КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. Справа№ 910/9495/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання
Вага В.В.

за участю представників

від прокурора: не з'явились,

від позивача 1: не з'явились,

від позивача 2: не з'явились,

від відповідача: Королевич Ю.П.,

розглянувши апеляційну скаргу
заступника прокурора Харківської
області

на рішення Господарського суду міста
Києва від 01.11.2013р. у справі № 910/9495/13
(суддя Любченко М.О.)

за позовом Заступника прокурора
Харківської області в інтересах
держави в особі

Харківської обласної державної
адміністрації - Позивач 1

Комунального закладу охорони здоров'я
«Обласна клінічна лікарня - Центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» - Позивач 2

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«ТОПСЕРВІС-МЕДТЕХНІКА»

про скасування 1027363,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до господарського
суду м. Києва з позовом до Відповідача
про стягнення штрафних санкцій в сумі
1027363,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 01.11.13р. відмовлено у
задоволенні позову Прокурора в
інтересах держави в особі Позивача 1 та
Позивача 2 до Відповідача про стягнення
1027363,00 грн., стягнуто з Позивача 1 на
користь Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 10273,63 грн.,
стягнуто з Позивача 2 на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 10273,63 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що
Прокурором та Позивачами пропущено
строк позовної давності та не доведено
поважності причин його пропуску, а тому
відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Прокурор звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 01.11.13р. прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити
позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
строк позовної давності в один рік
почав спливати з 01.07.12р., а позовну заяву
подано до 01.07.13р., у зв'язку з чим строк
позовної давності не пропущено.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.13р.
апеляційну скаргу Позивача прийнято до
провадження, відновлено пропущений
строк на подання апеляційної скарги,
розгляд справи призначено на 21.01.14р.

30.12.13р. через відділ діловодства
Київського апеляційного
господарського суду Відповідач подав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
просив залишити рішення
господарського суду м. Києва без змін.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення Відповідача, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, суд встановив:

10.11.11р. між Позивачем 2 та Відповідачем
був укладений договір про закупівлю
товарів за державні кошти №34/11-ВТ-2011, за
умовами якого Відповідач зобов'язався
у листопаді-грудні 2011 року поставити
Позивачу 2 товари «Устаткування
медичне, хірургічне та ортопедичне»
(устаткування для оснащення
перинатального центру - 35 найменувань),
а Позивач 2 - прийняти і оплатити такі
товари.

Відповідно до п.1.2. договору
найменування товару: «Устаткування
медичне, хірургічне та ортопедичне»
(устаткування для оснащення
перинатального центру). Кількість
товарів, асортимент та ціни зазначені в
специфікації (додаток №1), що є
невід'ємною частиною цього договору.
Згідно з п.2.5. договору здача-приймання
товарів оформляється видатковими
накладними.

Відповідно до п.3.1. договору ціна цього
договору становить 11783600,00 грн. у т.ч. ПДВ
5000,00 грн. Згідно з п.4.1. договору
розрахунки проводяться шляхом
попередньої оплати у розмірі 11783600,00
грн., яка здійснюється на підставі
рахунку-фактури, відповідно постанови
Кабінету Міністрів України від 09.10. 06р.
№1404 зі змінами.

Відповідно до п.5.1. договору строк
поставки товарів: листопад-грудень 2011
р. Згідно з п.5.3 договору після
попередньої оплати поставка якісного
товару здійснюється в асортименті,
кількості та за цінами у строк до 31.12.11р.
Відповідно до п.5.5. договору датою
поставки товару є дата підписання
Позивачем 2 видаткової накладної.

Згідно з п.7.2. договору у разі затримки
поставки товару, заявленого Позивачем 2
, Відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1%
вартості товару, з яких допущено
прострочення виконання за кожен день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі 7% вказаної вартості
(згідно зі ст.231 Господарського кодексу
України), а у разі здійснення
попередньої оплати учасник, крім
зазначених штрафних санкцій, повертає
замовнику кошти з урахування індексу
інфляції.

На виконання умов договору Позивач 2
здійснив передоплату за медичне
обладнання згідно договору №34/11-ВТ-2011
від 10.11.11р. в сумі 11783600,00 грн., а
Відповідач поставив Позивачеві 2
медичне обладнання на загальну суму
11783600,00 грн., що підтверджується
видатковою накладною №РН-0000219 від
30.12.11р. на суму 2316600,00 грн., видатковою
накладною №РН-0000002 від 13.01.12р. на суму
30000,00 грн., видатковою накладною
№РН-0000001 від 13.01.12р. на суму 10000,00 грн.,
видатковою накладною №РН-0000011 від
25.01.12р. на суму 800000,00 грн., видатковою
накладною №РН-0000014 від 30.01.12р. на суму
630000,00 грн., видатковою накладною
№РН-0000015 від 31.01.12р. на суму 789000,00 грн.,
видатковою накладною №РН-0000017 від
13.02.12р. на суму 2667000,00 грн., видатковою
накладною №РН-0000020 від 29.02.12р. на суму
2673000,00 грн., видатковою накладною
№РН-0000027 від 06.04.12р. на суму 1448000,00 грн.,
видатковою накладною №РН-0000026 від
06.04.12р. на суму 420000,00 грн.

23.01.12р. Позивач 2 направив на адресу
Відповідача лист, в якому просив
прискорити поставку медичного
обладнання, Відповідач у відповідь на
лист Позивача 2 повідомив що
намагатиметься здійснити поставку
товару у найкоротший термін.

20.02.12р. Позивач 2 звернувся з претензією
до Відповідача, в якій просив
перерахувати пеню та штраф за
прострочення виконання зобов'язань за
договором.

