ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 січня 2014 року
Справа № 913/30/14

Провадження № 6/913/30/14

За позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця" в особі
Дебальцівської дирекції залізничних
перевезень Донецької залізниці, м.
Дебальцеве Донецької області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Свердловантрацит», м. Свердловьск
Луганської області

про стягнення 14 510 грн. 00 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Масляк В.В., довіреність
№ Н/01/3697 від 23.12.2013;

від відповідача - Будянський О.Ю.,
довіреність № ББУ/СА111/ВП/14 від 10.01.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
штрафу в сумі 14 510 грн. 00 коп. згідно ст.
ст. 118, 122 Статуту залізниць України за
невірне зазначення маси вантажу в
залізничній накладній.

Відповідач за відзив на позовну заяву
№ 44 від 17.01.2014 проти позову заперечує
та, зокрема, зазначає, що розбіжності,
які виникли між даними, внесеними до
накладної, та даними зважування
залізниці були виявлені залізницею.

Залізниця не понесла жодних збитків, а,
навпаки, отримала прибуток, та отримала
від відправника провізну плату у
повному розмірі. Крім того надлишок
вантажу вигідний залізниці і як
наслідок розбіжності між даними
внесеними до накладної та даними
зважування залізниці.

Крім того, представником відповідача
подано заяву з відповідними додатками
до неї про зменшення розміру штрафу в
десять разів. В обґрунтування поданої
заяви відповідач зазначає, що
підприємство перебуває у складному
фінансовому становищі. Так, за 9 місяців
2013 року підприємство має збитки у сумі
998 327 тис. грн. та поточні зобов'язання в
сумі 5 254 455 тис. грн.

Вказане клопотання відповідача
долучено до матеріалів справи.

Представник позивача, проти зменшення
розміру штрафу заперечив.

Суд приступив до розгляду справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2013 зі станції Довжанська Донецької
залізниці ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» здійснило
відправлення групи вагонів (№ № 56875313,
56161227, 56877079, 56202575, 53526836) на станцію
призначення - Ігрень Придніпровської
залізниці, вантажоодержувачу - ТОВ
«ДТЕК «Дніпроенерго» ДТЕК
Придніпровська ТЕЦ.

26.07.2013 при прибутті вагонів на станцію
Дебальцеве Сортувальне Донецької
залізниці було проведено
переважування маси вантажу у вагонах,
відправлених за вказаною накладною.

За результатами переважування
встановлено, що фактична вага вантажу:

- у вагоні № 53526836 не відповідає
заявленій у супровідній накладній, а
саме виявлено, що маса нетто складає 71
600 кг, замість 71 000 кг, що на 2 600 кг
більше, ніж визначено у накладній.

Переважування здійснено за участю
представників станції і за
результатами складено акти загальної
форми № 2095 від 25.07.2013, № 145 від 26.07.2013 і
комерційний акт БН №722216/331 від 26.07.2013.
При цьому, надлишки вантажу у кількості
2 600 кг були перевантажені у вагон №
65751703 та відправлені вантажоодержувачу
за посилочними накладними № 50172857 від
01.08.2013, і № 49769268 від 25.06.2013.

Крім цього, невідповідність маси
вантажу була підтверджена при
повторному переважуванні на станції
призначення - Ігрень Придніпровської
залізниці, що зафіксовано в
комерційному акті БН № 722216/331/232 від
26.07.2013, де в розділі «Ж» зазначено, що
при перевірці вантажу - різниці проти
цього акту не виявилось.

Оскільки відповідачем був припущений
факт невірного зазначення у накладній
маси вантажу, позивач нарахував штраф
відповідно до положень ст. ст. 118, 122
Статуту залізниць України у сумі 14 510
грн. 00 коп., який просить стягнути на
свою користь.

Відповідач проти позову заперечує та
просить зменшити розмір штрафу.

Оцінивши матеріали справи та доводи
представників сторін у їх сукупності,
суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту Мінтрансом затверджені
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач за
накладною № 49724354 від 24.07.2013 у вагонах (№
№ 56875313, 877079, 56202575, 53526836 зі станції
Довжанська Донецької залізниці
відправив вантаж - антрацит у вологому
стані на станцію призначення - Ігрень
Придніпровської залізниці,
вантажоодержувачу - ТОВ «ДТЕК
«Дніпроенерго» ДТЕК Придніпровська
ТЕЦ.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Мінтрансом
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту). Відповідно до ст. 6
Статуту залізниць України накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача. Правилами перевезень
вантажів, а саме п. 1.1. розділом 4
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р.
за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса
вантажу, визначена відправником, кг" та
"Спосіб визначення маси" заповнюються
вантажовідправником.

Згідно п. 28 "Правил приймання вантажів
до перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р.
за № 861/5082, вантажі, завантажені
відправником у вагони відкритого типу
(платформи, напіввагони тощо), а у
даному випадку спірний вагон є
напіввагоном, приймаються залізницею
до перевезення шляхом візуального
огляду вагона, вантажу, його маркування
(у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні
без перевірки маси та кількості
вантажу.

26.07.2013 при прибутті вказаних вагонів на
станцію Дебальцеве Сортувальне
Донецької залізниці було проведено
переважування маси вантажу у вагонах,
відправлених за накладною № 49724354.

