ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 року Справа №
904/2571/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чус О.В. -
(доповідача),

суддів: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П.

Секретар судового засідання
Євстигнеєва Т.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Грачов Я.О., представник,
довіреність №188 від 13.04.12;

від відповідача: ОСОБА_2, представник,
паспорт серія НОМЕР_1 від 28.01.01;

представник третьої особи у судове
засідання не з"явився, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, м.
Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.10.2013р. у справі № 904/2571/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ламан шипінг
ейдженсі", м.Біляївка Одеської області

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача- Східна митниця
Міндоходів, м. Донецьк

про стягнення 42 789, 62 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ламан шипінг
ейдженсі" звернулося з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення 42 789,62 грн. заборгованості за
договором на транспортно-експедиційне
обслуговування № 560/20 від 26.09.2011 р., з
яких: 32617,07 грн. - сума основного богу, 10
172,55 грн. - пеня (з урахуванням заяви про
зменшення суми позову).

Позовні вимоги позивача обґрунтовані
невиконанням відповідачем прийнятих
на себе зобов'язань за договором на
транспортно-експедиційне
обслуговування № 560/20 від 26.09.2011 р. та
узгодженою сторонами заявкою на
транспортування та експедирування
вантажів № 10 від 26.10.2012 року щодо оплати
рахунку-фактури № LS-3660444 від 06.02.2012 року
за надані послуги у сумі 32617,07 грн., а
також несвоєчасною оплатою
рахунку-фактури № LS-3642894 від 25.10.2011 р. на
суму 41611,52 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2013р.
у справі №904/2571/13 (головуючий колегії
Колісник І.І., суддя Бєлік В.Г., суддя
Мартинюк С.В) позов задоволено
частково. Стягнуто з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАМАН ШИПІНГ
ЕЙДЖЕНСІ", основний борг у сумі 32615,97
грн., пеню у сумі 10133,03 грн., судовий збір
у сумі 1718,87 грн. У решті позову
відмовлено.

Не погодившись з оскарженим рішенням,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, як прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі скаржник вказує
на те, що позивач є відповідальною
особою за здійснення
внутрішньопортового експедирування
на території торгівельного порту та
здійснення додаткових доглядів
вантажу з його вивантаженням із
контейнеру. Саме неналежне виконання
своїх зобов'язань субвиконавцем
позивача, стало наслідком перевищення
часу користування контейнером.
Всупереч умовам договору, позивачем не
було виставлено жодного рахунку щодо
оплати демереджу, а тому строк його
оплати не настав. Реєстрація в журналі
вихідної кореспонденції щодо
направлення на адресу відповідача
рахунку, а також акту та податкової
накладної, не є належним доказом факту
виставлення позивачем відповідного
рахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу
представник позивача просить суд
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

Від третьої особи надійшло
клопотання щодо розгляду справи без
участі представника.

Враховуючи те, що наявні у справі
докази дозволяють розглянути скаргу по
суті, колегія суддів вважає за можливе
задовольнити клопотання третьої особи
та розглянути спір за відсутністю її
представника.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, матеріали справи та
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи,
26.09.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛАМАН ШИПІНГ
ЕЙДЖЕНСІ" (експедитор) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (клієнт) був
укладений договір № 560/20 на
транспортно-експедицйне
обслуговування.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного
договору клієнт доручає, а експедитор
зобов'язується організувати за рахунок
клієнта транспортно-експедиторське
обслуговування (ТЕО), перевезення
експортно-імпортних та транзитних
вантажів по території України і у
міжнародному сполученні, а також
надання інших
транспортно-експедиційних послуг за
домовленістю між сторонами.

Згідно з п.1.3. договору під кожне
конкретне перевезення клієнт надає
експедитору заявку, у якій
зазначається найменування і кількість
вантажу, маршрут перевезення (порт
завантаження, порт розвантаження,
місце доставки вантажу), заплановану
дату надання вантажу
вантажовідправником, тип
транспортного засобу, відомості про
вантажовідправника і
вантажоотримувача та іншу необхідну
інформацію, що стосується організацції
ТЕО.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачені
права та обов'язки експедитора,
зокрема:

- за плату і за рахунок клієнта
організувати перевезення його
вантажів на умовах, узгоджених
сторонами, а також надавати інші
послуги за домовленістю сторін, у тому
числі митне оформлення вантажу. За
необхідності для виконання своїх
зобов'язань за договором, укладати від
свого та/або від імені клієнта і за
рахунок клієнта договори з
транспортними організаціями:
контейнерними лініями, автомобільними
перевізниками, складами зберігання та
іншими організаціями. Документом, що
підтверджує наявність та зміст такого
договору з транспортними
організаціями, є транспортний документ
(накладна) - коносамент (В/L),
автомобільна транспортна накладна (СMR)
( пп. 2.1.1. договору);

- після надання послуг скласти акт
виконаних робіт (послуг) і надати
клієнту (пп. 2.1.6. договору);

- укладати від свого імені договори та
інші угоди з транспортними,
експедиторськими та іншими
організаціями для виконання своїх
зобов'язань за цим договором (пп. 2.2.1.
договору);

- здійснювати розрахунки з портами,
транспортними, експедиторськими та
іншими організаціями для виконання
своїх зобов'язань за цим договором (пп.
2.2.2. договору);

- доручити виконання цього договору
третій особі (пп. 2.2.5. договору).

