ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2014 р.Справа № 924/276/13-г

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши
матеріали справи

За позовом прокурора Хмельницького
району в інтересах держави в особі
Аграрного фонду, м. Київ

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аграрна
фірма "Проскурів", с. Розсоша,
Хмельницький район,

третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмету спору, на
стороні відповідача:
Брокерська контора № 199 Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська електронна торгова
площадка"

про стягнення 87099, 37грн. - 20% штрафу, 30484,78
грн. - 7% штрафу, 36146, 24 грн. пені

Представники сторін:

прокурор:Олійник І.О. посвідчення №009275
від 13.10.12р.

позивача: Пасічник У.М. довіреність № 285
від 21.03.13р. (присутній в судовому
засіданні 16.12.2013 р. )

відповідача: Лисенко О.В. -0 за
довіреністю №18/02 від 28.11.2013 р.
(присутній в судовому засіданні 16.12.2013
р. )

третьої особи: не з'явився

Рішення приймається 13.01.2014 р., оскільки
в судовому засіданні 16.12.2013 р.
оголошувалась перерва.

Повне рішення складено 13.01.2014 р.

Суть спору: Рішенням господарського
суду Хмельницької області від 04.04.2013р.
позов прокурора Хмельницького району в
інтересах держави та державного
органу, який її уособлює - Аграрного
фонду м. Київ до товариства з
обмеженою відповідальністю "Аграрна
фірма "Проскурів" с. Розсоша,
Хмельницький район, Хмельницька
область про стягнення 156977,22 грн., з яких
87099, 37 грн. - 20% штрафу, 30484,78 грн. - 7%
штрафу, 36146, 24 грн. - пені, 3246,83 грн.
неповернутого авансового платежу
задоволено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.07.2013р.
рішення господарського суду
Хмельницької області від 04.04.2013р.
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
Хмельницької області від 16.10.2013р.
рішення господарського суду
Хмельницької області від 04.04.2013р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.07.2013р. у
справі №924/276/13-г скасовано в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аграрна фірма
"Проскурів" на користь Аграрного фонду
України 87099,37 грн. - 20 % штрафу, 30484,78 грн. -
7% штрафу, 36146,24 грн. пені. Справу в цій
частині передано на новий розгляд до
господарського суду Хмельницької
області в іншому складі суду. В іншій
частині рішення господарського суду
Хмельницької області від 04.04.2013р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.07.2013р. у
справі №924/276/13-г залишено без змін.

Скасовуючи рішення господарського
суду Хмельницької області від 04.04.2013р.
та постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
10.07.2013р. у справі №924/276/13-г Вищий
господарський суд України вказав на те,
що судами не було встановлено, чи
відмовився позивач від договору в
частині поставки пшениці 4 класу чи
наполягав на її поставці. Судами також
не взяті до уваги наявні в матеріалах
справи пояснення керівника
відповідача щодо причин невиконання
зобов'язання з поставки пшениці 4 класу
та не надано оцінки можливості
виконання відповідачем зобов'язання з
поставки цього товару. Вирішуючи
питання про застосування до
відповідача господарсько-правових
санкцій у вигляді штрафу,
передбаченого п. 7.2. Контракту, та пені і
штрафу, передбачених п. 7.5. Контракту,
суди не визначились та не з'ясували
суті порушення зобов'язання
відповідачем. Натомість, як вбачається
зі змісту позовних вимог, позивачем
заявлені вимоги, що випливають
одночасно як з підстав прострочення
поставки товару, так і з підстав
непоставки цього ж товару. Тобто,
судами не з'ясовано, з яким саме
моментом пов'язано нарахування
штрафних санкцій, передбачених
пунктами 7.2. та 7.5 Контракту, що
унеможливлює визначення правомірності
їх нарахування. Крім того, суд
касаційної інстанції зазначив, що поза
увагою судів залишилося питання щодо
можливості зменшення розміру штрафних
санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині
стягнення 87099, 37грн. - 20% штрафу, 30484,78 грн.
- 7% штрафу, 36146, 24 грн. пені позивач
зазначає, що застосування штрафів та
пені передбачено форвардним біржовим
контрактом №616Ф від 10.05.2012р.

Зокрема, 20% штрафу нараховується
відповідачу на підставі п. 7.2.
Контракту, відповідно до якого у разі
невиконання Продавцем умов Контракту
щодо обсягів поставки ним сплачується
штраф в розмірі 20% вартості
недопоставленого товару (435496,83 грн.,
період нарахування 02.11.2012р. по 24.01.2013р.).
Таким чином сума 20% штрафу складає 87 099,37
грн.

