ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.Справа № 922/4594/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, м.Київ, до
Державного інституту праці та
соціально-економічних досліджень,
м.Харків, про стягнення 91000,00 грн. за
участю представників:

позивача - Чистякова Н.В. (довіреність №
1220-06-1 від 23.12.2013р.);

відповідача - Ткаченко О.В. (довіреність
б/н від 08.01.2014р.);

Мелешко І.А. (довіреність
б/н від 08.01.2014р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
м.Київ, звернувся до господарського
суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача, Державного інституту
праці та соціально-економічних
досліджень, м.Харків, штрафу за
порушення зобов'язань за Договором на
надання послуг № 107-Ф-10 від 29.07.2010р. в
розмірі 58000,00 грн., а також збитків у
розмірі 33000,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.11.2013р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/4594/13 та
розгляд справи призначено на 19.11.2013р. об
11:00 год.

Ухвалою господарського суду від
19.11.2013р. за клопотанням відповідача
розгляд справи було відкладено на
03.12.2013р. о 12:00 год.

29.11.2013р. до канцелярії господарського
суду надійшли письмові пояснення
позивача до позовних вимог, які разом з
доданими до них документами були
долучені судом до матеріалів справи.

03.12.2013р. відповідач надав до суду відзив
на позовну заяву, в якому зазначив, що
Державний інститут праці та
соціально-економічних досліджень
своєчасно та в повному обсязі виконав
умови першого та другого етапів робіт
за договором. На третьому етапі робіт
листом від 06.12.2010р. № 435/01/01
доопрацьована остаточна редакція
проекту НПАОП була подана на
затвердження до Держгірпромнагляду
України. Проте, останній не затвердив
поданий проект та не передав його
Мін'юсту України на реєстрацію. Таким
чином, відповідач з незалежних від
нього причин не виконав у повному
обсязі роботи за договором. З метою
закінчення робіт між сторонами було
укладено додаткові угоди на
продовження дії договору. Посилання
позивача на відшкодування завданих
збитків відповідач вважає
необґрунтованими, оскільки позивач
фактично не зазнав жодних збитків,
заявлена до стягнення сума є оплатою
позивачем виконаних двох етапів робіт,
що були передбачені календарним
планом.

Відзив відповідача разом з доданими до
нього документами був долучений судом
до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.12.2013р. за
клопотанням відповідача розгляд
справи було відкладено на 24.12.2013р. об
11:00 год.

23.12.2013р. до канцелярії господарського
суду надійшло клопотання від в.о.
директора ДІПСЕД Близнюкова В.І. про
продовження строку розгляду справи на
15 днів та його відкладення, у зв'язку з
тим, що наказом Мінпромполітики
України від 17.12.2013р. № 2-Д директора
ДІПСЕД Майорченко В.Н. було звільнено,
виконання обов'язків директора
покладено на Близнюкова В.І.

Ухвалою господарського суду від
24.12.2013р. вищевказане клопотання
представника відповідача було
задоволено судом; строк розгляду
справи продовжено по 19.01.2014р.; розгляд
справи відкладено на 13.01.2014р. об 11:00 год.

09.01.2014р. відповідач, у зв'язку зі зміною
керівника підприємства, надав до
канцелярії господарського суду копію
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців щодо відповідача станом на
26.12.2013р., яку було долучена судом до
матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулося
13.01.2014р., представник позивача
підтримала заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Представники відповідача проти позову
заперечували на підставах, викладених
у відзиві на позовну заяву; звернулись
до суду із заявою про долучення до
матеріалів справи наступних
документів: копії витягу з тендерної
документації щодо закупівлі послуг
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України; копії
повідомлення про акцепт тендерної
пропозиції позивача від 09.07.2010р. №
139-20-12; копії листа позивача на адресу
відповідача від 12.08.2010р. № 133-05-13.

Надані представниками відповідача
документи були долучені судом до
матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

29.07.2010р. між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (позивачем) та
Державним інститутом праці та
соціально-економічних досліджень
(відповідачем) було укладено Договір №
107-Ф-10 на надання послуг з Розроблення
та перегляду нормативно-правових актів
з охорони праці (НПАОП) згідно планів
затверджених спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
охорони праці (Другий етап розроблення
та перегляду НГІАОП) "Розроблення
Правил охорони праці під час
вантажно-розвантажувальних робіт".