За результатами переважування
встановлено, що фактична вага вантажу:

- у вагоні № 53526836 не відповідає
заявленій у супровідній накладній, а
саме виявлено, що маса нетто складає 71
600 кг, замість 71 000 кг, що на 2 600 кг
більше, ніж визначено у накладній.

Переважування здійснено за участю
представників станції і за
результатами складено акти загальної
форми № 2095 від 25.07.2013, № 145 від 26.07.2013 і
комерційний акт БН №722216/331 від 26.07.2013.

Переважування здійснювалося на
справних 150 - тонних вагонних вагах.

В той же час, в комерційному акті БН №
722216/331 від 26.07.2013 зазначено, що
маркування не порушене, течі вантажу не
має. В технічному відношенні вагон
справний, поглиблень не має,
маркування не порушене. При повторному
переважуванні надлишок вантажу
підтвердився.

При цьому, згідно повідомлення зі
станції відправлення - Довжанська
Донецької залізниці, контрольне
переважування спірного вагону на
станції відправлення не здійснювалося,
маса вантажу визначалася
вантажовідправником - ТОВ «ДТЕК
Сведловантрацит»

Так, надлишки вантажу у кількості 2 600 кг
були перевантажені у вагон № 65751703 та
відправлені вантажоодержувачу за
посилочними накладними № 49769268 від
26.07.2013 і № 50172857 від 01.08.2013.

Відповідно до відмітки в розділі «Ж»
комерційного акту БН № 722216/331/232 від
26.07.2013 станції призначення - Ігрень
Придніпровської залізниці, зазначено,
що при перевірці вантажу - різниці
проти цього акту не виявилось.

Правилами перевезень вантажів, а саме
п. 1.1. розділу 4 "Правил оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 № 644 (z0861-00) (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 №138) (z0763-11),
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правил приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правил оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503, своїм підписом підтверджує
представник відправника. Так,
правильність внесених відомостей до
вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правил
складання актів" (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855), комерційного акту контрольне
переважування маси вантажу у спірних
вагонах проводилось на 150 - тонних
вагонних вагах, тобто таким же самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення.

При цьому, невідповідність маси
вантажу у вказаних вагонах була
підтверджена при повторному
переважуванні на станції призначення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст. 129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник
несе відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 № 644 (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 № 138),
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного
зазначення відомостей в накладній
зафіксований комерційним актом БН №
722216/331 від 26.07.2013

В той же час, стаття 118 Статуту
залізниць України передбачає
відповідальність для
вантажовідправника не за ту чи іншу
кількість вантажу, невідповідність
якого виявлено між даними супровідних
документів та даними, отриманими при
фактичному переважуванні цього
вантажу, а лише за сам факт виявлення
такої невідповідності.

Разом з цим, статтею 122 Статуту
визначено, що за неправильно зазначені
у накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порту
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Згідно накладної № 49724354 провізна
плата на 1 вагон становить 2 920 грн. 00
коп., у зв'язку з чим сума штрафу складає
14 510 грн. 00 коп. (2920 х 5 = 14510).

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного суд вважає, що позивач
належним чином довів законність та
обґрунтованість своїх позовних вимог,
у зв'язку з чим позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача штрафу за
невірно зазначену масу вантажу у
накладній є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафних санкцій
слід зазначити наступне.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за сам факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК
України передбачає можливість
зменшення за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. При цьому відсутність чи
невисокий розмір збитків може бути
підставою для зменшення судом розміру
неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно зі збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Але в даному випадку, відповідачем не
доведений суду факт наявності
будь-яких обставин, з якими закон
пов'язує можливість зменшення розміру
відповідних штрафних санкцій. Також
доводи за заявою відповідача щодо
зменшення розміру штрафу в десять
разів не підтверджені документально.
При цьому, звіт про фінансові
результати за 9 місяців 2013 і баланс
станом на 30 вересня 2013 року, які додані
до заяви не підтверджують збитковості
підприємства станом на січень 2013 року.
Наявність фінансових труднощів і
поточних зобов'язань не є підставами
для розміру штрафу.

В той же час, слід визначити, що
зменшення розміру штрафних санкцій є
саме правом, а не обов'язком суду.

Виходячи з наведеного, підстав для
зменшення розміру штрафних санкцій не
має у зв'язку з чим клопотання
відповідача судом відхиляється.

За таких обставин, позов слід
задовольнити повністю та стягнути з
відповідача на користь позивача штраф
у сумі 14 510 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
зі сплати судового збору покладаються
на відповідача як на сторону, яка
порушила вимоги чинного цивільного
законодавства в повному обсязі.

В той же час, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7
Закону України «Про судовий збір»
позивачу слід повернути судовий збір в
сумі 106 грн. 50 коп., зайво сплачений за
платіжним дорученням № 5002 від 05.12.2013.

На підставі викладеного, ст. ст. 118 та 122
Статуту залізниць України, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит», м.Свердловськ
Луганської області, вул. Енгельса, буд.
1, код 37596090, на користь:

- Державного підприємства «Донецька
залізниця», м. Донецьк, вул. Артема, буд.
68, код 01074957, в особі Луганської дирекції
залізничних перевезень ДП «Донецька
залізниця», м. Луганськ, вул. Кірова, 44,
код 25926039, штраф у сумі 14 510 грн. 00 коп.,
витрати зі сплати судового збору у сумі
1 720 грн. 50 коп., видати наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 23.01.2014.

Суддя Т.А. Василенко