Крім того, у разі невиконання Продавцем
п. 2.1. Контракту з продавця стягується
пеня в розмірі 0,1 % вартості
недопоставленого товару (435 496,83 грн.,
період 02.11.2012р. по 24.01.2013р.). Таким чином
сума пені складає 36 146,24 грн.

Разом з цим за прострочення понад 30
днів додатково стягується 7% штрафу
відповідно до п. 7.5. Контракту (435 496,83
грн. вартість недопоставленого товару,
період 02.11.2012р. по 24.01.2013р.). Отже сума 7%
штрафу складає 30 484,78 грн.

Прокурор в судовому засіданні на
позовних вимогах наполягає.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.12.2013 р., наполягав на
задоволенні позовних вимог.

Окрім того, на адресу суду 03.12.2013р. від
представника позивача надійшли
письмові пояснення, в яких зазначає, що
між Аграрним фондом (покупець) та ТОВ
"Аграрна фірма Проскурів" (продавець)
10.05.12р. укладено форвардовий біржовий
контракт №616Ф на закупівлю Аграрним
фондом зерна, відповідно до умов якого
Продавець в порядку та на умовах даного
контракту передає Покупцю до 01.11.12р. у
власність товар: пшеницю м'яку 4 кл. в
кількості 500 тонн на загальну суму
864500,00грн., а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити цей товар
(п.п.1.1.-1.3. контракту).

На виконання умов форвардного
біржового контракту Аграрним фондом
перераховано на рахунок відповідача
кошти в сумі 432250,00грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№806 від 15.05.12р.

26.10.12р. сторони та зберігач підписали
акт передавання - приймання зерна
згідно форвардного біржового
контракту №616Ф, відповідно до якого
покупець приймає у власність на складі
Філія ПАТ "Державна продовольча
зернова корпорація України"
"Богданівецький КХП" пшеницю м'яку 2
класу врожаю 2012р. у кількості 31,130 тонн,
по ціні 1909,00грн., в т. ч. ПДВ - 318,17 грн. за
одну тонну, на загальну суму 59427,17грн.

26.10.12р. сторони та зберігач підписали
акт передавання - приймання зерна
згідно форвардного біржового
контракту №616Ф, відповідно до якого
Покупець приймає у власність на складі
Філія ПАТ "Державна продовольча
зернова корпорація України"
"Богданівецький КХП" пшеницю м'яку 3
класу врожаю 2012р. у кількості 173,530 тонн,
по ціні 1800,00грн., в т. ч. ПДВ - 300 грн. за
одну тонну, на загальну суму 312354,00грн.

31.10.12р. сторони та зберігач підписали
акт передавання - приймання зерна
згідно форвардного біржового
контракту №616 Ф, відповідно до якого
Покупець приймає у власність на складі
Філія ПАТ "Державна продовольча
зернова корпорація України"
"Богданівецький КХП" пшеницю м'яку 3
класу врожаю 2012р. у кількості31,790 тонн,
по ціні 1800,00грн., в т. ч. ПДВ - 300 грн. за
одну тонну, на загальну суму 57222,00грн.

Відповідач здійснив поставку товару на
суму 429003,17 грн.

ТОВ "Аграрна фірма Проскурів", свої
зобов'язання за контрактом повністю не
виконало та не здійснило поставку
зерна на суму 435496,83 грн.

Стосовно пояснень керівника
Відповідача щодо неможливості
поставки, то ТОВ "Аграрна фірма
Проскурів" дану обставину не
підтверджує жодними доказами.

Відповідно до п.6.5. Контракту сторона,
яка наперед знає, що вона не зможе
виконати свої зобов'язання, повинна
письмово повідомити про це другу
Сторону не пізніше ніж за два тижні до
терміну поставки товару.

Жодних повідомлень згідно п. 6.5.
Контракту на адресу Аграрного фонду
від ТОВ "Аграрна фірма Проскурів" не
надходило.

Представник відповідача в судове
засідання 16.12.2013 р. з'явився, проти
позовних вимог заперечив та надав
письмові пояснення в яких вказав на
значний розмір штрафних санкцій.
Посилається на ст.ст. 216,232 ГК України, 551
ЦК України та зауважує, що за
неповернення авансу в сумі 3246,83 грн.
сума фінансових санкцій становить
153730,39 грн., що у 47 разів перевищує розмір
реальних збитків. Відповідач звертає
увагу суду, на той факт, що на даний час
усі кошти спрямовані на закінчення
польових робіт, що в подальшому
дозволить підприємству підтримувати
стабільний та сприятливий фінансовий
клімат. На даний час підприємство
вишукує коштів по виконанню рішення
господарського суду м. Києва по справі
№5011-14/17175-2012 та у справі №911/3310/13.

З огляду на викладене відповідач
просить суд зменшити розмір штрафних
санкцій на 98 %, що в подальшому
забезпечить можливість продовження
господарської діяльності товариства.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про причини не
повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи,
встановив таке.

Між Аграрним фондом (покупець) та ТОВ
"Аграрна фірма "Проскурів" (продавець)
10.05.2012року укладено форвардний
біржовий контракт № 616Ф на закупівлю
Аграрним фондом зерна , відповідно до
умов якого Продавець в порядку та на
умовах даного контракту передає
Покупцю до 01.11.2012р. у власність товар:
пшеницю м'яку 4 кл. в кількості 500 тонн на
загальну суму 864500 грн. , а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей товар ( п.п.1.1.-1.3 контракту).

Відповідно до п.1.4 договору
базисом поставки визначено EXW філія ПАТ
„ДПЗКУ" „Богданівецький КХП".
Брокер-продавець поставляє
Брокеру-покупцю Товар на базис,
поставки: EXW філія ПАТ „ДПЗКУ"
„Богданівецький КХП", Хмельницька обл.,
в термін до « 01» листопада 2012 р. ( п.2.1
контракту).

Поставка вважається здійсненою в
момент підписання акта
приймання-передавання товару на базисі
поставки відповідно до умов цього
Контракту (п.2.2. контракту).

Згідно з п. 3.3. контракту сторони
передбачили, що остаточний розрахунок
з Продавцем за умови виконання
Контракту в повному обсязі
проводиться Покупцем на підставі
наявності таких документів: договору
складського зберігання між
сертифікованим зерновим складом та
Покупцем; складського документу на
зерно, виписаного на Аграрний фонд;
акту передавання-приймання на весь
обсяг зерна; картки аналізу зерна або
посвідчення про його якість. Продавець
у день надходження на поточний рахунок
остаточної суми по Контракту, надає
Аграрному фонду податкову накладну,
зареєстровану в Єдиному реєстрі
податкових накладних, на відповідну
суму.

У розділі 5 контракту сторони
обумовили, що Покупець упродовж трьох
робочих днів з моменту укладання
Контракту на торгах Аграрної біржі
зобов'язується перерахувати кошти
(авансовий платіж) на поточний рахунок
Продавця в розмірі 50 % від суми
Контракту ( п. 5.1) . Продавець у день
надходження авансового платежу на свій
поточний рахунок видає Покупцю
податкову накладну на відповідну суму
(п.5.2). Остаточний розрахунок
здійснюється впродовж трьох робочих
днів після поставки Товару відповідно
до цього Контракту, надання документів,
передбачених пунктом 3.3, та виконання
пункту 4.1 Контракту (п.5.3).

Відповідно до п.п. 7.2, 7.5 контракту за
невиконання Продавцем умов Контракту
щодо обсягів поставки ним сплачується
штраф у розмірі 20 відсотків вартості
недопоставленого Товару. У разі
виконання покупцем п. 5.1. контракту та
невиконання продавцем п. 2.1. контракту з
продавця стягується пеня у розмірі 0,1
відсотка вартості недопоставленого
Товару, з якого допущено прострочення
виконання за кожен день прострочення, а
за прострочення понад тридцять днів,
додатково стягується штраф у розмірі 7%
указаної вартості (р. 7 договору).

Контракт набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та
реєстрації на аграрній біржі до 01.12.2012р.
Контракт підписаний представниками та
скріплений печатками сторін,
зареєстрований аграрною біржою.

09.05.2012р. між Аграрним фондом
(заставодержатель) та ТОВ "Аграрна
фірма "Проскурів" (заставодавець)
укладено договір застави, відповідно
до р. 1 якого заставодержатель має право
у разі невиконання заставодавцем своїх
обов'язків за основним договором
(форвардний біржовий контракту від
10.05.2012р. № 616Ф,) одержати задоволення за
рахунок передбаченого п. 1.4. цього
договору заставленого майна (пшениця
м'яку 4кл. урожаю 2012 р. в кількості 500
тонн на площі 154,7988 га, загальна
вартість товару становить 864500 грн.),
переважно перед іншими кредиторами
Заставодавця. Розмір зобов'язання, що
забезпечується заставою складає 864500
грн.

22.10.2012р. сторони уклали додатковий
договір до форвардного біржового
контракту від 10.05.2012р., яким сторони
дійшли взаємної згоди внести зміни до
форвардного біржового контракту від
10.05.2012 р. № 616 Ф, а саме: виклали пункт 1.1
розділу 1 в наступній редакції « 1.1. В
порядку та на умовах даного Контракту
Продавець передає Покупцю у власність
товар: пшениця м'яка 2 класу, пшениця
м'яка З класу та пшениця м'яка 4 класу, що
відповідає ДСТУ 3768-2010 (далі - Товар), а
Покупець зобов'язується прийняти Товар
та оплатити його.». Сторонами викладено
пункт 1.2 розділу 1 в наступній редакції:
« 1.2. Кількість: 31,130 тонн-пшениця м'яка 2
клас; 205,320 тонн-пшениця м'яка 3 клас, 251,878
тонн-пшениця м'яка 4 клас.». Викладено
пункт 1.5 розділу 1 в наступній редакції:
« 1.5. Ціна за одиницю Товару (тонну) на
базисі поставки: 1 909,00 (одна тисяча
дев'ятсот дев'ять гривень 00 копійок)
гривень - пшениця 2 клас; 1 800,00 (одна
тисяча вісімсот гривень 00 копійок)
гривень - пшениця 3 клас: 1 729,00 (одна
тисяча сімсот двадцять дев'ять гривень
00 копійок) гривень - пшениця 4 клас.».
Викладено пункт 1.6 розділу 1 в наступній
редакції: « 1.6. Вартість Товару всього:
864 500,23 гривень, у тому числі ПДВ 144 083,37
гривень.» Всі інші умови форвардного
біржового контракту від 10.05.2012 р. № 616 Ф
залишаються без змін. Додатковий
договір набуває чинності та вважається
укладеним з моменту його реєстрації.
Додатковий договір підписаний
представниками та скріплений
печатками сторін, зареєстрований
аграрною біржою.

На виконання умов форвардного
біржового контракту Аграрним фондом
перераховано на рахунок відповідача
кошти в сумі 432250грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№806 від 15.05.2012р.

26.10.2012р. сторони та зберігач підписали
акт передавання-приймання зерна згідно
форвардного біржового контракту № 616 Ф,
відповідно до якого Покупець приймає у
власність на складі Філія ПАТ
„Державна продовольча зернова
корпорація України" „Богданівецький
КХП" пшеницю м'яку 2 класу врожаю 2012 року
(ДСТУ 3768-2010) у кількості 31,130 тонн, по
ціні 1 909,00 грн., в т. ч. ПДВ - 318,17 грн. за
одну тону, на загальну суму 59 427,17 грн. ( в
т. ч. ПДВ-9 904,53 грн., згідно складської
квитанції (просте чи подвійне
складське свідоцтво) на зерно АФ № 539133
(1181) від 26.10.2012р. та аналізної картки № 123
від 26.10.2012р. Зерно, що передається
відповідає вимогам ДСТУ 3768-2010. Зерно, що
передається вирощене продавцем та
продається ним вперше. Покупець до
Продавця претензій щодо кількості та
якості ОДЦР не має. Акт є підставою для
проведення розрахунків між Покупцем і
Продавцем.

26.10.2012р. сторони та зберігач підписали
акт передавання-приймання зерна згідно
форвардного біржового контракту № 616 Ф,
відповідно до якого Покупець приймає у
власність на складі Філія ПАТ
„Державна продовольча зернова
корпорація України" „Богданівецький
КХП" пшеницю м'яку 3 класу врожаю 2012 року
(ДСТУ 3768-2010) у кількості 173,530 тонн, по
ціні 1 800 грн., в т. ч. ПДВ - 300 грн. за одну
тону, на загальну суму 312354 грн. ( в т. ч.
ПДВ- 52059 грн., згідно складської
квитанції (просте чи подвійне
складське свідоцтво) на зерно АФ № 539132
(1182) від 26.10.2012р. та аналізної картки № 124
від 26.10.2012р. Зерно, що передається
відповідає вимогам ДСТУ 3768-2010. Зерно, що
передається вирощене продавцем та
продається ним вперше. Покупець до
Продавця претензій щодо кількості та
якості ОДЦР не має. Акт є підставою для
проведення розрахунків між Покупцем і
Продавцем.

31.10.2012р. сторони та зберігач підписали
акт передавання-приймання зерна згідно
форвардного біржового контракту № 616 Ф,
відповідно до якого Покупець приймає у
власність на складі Філія ПАТ
„Державна продовольча зернова
корпорація України" „Богданівецький
КХП" пшеницю м'яку 3 класу врожаю 2012 року
(ДСТУ 3768-2010) у кількості 31,790 тонн, по
ціні 1 800 грн., в т. ч. ПДВ - 300 грн. за одну
тону, на загальну суму 57222 грн. ( в т. ч.
ПДВ- 9537 грн., згідно складської
квитанції (просте чи подвійне
складське свідоцтво) на зерно АФ № 539191
(1240) від 31.10.2012р. та аналізної картки № 144
від 31.10.2012р. Зерно, що передається
відповідає вимогам ДСТУ 3768-2010. Зерно, що
передається вирощене продавцем та
продається ним вперше. Покупець до
Продавця претензій щодо кількості та
якості ОДЦР не має. Акт є підставою для
проведення розрахунків між Покупцем і
Продавцем.

Позивач звернувся до відповідача з
вимогою від 05.10.2012р. (яка отримана
представником відповідача Зінкевич
В.М. 08.10.2012р.) терміново надати до
Хмельницького регіонального
відділення Аграрного фонду інформацію
щодо стану виконання умов форвардного
біржового контракту; прискорити
поставку зерна на базис поставки;
одразу після вивезення зерна
переоформити його Державного
інтервенційного фонду;

Також в матеріалах справи є вимога
позивача до відповідача від 16.10.2012р. №
41-05/2825, у якій позивач вимагає:

- по Форвардному біржовому контракту
від 10.05.2012 № 616Ф повернути до 01.11.2012
авансовий платіж в розмірі 432250 грн.
разом зі штрафними санкціями, що
складають 20 відсотків вартості
недопоставленого товару - 172900 грн.
Загальна сума, що підлягає поверненню
на реєстраційний рахунок Аграрного
фонду, вказаний в форвардному
біржовому контракті складає 605150 грн.;

- або поставити зерно пшениці 4 класу у
кількості 500 тонн та сплатити пеню, у
випадку невчасної поставки, в розмірі
0,1 відсотка недопоставленого товару
(від 864500 грн.) за весь період
прострочення починаючи з 01 листопада
2012 року. У разі невиконання зобов'язань
забезпечених заставою, Аграрний фонд
повідомив, що буде змушений звернути
стягнення на заставне майно на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з поясненнями директора ТОВ
"Агрофірма "Проскурів" від 18.02.2013р.,
наданими прокурору Хмельницького
району, невиконання контракту в
повному обсязі та у встановлений
контрактом строк зумовлено
відсутністю врожаю пшениці
відповідного класу у 2012 році. Неврожай
пшениці, на думку директора,
спричинений погодними умовами. ТОВ
"Агрофірма "Проскурів" не повідомляла
Аграрний фонд про те, що не може
поставити пшеницю м'яку 4 класу.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 04.04.2013р. позов
прокурора Хмельницького району в
інтересах держави та державного
органу, який її уособлює - Аграрного
фонду м. Київ до товариства з
обмеженою відповідальністю "Аграрна
фірма "Проскурів" с. Розсоша,
Хмельницький район, Хмельницька
область про стягнення 156977,22 грн., з яких
87099, 37 грн. - 20% штрафу, 30484,78 грн. - 7%
штрафу, 36146, 24 грн. - пені, 3246,83 грн.
неповернутого авансового платежу
задоволено.

Постановою ВГСУ України від 16.10.2013р.
рішення господарського суду
Хмельницької області від 04.04.2013р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.07.2013р. у
справі №924/276/13-г залишено без змін в
частині стягнення 3246,83 грн. авансового
платежу.

Судами встановлено, що відповідач свої
зобов'язання щодо поставки оплаченого
позивачем товару в повному обсязі не
виконав, обумовлений в контракті товар
у встановлені строки не поставив, тому
позовні вимоги про повернення 3246,83 грн.
авансового платежу є правомірними.

Таким чином, предметом судового
розгляду у даній справі є вимога
прокурора Хмельницького району в
інтересах держави в особі Аграрного
фонду України про стягнення з
відповідача 87099, 37 грн. - 20% штрафу, 30484,78
грн.-7% штрафу, 36146, 24 грн. пені.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності судом враховується таке:

Частиною 2 ст. 35 ГПК України
передбачено, що факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до положення про Аграрний
фонд, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 06.07.2005
року № 543, фонд, зокрема виступає в
установленому законодавством порядку
замовником під час закупівлі товарів
(робіт, послуг) за рахунок коштів
державного бюджету, утримується за
рахунок коштів державного бюджету (п.п.
7, 15 Положення).

Відповідно до статті 626 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення - зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового оборогу та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Згідно зі
статтею 629 Цивільного кодексу України,
договір є обов'язковим до виконання
сторонами. Відповідно до частини 1
статті 530 Цивільного кодексу України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з частиною 1 статтею 216 та
частиною 2 статтею 217 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення в сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідно до п.
7.2 контракту за невиконання продавцем
умов контракту щодо обсягів поставки
ним сплачується штраф у розмірі 20 %
вартості недопоставленого товару.
Позивачем відповідно до п. 7.2 контракту
нараховано та заявлено до стягнення
штраф у розмірі 20 % в сумі 87099,37 грн.

Відповідно до п. 7.5 контракту у разі
виконання покупцем пункту 5.1 та
невиконання продавцем п. 2.1 контакту з
продавця стягується пеня у розмірі 0,1%
вартості недопоставленого товару, з
якого допущено прострочення виконання
за кожен день прострочення, а за
прострочення понад 30 днів додатково
стягується штраф у розмірі 7 % указаної
вартості. Позивачем відповідно до п. 7.5
контракту нараховано та заявлено до
стягнення штраф у розмірі 7 % в сумі 30484,78
грн. та пеню в сумі 36146,24 грн. за 83 дня
прострочення з 02.11.2012 року по 24.01.2013
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Крім того, виходячи з поняття поставки
за приписами ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник) який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Як правильно вказав місцевий
господарський суд, наведене свідчить,
що однією з ознак постачання є
передання продавцем у певний строк
товар покупцю. Отже, факт не поставки
товару свідчить й про порушення
строків, що за своїми ознаками є одним
правопорушенням.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що зі змісту передбачених пунктами 7.2
та 7.5 договору порядок нарахування
штрафу залежить від вартості
недопоставленого товару. Умовою для
застосування штрафів за змістом
вказаних пунктів є не поставка товару
взагалі або ж поставка у меншій
кількості. Таким чином за не поставку
товару, а так само поставку товару у
меншій кількості, передбачено
нарахування штрафів за двома пунктами
договору лише з різницею у датах
виникнення права на вимогу їх сплати.
Однак, ця різниця не впливає на правову
природу штрафів. Передумовою
застосування штрафу є правопорушення,
початком якого, є наступний день після
останнього, який передбачений
договором, для виконання зобов'язання.
Тобто, за одне і теж правопорушення
договором передбачена
відповідальність одного виду, що
суперечить статті 61 Конституції
України.

Оскільки позивач належить до
державного сектору економіки,
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, виконання
зобов'язання фінансується з Державного
бюджету України, суд вважає, що штрафні
санкції повинні бути застосовані на
підставі ст. 231 Господарського кодексу
України та п. 7.5 договору, а штраф за п.
7.2. договору застосуванню не підлягає
(аналогічна позиція викладена в
Постанові ВГСУ від 24.10.2013р. у справі
№927/366/13).

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення 87099,37 грн. штрафу (20%) за
умовами п.7.2. контракту є
необґрунтованими й задоволенню не
підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення 30484,78
грн. штрафу (7%) та 36146,24 грн. пені
відповідно до п. 7.5. контракту судом
враховується таке.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір
пені, передбачений ст.1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (п. 6 ст. 232 ГК України).

Позивачем правомірно не враховано
норми Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
оскільки в даному випадку пеня
нараховується за не грошове
зобов'язання. Також, можливість
визначення сторонами у господарських
правовідносинах в якості договірної
відповідальності та стягнення пені за
порушення умов виконання іншого ніж
грошове зобов'язання відповідає
положенням ГК України та не суперечить
ст. 549 ЦК України (аналогічна позиція в
постанові Вищого господарського суду
України від 28.08.2012 р. по справі №5016/210/2012
(17/22).

З матеріалів справи вбачається, що
вартість недопоставленого в
обумовлений контрактом строк товару
становить 435496,83 грн. На день подачі
позовної заяви за відповідачем
рахувалась заборгованість по
авансовому платежу в розмірі 3246,83 грн.

Прокурором та позивачем відповідно до
п. 7.5. контракту за невиконання
відповідачем умов контракту щодо
обсягів поставки нараховано штраф у
розмірі 7% вартості недопоставленого
товару в сумі 30484,78 грн. та пеню в
розмірі 0,1 % в сумі 36146,24 грн. При цьому
зазначає, що вартість недопоставленого
товару складає 435 496,83 грн., період
нарахування з 02.11.2012р. по 24.01.2013р.

Перевіривши розрахунок штрафу та пені,
судом встановлено правомірність
нарахування останнього.

При цьому судом враховується, що
одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно із статтею 549 ЦК України, пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватись
різний набір санкцій (позиція
Верховного Суду України викладена у
постанові від 09.04.2012 р. по справі
№20/246-08).

Зі змісту пояснень директора ТОВ
"Агрофірма "Проскурів" вбачається, що
невиконання контракту в повному обсязі
зумовлено відсутністю врожаю, однак
відповідач не повідомляв про зазначені
обставини Аграрний фонд, як це
передбачено п. 6.5 Контракту, що свідчить
про наявність у відповідачу обов'язку
стосовно поставки предмету контракту
як це передбачено умовами додаткового
договору від 22.10.2012 р. Вказаний вище
факт підтверджено змістом пояснення
самого директора відповідача наданого
прокуратурі Хмельницького району
18.02.2013 р., при цьому протилежного в
процесі розгляду справи не спростовано
жодними належними доказами.

Щодо листа-вимоги позивача від 16.10.2012р.
№41-05/2825 судом враховується, що Аграрний
фонд вимагав або повернення авансового
платежу, або поставки зерна пшениці до
01.11.2012р., тобто альтернативно викладено
вимогу, що на, думку суду, не може
свідчити про відмову позивача від
контракту в частині поставки зерна
пшениці. Також звертається увага на той
факт, що 22.10.2012 р. сторонами укладено
додаткову угоду, де з врахуванням
вказаного вище листа, були внесені
зміни в предмет контракту щодо
кількості та класу пшениці.

Крім того, в подальшому позивач прийняв
зерно пшениці відповідно до актів
передавання - приймання зерна від
26.10.2012р., від 31.10.2012р., що також не може
свідчити про відмову позивача від
контракту в частині поставки зерна
пшениці.

Згідно зі статтею 233 Господарського
кодексу України у разі, якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 219 Кодексу
передбачено право суду зменшувати
розмір відповідальності, якщо
правопорушенню сприяли неправомірні
дії (бездіяльність) другої сторони
зобов'язання. За приписами статті 549
Цивільного кодексу України штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу
України унормовано, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Дані норми кореспондують з пунктом 3
частини 1 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України, за
приписами якого, господарський суд,
приймаючи рішення, має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання. Наявність
обставин, що мають істотне значення,
при застосуванні зазначених правових
норм, вирішується на підставі аналізу
судом усіх матеріалів справи. Істотне
значення можуть мати обставини, які
стосуються ступеня виконання
зобов'язання, причин невиконання або
неналежного виконання, незначного
прострочення у виконанні зобов'язання,
негайного добровільного усунення
винною стороною порушення та його
наслідків тощо, при цьому,
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
виконання, наслідків порушення
зобов'язання, невідповідності розміру
штрафу таким наслідкам, поведінки
винної сторони (в тому числі вжиття чи
невжиття нею заходів до виконання
зобов'язання, негайне добровільне
усунення нею порушення та його
наслідків) тощо.

Розглядаючи питання про стягнення сум
пені та штрафу, судами повинно бути
взято до уваги: причини неналежного
виконання зобов'язання, незначності
прострочення у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків,
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні, а також не лише майнові,
але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу (аналогічна
позиція у постанові ВГСУ від 31.10.2012 року
№5004/718/12).

Суд дослідивши наявність підстав,
передбачених ст. 233 Господарського
кодексу України, ст. 551 Цивільного
кодексу України для зменшення розміру
штрафних санкцій, приймаючи до уваги
вищенаведені обставини, враховуючи те,
що позивачем не заявлявся позов про
стягнення збитків, а порушення
відповідачем зобов'язань не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, та враховуючи, що задоволена
судом першої інстанції сума основного
боргу (по справі №924/276/13-г рішенням від
04.04.2013 р.) є незначною, нараховані
штрафні санкції є надмірно великими,
та з огляду на скрутне фінансове
становище відповідача (зміст довідки
про фінансовий звіт підприємства від
31.12.2012 р., постанови про відкриття
виконавчого провадження стосовно
виконання рішення господарського суду
м. Києва та Київської області), а також
те, що відповідач не виконав умови
контракту в повному обсязі та у
встановлений строк у зв'язку з
відсутністю врожаю пшениці
відповідного класу у 2012 році, то
відповідно у своїй сукупності вказані
обставини є винятковими в зв'язку з чим
суд вважає, що розмір пені та штрафу,
які підлягають стягненню на користь
позивача слід зменшити на 50% та
стягнути пеню в сумі 18073,12 грн. (50 х
36146,24/100) та 7% штрафу в розмірі 15242,39 грн.
(50 х 30484,78/100).

При цьому приймається до уваги позиція
Вищого господарського суду України
викладена в постанові від 16.10.2013 р. по
справі №924/276/13-г.

У зв'язку з цим у позові про стягнення
18073,12 грн. (36146,24 - 18073,12) пені та 15242,39грн.
(30484,78 - 15242,39) штрафу слід відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, в
зв'язку із частковим задоволенням
позовних вимог, витрати по оплаті
судового збору підлягають покладенню
на відповідача пропорційно
задоволеним позовним вимогам (43,34%) та
позивача (56,66 %).

При цьому враховується, що приймаючи
рішення зі справи, провадження в якій
порушено за заявою прокурора,
господарський суд - у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягує з визначеного прокурором
позивача (так само повністю або
пропорційно задоволеним позовним
вимогам) (п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013 р.).

При розподілі судового збору судом
також враховано п. 4.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" у разі
коли господарський суд на підставі
пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір
неустойки (штрафу, пені), витрати
позивача, пов'язані зі сплатою судового
збору, відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Керуючись ст.ст.1, 12, 22, 44, 49, ст.ст. 82-84,
ст.ст. 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Прокурора Хмельницького району в
інтересах держави в особі Аграрного
фонду, м. Київ до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аграрна фірма
"Проскурів", с. Розсоша, Хмельницький
район, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмету спору, на
стороні відповідача: Брокерська
контора № 199 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
електронна торгова площадка" про
стягнення 87099, 37грн. - 20% штрафу, 30484,78 грн.
- 7% штрафу, 36146, 24 грн. пені задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аграрна фірма
"Проскурів" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Розсоша, вул.
Леніна, 4/1, код 37614512) на користь
Аграрного фонду (м. Київ, вул. Грінченка,
1, код 33642855) 18073,12 грн. (вісімнадцять
тисяч сімдесят три гривні 12 коп.) пені,
15242,39 грн. (п'ятнадцять тисяч двісті
сорок дві гривні 39 коп.) 7% штрафу.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аграрна фірма
"Проскурів" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Розсоша, вул.
Леніна, 4/1, код 37614512) в дохід державного
бюджету України (по коду бюджетної
класифікації 22030001 „Судовий збір, код
03500128, пункт ставок судового збору",
символ звітності 206, отримувач коштів
УДКСУ у м. Хмельницькому, код
отримувача 38045529, банк отримувача ГУ
ДКСУ у Хмельницькій області, код банку
отримувача (МФО) 815013, на рахунок
3002) судовий збір в сумі 1332,53 грн.
(одну тисячу триста тридцять дві гривні
53 коп.).

Видати наказ.

В решті частині позову щодо стягнення
пені в сумі 18073,12 грн., 7% штрафу в розмірі
15242,39 грн., а також 20% штрафу в сумі 87099,37
грн. відмовити.

Стягнути з Аграрного фонду (м. Київ, вул.
Грінченка, 1, код 33642855) в дохід
державного бюджету України (по коду
бюджетної класифікації 22030001 „Судовий
збір, код 03500128, пункт ставок судового
збору", символ звітності 206, отримувач
коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код
отримувача 38045529, банк отримувача ГУ
ДКСУ у Хмельницькій області, код банку
отримувача (МФО) 815013, на рахунок
3002) судовий збір в сумі 1741,99 грн.
(одну тисячу сімсот сорок одну гривню 99
коп.).

Видати наказ.

Повне рішення складено 13.01.2014 р.

Суддя
С.В. Заверуха

Віддрук. 6 прим.:

1.- до справи,

2 - позивачу ( Аграрний фонд, м. Київ, вул.
Б.Грінченка, 1) рекоменд.,

3- відповідачу ( ТОВ "Агрпарна фірма
"Проскурів", Хмельницький р-н , с.
Розсоша , вул. Леніна, 4/1) рекоменд.

4- прокуратура м. Хмельницького,

5- прокуратура Хмельницького району, м.
Хмельницький , вул. Уляни Громової, 10,

6- третій особі (м. Київ, проспект 40-ка
річчя Жовтня, б 70) рекоменд.