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного
Договору, відповідач (виконавець)
зобов'язався надати відповідачу
(замовнику) послуги в кількості, обсязі
та за цінами в строки, визначені
Технічними вимогами і Календарним
планом.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що
перелік, зміст та строки надання послуг
визначаються технічними вимогами
(Додаток 1) та Календарним планом
(Додаток 2).

Так, Технічними вимогами та
Календарним планом сторони погодили
наступні етапи надання послуги і
терміни їх виконання:

1 етап - "Опрацювання змін і доповнень та
затвердження Держгірпромнаглядом
України змін до Технічного завдання на
розроблення НПАОП "Правила", строки
виконання - липень-серпень 2010р.

2 етап - "Опрацювання зауважень та
пропозицій, що містяться у відзивах на
першу редакцію проекту НПАОП "Правила",
доопрацювання проекту НПАОП "Правила",
уточнення пояснювальної записки та
опису проекту НПАОП "Правила",
підготовка зведення відзивів та
надання доопрацьованого проекту НПАОП
"правила" на узгодження організаціям
(підприємствам), визначеним ТЗ на
розроблення НПАОП "Правила", строки
виконання - серпень-вересень 2010р.

3 етап - "Доопрацювання остаточної
редакції проекту НПАОП "правила" за
зауваженнями узгоджуючих організацій
та подання його на затвердження в
Держгірпромнагляд. Доопрацювання
проекту НПАОП "правила" за результатами
роботи редакційної комісії
Держгірпромнагляду. Супровід проекту
НПАОП "правила" при затвердженні та
реєстрації. Розроблення та подання
замовнику звітної документації",
строки виконання - жовтень -25 грудня
2010р.

Додатковою угодою № 5 від 28.12.2012р. до
Договору сторони погодили строк
надання послуг за третім етапом та
послуг за Договором в цілому - 01.10.2013р.;
строк дії Договору встановлено - до
01.10.2013р.

Відповідно до п. 3.4. Договору,
розрахунок за надані послуги замовник
здійснює поетапно, впродовж 10
банківських днів з дня підписання
сторонами акта приймання-передачі
виконаного етапу.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач своєчасно та в повному
обсязі виконав умови першого та
другого етапів робіт за договором, а
саме: відповідно до НПАОП 0.00-4.14.94
"Положення про опрацювання, прийняття,
перегляд та скасування державних
міжгалузевих і галузевих нормативних
актів про охорону праці" опрацював
зміни і доповнення та затвердив у
Державному комітеті України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду (Держпромгірнагляд)
зміни до Технічного завдання на
розроблення НПАОП, опрацював
зауваження та пропозиції за відзивами
на першу редакцію проекту НПАОП,
доопрацював його, уточнив пояснювальну
записку та опис проекту НПАОП,
підготовив зведення відзивів та надав
доопрацьований проект НПАОП "Правила"
на узгодження організаціям, визначеним
Технічним завданням на розроблення
НПАОП.

Позивач прийняв виконаний обсяг робіт,
про що свідчать Акти
приймання-передачі за етапами № 1 від
31.08.2010р. і № 2 від 22.09.2010р. та сплатив
відповідачу за виконані етапи
відповідно 6000,00 грн. та 27000,00 грн.

Як вказує позивач, в строки,
передбачені календарним планом
(Додаток № 2 до Договору з урахуванням
змін внесених Додатковою угодою від
28.12.2012р. № 5), відповідач послуги за
третім етапом та послуги в цілому за
Договором не надав.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 5 від
28.12.2012р. до Договору сторони
передбачили, що у разі не надання
послуг в повному обсязі в межах строку
дії Договору, відповідач сплачує штраф
у розмірі вартості Договору.

Оскільки вартість Договору, у
відповідності з п. 3.1 Договору
становить 58000,00 грн., позивачем
заявлено до стягнення з відповідача
штраф у розмірі 58000,00 грн.

Також позивач просить стягнути з
відповідача нанесені йому збитки у
вигляді витрат у розмірі 33000,00 грн., які
були понесені позивачем на оплату
перших двох етапів надання послуг.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України,
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901
ЦК України).

Як було зазначено вище, послуги за
першими двома етапами були надані
відповідачем вчасно і в повному обсязі,
що підтверджується підписаними без
зауважень актами приймання-передачі №
1 від 31.08.2010р. на суму 6000,00 грн. та № 2 від
22.09.2010р. на суму 27000,00 грн., які були
оплачені позивачем в повному обсязі.

Відповідачем надані докази того, що на
третьому етапі робіт ним була
доопрацьована остаточна редакція
проекту НПАОП за зауваженнями
узгоджуючих організацій, від яких
отримано аркуші погодження, та листом
від 06.12.2010р. № 435/01/01 (арк. 90, том 1
справи) подана на затвердження до
Держгірпромнагляду України.

Тобто, у 2010 році відповідач належним
чином та у встановлені строки виконав
умови договору, що відносилися до його
компетенції.

Відповідач пояснив, що після
затвердження НПАОП
Держгірпромнаглядом та передачі на
державну реєстрацію до Міністерства
юстиції України він був готовий
здійснити супровід пакету документів
під час реєстрації, та передати
зареєстрований документ позивачу, що
свідчило б про повне виконання робіт за
договором.

Проте, відповідач з незалежних від
нього причин не виконав остаточні
роботи за договором, у зв'язку з тим, що
Держгірпромнагляд не затвердив НПАОП
та не передав його до Мін'юсту України.

З метою закінчення робіт між позивачем
та відповідачем було укладено
додаткові угоди на продовження дії
договору.

Відповідно до Указу Президента України
від 24.12.2012р. № 726/2012 "Про деякі заходи з
оптимізації системи центральних
органів виконавчої влади", право
затвердження НПАОП було передано
Міністерству енергетики та вугільної
промисловості України з
координуванням та спрямовуванням
діяльності Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
через Міністра енергетики та вугільної
промисловості України. Таким чином, в
системі центральних органів
виконавчої влади істотно змінилися
структура та функції з розгляду,
погодження та затвердження НПАОП, а
також порядок і терміни розгляду та їх
узгодження, що призвело до значного
подовження процедури розгляду
відповідних документів.

Відповідач вказує, що при підписанні
Додаткової угоди № 5 він не
розраховував на затяжний розвиток
подій, який стався через організаційні
процеси з координації процедур
відносно затвердження НПАОП.

Згідно листа Державної установи
"Національний науково-дослідний
інститут промислової безпеки та
охорони праці" Державної служби
гірнічного нагляду та промислової
безпеки України від 27.12.2011р. № 01/3-61/1048,
яка здійснює експертизу НПАОП, строк
затвердження проекту НПАОП складає 4,8 -
7,4 місяці, а за умови наявності
зауважень від центральних органів
виконавчої влади під час надання
аркушів погодження цей термін може
бути збільшений на 15-40 днів на одне
зауваження.

До закінчення дії Додаткової угоди № 5,
а саме, до 01.10.2013р., відповідач не мав
можливості затвердити та
зареєструвати НПАОП у Міністерстві
юстиції України, внаслідок його
відсторонення від супроводження та
впливу на термін погодження
супроводжувальних НПАОП документів
відповідно до порядку підготовки,
опрацювання, супроводження та
оформлення проектів НПАОП,
затвердженим наказом
Держгірпромнагляду України від 18.07.2011р.
№ 60, яким супроводження проекту НПАОП
покладено на Державну установу
"Національний науково-дослідний
інститут промислової безпеки та
охорони праці".

З метою належного виконання
зобов'язань за Договором представником
відповідача під час перебування у
відрядженні до м.Києва у січні 2013 року
була проведена робота в Державній
установі "Національний
науково-дослідний інститут
промислової безпеки та охорони праці"
та Держгірпромнагляді України з
усунення у робочому порядку поточних
зауважень, які виникли до проекту НПАОП
під час проведення цими установами
юридичної експертизи та редакційних
виправлень.

У лютому місяці 2013 року листом
Міністерства охорони здоров'я України
від 30.01.2013р. № 05.01-12/2676 було відмовлено в
погодженні проекту НПАОП у зв'язку із
змінами, внесеними Указом Президента
України від 24.12.2012р. № 726/2012 про зміну
підпорядкування структури Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України. Проект
НПАОП був повернутий Міністерством для
приведення у відповідність до
регламентних вимог.

Під час перебування у відрядженні до
м.Києва у червні та липні 2013 року
відповідачем була проведена робота в
Державній установі "Національний
науково-дослідний інститут
промислової безпеки та охорони праці"
та Держгірпромнагляді України з
погодження редакції НПАОП,
доопрацьованої згідно пропозицій,
наданих Держгірпромнаглядом України у
робочому порядку; листом від 01.07.2013р. №
198/01 відповідач надав до Державної
установи "Національний
науково-дослідний інститут
промислової безпеки та охорони праці"
опрацьований проект НПАОП.

Під час перебування у відрядженні до
м.Києва у вересні 2013 року відповідачем
через Державну установу "Національний
науково-дослідний інститут
промислової безпеки та охорони праці"
було розіслано остаточну редакцію
НПАОП на перепогодження з центральними
органами виконавчої влади.

Відповідно до Орієнтовного плану
роботи Держгірпромнагляду України з
питань нормотворчої діяльності на 2013
рік, строк подання проектів наказів про
затвердження НПАОП встановлено IV
квартал 2013 року.

З урахуванням викладених обставин,
відповідач звернувся з пропозицією до
позивача підписати додаткову угоду про
продовження договору на строк, що
відповідає вищевказаному Плану. Дана
пропозиція відповідача була відхилена
позивачем.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу
України визначено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного
кодексу України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Позивач вважає, що ненадання
відповідачем послуг за третім етапом
та послуг в цілому за Договором № 107-Ф-10
є підставою для нарахування, у
відповідності до п. 2 Додаткової угоди
№ 5 від 28.12.2012р. до Договору, штрафу у
розмірі вартості договору, що складає
58000,00 грн. (п. 3.1. Договору).

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що вина
відповідача у несвоєчасності
виконання договірних зобов'язань
відсутня, оскільки затвердження НПАОП
центральними органами виконавчої
влади, безпосередньо від нього не
залежить. Тому у даному випадку
відповідач не повинен нести
відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було вжито усіх можливих
заходів щодо належного виконання
зобов'язання. Зміна законодавчого
порядку погодження документації
призвела до затримки виконання робіт
за договором, зокрема третього етапу. У
зв'язку з цим, вимога позивача про
стягнення з відповідача штрафу в сумі
58000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Також не підлягає задоволенню вимога
позивача про стягнення з відповідача
збитків в сумі 33000,00 грн., виходячи з
наступного.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу у разі їх порушення,
невизнання чи оспорювання. Одним з
способів захисту цивільних прав та
інтересів є відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Статтею 224 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 вказаного
кодексу до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки. Тобто,
протиправна дія є причиною, а шкода
наслідком протиправної дії.
Відсутність будь-якої з зазначених
ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків (правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України №
3-56гс від 20.06.2011р.).

Обов'язок доказування відповідно до п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. При цьому, саме на
позивача покладається обов'язок
довести наявність шкоди,
протиправність (незаконність)
поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяною шкодою. В свою чергу,
відповідач повинен довести, що в його
діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Доказами у справі, згідно зі статтею 32
Господарського процесуального кодексу
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

У відповідності до ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вже зазначено вище, судом
встановлено, що вина відповідача у
простроченні виконання своїх
зобов'язань за договором відсутня, отже
відсутня складова - вина, необхідна для
застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 22 ЦК
України, збитками, зокрема є втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки), а
також доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

В контексті наведеного вбачається, що
твердження позивача про те, що 33000,00грн.,
сплачених останнім відповідачу за
Договором № 107-Ф-10 від 29.07.2010р., є
збитками - безпідставне, оскільки
відносини, що склалися між сторонами, є
договірними і у даному випадку кошти,
сплачені на виконання договору, не є
збитками, у розумінні ст.22 ЦК України, а
відтак обґрунтування позову нормами
ст.224 ГК України є помилковим.

Позивачем не доведені заявлені позовні
вимоги та не надано суду належних
доказів, які б об'єктивно і у
визначеному законом порядку
підтвердили його позицію, що має
наслідком відмову в позові у повному
обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати, у зв'язку з відмовою у позові,
покладаються на позивача, але,
приймаючи до уваги, що позивач
звільнений від сплати судового збору,
судовий збір стягненню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 15, 16, 22, 614 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 193, 224, 225 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 16.01.2014 р.

Суддя Кухар Н.М.