ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2014р.
Справа № 905/8402/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Довгалюк В.О.,
за участю секретаря судового засідання
Паніної С.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Управління Державної
служби охорони при Головному
управлінні МВС України в Донецькій
області, м. Донецьк

до Відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Саува», м.
Краматорськ Донецької області

про: стягнення з Відповідача
заборгованості в сумі 3 648 грн. 80 коп. та
штрафу в сумі 4 469 грн. 78 коп.

за участю представників сторін:

від Позивача: Давидюк Т.В. - по
довіреності №21/1-1212/Мщ від 08.08.2012р.;

від Відповідача: Михайлов В.І. - по
довіреності від 14.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

28 листопада 2013 року Управління
Державної служби охорони при Головному
Управлінні МВС України в Донецькій
області, м. Донецьк, звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Саува», м.
Краматорськ Донецької області, про
стягнення з Відповідача
заборгованості в сумі 3 648 грн. 80 коп. та
штрафу в сумі 4 469 грн. 78 коп.

В обґрунтування позовних вимог
Позивач посилається на неналежне
виконання Відповідачем грошових
зобов'язань за договором №2192/Км від
01.01.2012р. на охорону об'єктів за
допомогою системи охоронної
сигналізації, внаслідок чого за ним
утворилась заборгованість та виникли
підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження вказаних
обставин Позивачем надано
вищезазначений договір з додатками,
розрахунок.

Ухвалою від 29.11.2013р. господарським
судом прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження по
справі №905/8402/13, судове засідання
призначено на 19.12.2013 року.

Ухвалою від 19.12.2013р. господарським
судом розгляд справи відкладено на
21.01.2014р. відповідно до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з неявкою Відповідача
та ненаданням витребуваних документів.

В судовому засіданні 21.01.2014р.
Позивач позовні вимоги підтримав,
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідачем надано суду відзив
на позовну заяву №2 від 17.01.2014р., в якому
визнав заборгованість по сплаті послуг
охорони в сумі 3 648 грн. 80 коп., та
заперечив проти стягнення штрафних
санкцій в сумі 4 469 грн. 78 коп., оскільки
чинне законодавство передбачає певні
обмеження у обчисленні розмірів
штрафних санкцій за порушення
грошового зобов'язання, а саме
відповідно до статей 231, 343
Господарського кодексу України, статті
1 Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання» за прострочення платежу
по договору може бути стягнуто лише
пеню, яка не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, судом
ВСТАНОВЛЕНО:

01 січня 2012 року між Позивачем
(Виконавець) та Відповідачем (Замовник)
укладено договір №2192/Км на охорону
об'єктів за допомогою системи
охоронної сигналізації.

Пунктом 1.1 Договору передбачено,
що Виконавець на кошти, отримані від
Замовника, починаючи з 01.01.2012р., за
допомогою системи охоронної
сигналізації здійснює охорону
об'єктів, які внесені до Дислокації
(додаток №1 до Договору) і позначені на
План-схемі (додаток №3 до Договору), а
Замовник зобов'язується виконати
приписи, щодо обладнання та
укріпленності об'єкту надані
Виконавцем (додаток №4 до Договору) та
здійснювати оплату замовлених послуг.

В силу приписів статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно пункту 2.1 ціна Договору
(види послуг охорони, їх вартість)
визначено і узгоджено Сторонами
Дислокацією (додаток №1 до Договору) та
Протоколом узгодження вартості
(додаток №5 до Договору) без укладання
додаткових угод. На момент укладення
Договору вартість охорони дорівнює 848
грн. 60 коп. на місяць.

Ціна Договору (вартість
замовлених послуг) може бути змінена
шляхом підписання Сторонами
Дислокації (Додаток №1 до Договору) та
Протоколу узгодження вартості
(Додаток №5 до Договору) без укладання
додаткових угод (пункт 2.2 Договору).

01 січня 2013 року Сторонами
підписана Дислокація на 2013р., якою
визначено, що вартість послуг охорони
за місяць складає 912 грн. 20 коп.

Пунктом 3.3.14 Договору передбачено,
що Замовник зобов'язаний здійснювати
оплату замовлених послуг належним
чином, в порядку і строки обумовлені
Договором.