19.03.12р. Позивач 2 повторно звернувся з
претензією до Відповідача, в якій
просив перерахувати пеню та штраф за
прострочення виконання зобов'язань за
договором

Прокурор звернувся з позовом про
стягнення з Відповідача пені та штрафу
в зв'язку з порушенням Відповідачем
строків виконання зобов'язань щодо
поставки медичного обладнання перед
Позивачем 2 за договором №34/11-ВТ-2011 від
10.11.11р., проте під час розгляду справи
Відповідач подав заяву про
застосування строків позовної
давності до спірних відносин. Судом
першої інстанції було відмовлено в
позові оскільки оцінивши доводи
Відповідача щодо пропуску строку
позовної давності суд вважав за
необхідне застосувати позовну
давність та наслідки її спливу при
розгляді даної справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Прокурора не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно з ст.258 Цивільного кодексу
України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Згідно з ст.267 Цивільного кодексу
України заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята
судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.4.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.13р.
№10 якщо у передбачених законом
випадках з позовом до господарського
суду звернувся прокурор, що не є
позивачем, то позовна давність
обчислюватиметься від дня, коли про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила, довідався або мав
довідатися саме позивач, а не прокурор.
У таких випадках питання про визнання
поважними причин пропущення позовної
давності може порушуватися перед судом
як прокурором, так і позивачем у справі.

Відповідно до 4.2. вказаної постанови
пленуму Вищого господарського суду
України у зобов'язальних
правовідносинах, в яких визначено
строк виконання зобов'язання, перебіг
позовної давності починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
відповідне зобов'язання мало бути
виконане.

Як встановлено судом, 10.11.11р. між
Позивачем 2 та Відповідачем був
укладений договір про закупівлю
товарів за державні кошти №34/11-ВТ-2011, за
умовами якого Відповідач зобов'язався
у листопаді-грудні 2011 року поставити
Позивачу 2 товари «Устаткування
медичне, хірургічне та ортопедичне»
(устаткування для оснащення
перинатального центру - 35 найменувань),
а Позивач 2 - прийняти і оплатити такі
товари. Умовами договору було
визначено, що кількість товарів,
асортимент та ціни зазначаються в
специфікації, ціна договору становила
11783600,00 грн. Згідно з п.4.1. договору
розрахунки проводились шляхом
попередньої оплати у розмірі 11783600,00
грн. та після попередньої оплати
поставка якісного товару мала бути
здійснена у строк до 31.12.11р. За умовами
договору сторони передбачили
відповідальність Відповідача у разі
затримки поставки товару, а саме
обов'язок Відповідач сплатити пеню в
розмірі 0,1% вартості товару, з якого
допущено прострочення виконання за
кожен день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі 7%
вказаної вартості.

Як встановлено судом, на виконання умов
договору Позивач 2 здійснив
передоплату за медичне обладнання
згідно спірного договору №34/11-ВТ-2011 від
10.11.11р. в сумі 11783600,00 грн., а Відповідач
поставив Позивачеві 2 медичне
обладнання на загальну суму 11783600,00 грн.,
проте з затримкою, остання поставка
була здійснена 06.04.12р.

Як встановлено судом, 23.01.12р. Позивач 2
звертався до Відповідача, в якому
просив прискорити поставку медичного
обладнання, Відповідач у відповідь на
лист Позивача 2 повідомив що
намагатиметься здійснити поставку
товару у найкоротший термін. 20.02.12р. та
19.03.12р. Позивач 2 неодноразово звертався
з претензією до Відповідача, в якій
просив перерахувати пеню та штраф за
прострочення виконання зобов'язань за
договором.

З наведеного вбачається, що між
Позивачем 2 та Відповідачем був
укладений договір, за умовами якого
Позивач 2 здійснив передоплату
медичного обладнання, а Відповідач
зобов'язався поставити медичне
обладнання, проте порушив строки
виконання зобов'язання щодо поставки
медичного обладнання та здійснив
останню поставку 06.04.12р.

Разом з тим, останній строк виконання
зобов'язання Відповідачем відповідно
до умов спірного договору був 31.12.11р., а
тому нарахування штрафних санкцій
почалося з 01.01.12р. та закінчилось 05.04.12р.,
оскільки 06.04.12р. зобов'язання
Відповідачем було виконано.

Прокурор звернувся з вказаним позовом
17.05.13р., що підтверджується штампом
органу поштового зв'язку на конверті,
відправленого до господарського суду
міста Києва. Відповідачем у відзиві на
позовну заяву б/н від 29.07.13р. та заяві б/н
від 01.11.13р. було заявлено про
застосування строку позовної давності
для звернення до суду з розглядуваним
позовом.

За висновками суду першої інстанції,
Позивач 2 був обізнаний про порушення
Відповідачем умов договору №34/11-ВТ-2011
від 10.11.11р. та мав змогу звернутися
протягом перебігу позовної давності,
як до суду з позовом, так і до органів
прокуратури з відповідною заявою.

За таких обставин, оскільки у
передбачених законом випадках у разі
якщо з позовом до господарського суду
звернувся прокурор, що не є позивачем,
то позовна давність обчислюватиметься
від дня, коли про порушення свого права
довідався саме позивач, а не прокурор,
тому судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Прокурором та Позивачами пропущено
строк позовної давності та не доведено
поважності причин пропуску такого
строку, а тому в задоволенні позову
Прокурора в інтересах держави в особі
Позивачів до Відповідача про стягнення
1027363,00 грн. у зв'язку зі спливом строку
позовної давності слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Харківської області на
рішення Господарського суду міста
Києва від 01.11.2013р. у справі № 910/9495/13
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 01.11.2013р. у справі №910/9495/13
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
29.01.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала