни
останнього.

Таким чином , встановлені органами
державної контрольно-ревізійної
служби при проведенні контрольних
заходів факти підлягають доказуванню
стороною та оцінці судом на загальних
підставах за правилами, визначеними
чинним ГПК України, тобто сам лише акт
ревізії не звільняє сторону від
процесуального обов'язку доводити свої
вимоги іншими належними та допустимими
доказами.

Однак, звертаючись до господарського
суду, позивач не вказав та не
обґрунтував, які саме з вказаних в акті
за формою № КБ-2 в ціни та на які види
робіт перевищують вартість цих же
видів робіт, погоджену сторонами у
кошторисних розрахунках до договору.
Не надано позивачем і належних доказів
,які б спростовували факт виконання
відповідачем робіт з штукатурки
плоских поверхонь віконних і дверних
відкосів по бетону та каменю в обсязі ,
зазначеному сторонами в акті
здачі-приймання виконаних робіт; та
факт вивезення (перевезення)
відповідачем сміття з об'єкту
будівництва - на загальну суму 18 962, 00
грн. А відтак, у порушення ст.
ст. 33, 34 ГПК України, позивач не довів
обставин справи стосовно виконання
підрядником робіт в обсязі меншому ,
ніж погоджено сторонами , або з
перевищенням кошторису, у зв'язку з чим
- і відсутності підстави для оплати
таких робіт замовником. Натомість
відповідачем надано докази на
підтвердження факту вивозу сміття -
договір оренди від 01.10.11 р. № 41 ( який
містить обов'язок відповідача
сплачувати рахунки на вивіз твердих
побутових відходів ) та договір № 1449
від 31.11.11 р. про надання послуг з
вивезення та видалення твердих
побутових відходів ( а.с.109-114 )

Відповідно до приписів ГПК
України : доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються такими засобами:
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів;
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово ( ст.32 ) Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу ( ст.33 )
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування ( ст.34 ) Господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 ). Враховуючи
вищезазначені приписи чинного
законодавства, суд критично оцінює
надані позивачем в обґрунтування своїх
позовних вимог докази , які не доводять
належним чином викладені у позовній
заяві обставини, а тому не знаходить
достатньо правових підстав для
задоволення позовних вимог
.Аналогічної правової позиції
дотримується ВГСУ у своїх постановах
від 29.10.13р. у справі №5005/353/2011; від
17.12.12р. у справі №5027/26/2012; від 17.12.12р. у
справі №37/56; від 05.11.12р. у справі
№5023/2811/12.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, ГПК України;
господарський суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі, судові
витрати покласти на позивача.

Суддя
Васильєв О.Ю.

21.01.14р.