Оплата замовлених послуг
здійснюється Замовником на умовах
внесення попередньої оплати, шляхом
щомісячних виплат сум вказаних у
Дислокації (Додаток №1 до Договору) і
пункту 2.1 цього Договору. Зобов'язання
Замовника здійснювати оплату
Виконавця не знаходиться в залежності
від наявності коштів, отримання
рахунків, актів виконаних робіт, тощо
(пункт 2.3 Договору).

Умовами пункту 2.4 Договору
передбачено, що перший платіж Замовник
зобов'язаний здійснити впродовж трьох
банківських днів після підписання
сторонами цього Договору. Усі наступні
платежі замовник зобов'язаний
здійснювати не пізніше п'яти днів до
кінця місяця. Тобто за п'ять днів до
кінця кожного поточного місяця
Замовник має оплатити замовлені ним
послуги, які Виконавець повинен буде
надати в наступному місяці.

Статтею 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення закріплені
у частині 1 статті 193 Господарського
кодексу України.

При цьому, згідно статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Однак, Відповідач в порушення
умов Договору взяті на себе
зобов'язання належним чином не виконав,
внаслідок чого за ним утворилась
заборгованість за період з серпня 2013
року по листопад 2013 року в сумі 3 648 грн.
80 коп.

Згідно наданого Відповідачем акту
звірки взаєморозрахунків, підписаним
обома сторонами без зауважень та
заперечень, станом на 01.12.2013р. за
Відповідачем значиться заборгованість
по сплаті наданих Позивачем послуг
охорони в сумі 3 648 грн. 80 коп.

Доказів погашення боргу в сумі 3 648
грн. 80 коп. Відповідачем не надано, у
зв'язку з чим суд вважає, що на момент
прийняття рішення грошове зобов'язання
Відповідача по сплаті наданих
Позивачем послуг залишилось
невиконаним, що є порушенням вимог
статей 525, 526 Цивільного кодексу
України, статті 193 Господарського
кодексу України.

За таких обставин, господарський
суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення з Відповідача
заборгованості за надані Позивачем
послуги охорони у період з серпня
2013 року по листопад 2013 року в сумі 3 648
грн. 80 коп. обґрунтовані, доведені
належним чином та підлягають
задоволенню.

Крім того, за приписами пункту 6.2
Договору у разі порушення зобов'язань,
обумовлених пунктами 2.3, 2.4, 2.6, 3.3.14, 7.3
Договору Замовник сплачує Виконавцю
грошову суму у розмірі 10% від суми
кожного невиконаного належним чином
зобов'язання. Якщо порушення, про які
йдеться мова в цьому пункті будуть
систематичними (два і більше рази) -
Замовник сплачує Виконавцю грошову
суму у розмірі 50% від суми кожного
невиконаного належним чином
зобов'язання.

На підставі пункту 6.2 Договору у
зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати послуг охорони за
період з січня 2013 року по листопад 2013
року Позивачем нараховано штраф в сумі
4 469 грн. 78 коп.

Факт порушення Відповідачем
передбачених пунктом 2.4 Договору
строків оплати наданих послуг охорони
у період з січня 2013 року по липень 2013
року підтверджується наданими
Позивачем банківськими виписками,
згідно яких послуги охорони за
січень-лютий 2013 року сплачено 11.03.2013р.,
за березень 2013 року - 16.04.2013р., за
квітень-травень 2013 року - 27.06.2013р., за
червень 2013 року - 05.08.2013р., за липень 2013
року - 20.08.2013р., а послуги охорони за
період з серпня 2013 року по листопад 2013
року не сплачені взагалі.

Відповідно до статті 549
Цивільного кодексу України штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.
Враховуючи, що домовленість Позивача
та Відповідача про застосування штрафу
у разі порушення Відповідачем строків
оплати сформульована безпосередньо у
пункті 6.2 Договору, вимоги
статті 547 Цивільного кодексу України
стосовно форми правочину щодо
забезпечення виконання зобов'язання,
видом якого у розумінні частини 1
статті 546 цього Кодексу є
неустойка, в даному випадку дотримані.

Однак, перевіривши наданий
Позивачем розрахунок штрафу, суд
вважає його арифметично невірним,
оскільки відповідно до положень пункту
6.2 Договору розмір штрафу за порушення
строків сплати орендної плати за
січень та лютий 2013 року складає 10% - 91
грн. 22 коп. за кожен місяць, а Позивачем
за вказаний період помилково
нараховано штраф в сумі 182 грн. 44 коп.

За таких обставин, господарський
суд позовні вимоги в частині стягнення
штрафу в сумі 4 469 грн. 78 коп. задовольняє
частково та стягує з Відповідача штраф
в сумі 4 287 грн. 34 коп.

Посилання Відповідача на те, що
відповідно до статей 231, 343
Господарського кодексу України, статей
1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання» за
прострочення платежу по договору може
бути стягнуто лише пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ суд
вважає безпідставними та до уваги не
приймає виходячи з наступного.

Правові наслідки порушення
боржником своїх грошових зобов"язань
передбачені, зокрема, приписами статей
549-552 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 549
названого Кодексу штрафом є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання, а пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Отже, штраф і пеня є різновидами
неустойки, кожен з яких має свої
особливості за підставою виникнення і
методом обчислення залежно від
характеру порушень зобов'язання.

Кваліфікуючими ознаками штрафу є:

а) можливість встановлення за будь-яке
порушення зобов'язання: невиконання
або неналежне виконання (порушення
умов про кількість, якість товарів,
робіт (послуг), виконання зобов'язання
неналежним способом тощо);

б) обчислення у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

В свою чергу пеня як різновид неустойки
характеризується такими ознаками:

а) застосування виключно у грошових
зобов'язаннях;

б) можливість встановлення тільки за
такий вид порушення зобов'язання, як
прострочення виконання (порушення
умови про строки);

в) обчислення у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного зобов'язання;

г) триваючий характер - нарахування
пені за кожний день прострочення.

Таким чином, господарський суд
дійшов висновку, що передбачена
пунктом 6.2 договору неустойка
за своєю правовою природою є штрафом,
який застосовується у забезпечення
виконання будь-якого зобов'язання, а не
лише грошового на відміну від пені.

У зв'язку з цим, передбачені
статтею Господарського кодексу
України, статтями 1, 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання» обмеження розміру пені,
який не повинен перевищувати подвійної
облікової ставки НБУ, не
застосовуються до іншого виду
неустойки - штрафу.

Крім того, посилання відповідача
на приписи статті 343 Господарського
кодексу України господарський суд
вважає безпідставними, оскільки
зазначена правова норма закріплена у §1
«Фінанси і банківська діяльність»
глави 35 «Особливості правового
регулювання фінансової діяльності»
Господарського кодексу України, і не
застосовується до спірних
правовідносин.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача
пропорційно задоволеній частині
позову.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 1, 4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43,
49, 75, 78, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Управління
Державної служби охорони при Головному
Управлінні МВС України в Донецькій
області, м. Донецьк, до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Саува», м.
Краматорськ Донецької області, про
стягнення заборгованості в сумі 3 648
грн. 80 коп. та штрафу в сумі 4 469 грн. 78
коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Саува»
(84302, Донецька область, м. Краматорськ,
вул. Союзна, б.16А, ідентифікаційний код
37944207, р/р6 в Філії - Краматорське
відділення №2865 АТ «Ощадбанк») на
користь Управління Державної служби
охорони при Головному Управлінні МВС
України в Донецькій області (83023,
м.Донецьк, вул. Ходаковського, 10А,
, р/р3006 в Донецькому
регіональному відділенні АТ
«Брокбізнесбанк», МФО 300249)
заборгованість в сумі 3 648 грн. 80 коп.,
штраф в сумі 4 287 грн. 34 коп.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Саува»
(84302, Донецька область, м. Краматорськ,
вул. Союзна, б.16А, ідентифікаційний код
37944207, р/р6 в Філії - Краматорське
відділення №2865 АТ «Ощадбанк») на
користь Управління Державної служби
охорони при Головному Управлінні МВС
України в Донецькій області (83023,
м.Донецьк, вул. Ходаковського, 10А,
, р/р3006 в Донецькому
регіональному відділенні АТ
«Брокбізнесбанк», МФО 300249) витрати по
сплаті судового збору в сумі 1 681 грн. 84
коп.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову
відмовити.

6. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним господарським
судом, якщо рішення не буде скасовано.

7. Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду через
господарський суд Донецької області
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

8. У судовому засіданні 21.01.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

9. Повне рішення складено та
підписано 27.01.2014 року.

Суддя
В.О. Довгалюк