Пунктом 3.1 договору передбачені
обов'язки клієнта, зокрема:

- підготувати заявку з урахуванням
положень п. 1.3 (пп. 3.1.10. договору);

- підписати і відправити експедитору
акт виконаних робіт (послуг) протягом
трьох банківських днів з моменту його
отримання, або надати протягом п'яти
робочих днів мотивовану відмову. По
закінченню вказаного строку акт
виконаних робіт (послуг) вважається
прийнятим і підписаним сторонами (пп.
3.1.11. договору).

Відповідно до пп. 4.1.1. договору перелік
послуг, що надається, а також вартість
послуг експедитора встановлюються за
домовленістю сторін.

Сторонами у договорі (пп. 4.1.3. договору)
погоджено, що замовник послуг (клієнт),
окрім іншого, сплачує:

- узгоджені платежі, що підлягають
оплаті за надані послуги з перевезення
вантажу морським транспортом (фрахт) і
супутні витрати, пов'язані з таким
перевезенням (завантаження та/або
розвантаження вантажу, агентський збір
та ін.), протягом трьох банківських днів
з моменту виставлення експедитором
рахунку за наявності вантажу в порту
призначення (Одеса та/або Маріуполь,
Іллічівськ) і документів, що
підтверджують доставку вантажу, але до
виходу контейнера з порту (п. а) пп. 4.1.3.
договору);

- по виставленому рахунку експедитора
внутрішньопортове зберігання вантажу,
використання інфраструктури порту,
згідно тарифам, офіційно встановленим
Одеським та/або Іллічівським морським
торгівельним портом чи/або
контейнерними операторами, офіційно
здійснюючими свою діяльність на
території зазначених портів (п. в) пп.
4.1.3. договору).

Згідно пп. 4.1.5., 4.1.6 договору клієнт
оплачує послуги експедитора протягом
трьох банківських днів з дня
виставлення експедитором рахунку.
Розрахунки здійснюються клієнтом на
підставі виставлених експедитором
рахунків. Виконання послуг
регламентується актом виконаних робіт
та рахунком експедитора.

Експедитор оплачує перевезення та інші
послуги третіх осіб на користь, із
коштів, за рахунок і за дорученням
клієнта (вантажоотримувачів,
вантажовідправників та інших осіб) (пп.
4.3.3. договору).

Відповідно до 5.1.3 договору
відповідальність за втрату,
пошкодження або несвоєчасне
повернення контейнерного або іншого
обладнання несе сторона, з вини якої
допущені порушення.

Згідно з пп. 5.2.5 договору експедитор не
відповідає за дії/бездіяльність
портової адміністрації, митних
органів, інших органів, які прямо чи
опосередковано можуть вплинути на
виконання зобов'язань, а також за
розклад руху вантажу відповідно до
графіку судновласника та зміни в ньому.

У разі прострочки клієнтом
здійснення платежу за надані
експедитором послуги, клієнт сплачує
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми належної до сплати
за кожний день та за весь період такої
прострочки (пп. 5.3.4. договору).

Як визначено п.п.5.3.2, 5.3.6, клієнт
відшкодовує всі витрати, фактично
понесені експедитором після виконання
його доручення. Дана умова діє і у
випадку анулювання доручення, не
пред'явлення вантажу або простою
транспортних засобів з вини клієнта
(вантажоотримувача,
вантажовідправника) включаючи штрафи,
пред'явлені транспортними або іншими
організаціями, та сплачує відповідні
винагороди за вже надані послуги.
Клієнт сплачує штрафні санкції за
користування контейнерами та іншим
обладнанням понад встановленого
строку (демередж), у відповідності з
умовами, встановленими судноплавною
лінією (її агента), власністю якої таке
обладнання являється.

Відповідно до п.п. 5.3.3 договору
транспортно-експедиційного
обслуговування клієнт несе
відповідальність за простой
автомобільного транспорту, залученого
до перевезення у відповідності з
положеннями договору перевезення,
укладеними експедитором. Простой
виникає при знаходженні транспорту
більш ніж 2 доби під митним наглядом та
вивантаженням на складі. У випадку
доставки вантажу до 12-00 години
поточного дня, день прибуття
вважається повною добою (перша доба
нормативного часу обробки вантажу
спливають о 24-00 цього дня). Сума
штрафу не може перевищувати суму
еквівалентну 100 доларам США в сутки за
простой одного автотранспортного
засобу.

На виконання умов договору, за заявкою
замовника № 1 від 26.10.2011 року на
транспортування та експедирування
вантажів, якою погоджено обсяг послуг
та їх вартість з перевезення вантажу в
контейнері UESU4724580 по коносаменту
SZNLEG1109146:

- послуга № 1: морське перевезення - 29727,73
грн.; завантаження на судно,
вивантаження з судна - 3 110,52 грн.;
автоперевезення - 8214,97 грн.;
внутрішньопортове експедирування - 558,30
грн. Всього на суму - 41 611,53 грн.;

- послуга № 2: простій автотранспорту
понад 2 календарних дні на митному
очищенні та вивантаженні. Експедитор
зобов'язується доставити порожній
контейнер до 12:00 години, якщо контейнер
подано пізніше, то вільні дні починають
відраховуватися з наступного дня -
згідно умов договору; зберігання
контейнерів в порту - згідно умов
лінійного агента; використання
контейнерного обладнання (демередж) -
згідно умов лінійного агента; штраф
Укравтодору України у разі перевищення
навантаження на осі автотранспорту при
перевезенні з порту вивантаження на
адресу клієнта - згідно рахунків; у разі
пошкодження контейнерного обладнання
клієнт зобов'язується компенсувати
експедитору витрати на ремонт - згідно
рахунків.

26.10.2011 року згідно попередньої
декларації АД №110000005/2011/212876 від 21.10.2011 р.
до ДП "Маріупольський морський
торговельний порт" на адресу ФОП ОСОБА_3
прибув контейнер № UESU4724580 по
коносаменту SZNLEG1109146 з вантажем -
корпусні меблі (т.1, а.с. 158). У зв'язку з
чим відповідачу виставлено для оплати
рахунки-фактури: за послуги №1 - № LS-3642894
від 25.10.2011 року на загальну суму 41611,52
грн (т.1, а.с. 20); № LS-3660444 від 06.02.2012 р. на
загальну суму 32617,07 грн. за наданий
обсяг послуг № 1 (додатково в частині
щодо транспортно-експедиторського
обслуговування на території України)
та послуг № 2 (т.1, а.с. 21).

Позивачем отримано від відповідача
гарантійний лист здійснення оплати
транспортно-експедиційних послуг у
сумі 41611,52 грн. у строк до 15.11.2011 року (т.1,
а.с. 22).

Рахунок-фактура №LS-3642894 від 25.10.2011р.
направлений на адресу відповідача
поштою 26.10.2011 року, що підтверджується
витягом із журналу реєстрації вихідної
кореспонденції (т.1, а.с. 143, 144).
Зазначений рахунок оплачений
відповідачем: 31.07.2012 р. - 4000,00 грн.; 23.08.2012
р. - 7537,00 грн.; 27.08.2012 р. - 7933,00 грн.; 28.08.2012 р.
- 8329,80 грн.; 11.10.2012 р. - 2000,00 грн.; 11.12.2012 р. -
11811,72 грн. Всього - 41611,52 грн., що
підтверджується банківськими
виписками (т.1, а.с. 81 - 82).

Рахунок-фактура №LS-3660444 від 06.02.2012р. на
суму 32617,07 грн. направлений відповідачу
поштою 08.02.2012 року, що підтверджується
витягом із журналу реєстрації вихідної
кореспонденції (т.1, а.с. 143, 145).

Відповідачем зазначений рахунок не
сплачено.

Позивач надіслав на адресу відповідача
претензію № 1076/20-12 від 29.11.2012 року, яка
була отримана останнім 10.12.2012 року, що
вбачається з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (т.1, а.с. 25).

У зв'язку з несплатою ФОП ОСОБА_3
рахунку-фактури № LS-3660444 від 06.02.2012р. та
несвоєчасна оплата ним рахунку-фактури
№ LS-3642894 від 25.10.2011р. ТОВ"Ламан шипінг
ейдженсі" звернулося з позовом до суду.

Відповідно до ст.. 929 Цивільного кодексу
України за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного
експедирування може бути передбачено
надання додаткових послуг, необхідних
для доставки вантажу (перевірка
кількості та стану вантажу, його
завантаження та вивантаження, сплата
мита, зборів і витрат, покладених на
клієнта, зберігання вантажу до його
одержання у пункті призначення,
одержання необхідних для експорту та
імпорту документів, виконання митних
формальностей тощо).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно

до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається,
якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
обсяг додаткових послуг експедитора в
інтересах клієнта сторонами було
погоджено у заявці.

Відповідно до рахунку-фактуру № LS-3660444
від 06.02.2012 року передбачено виконання
експедитором на користь клієнта
наступних послуг з зазначенням суми
витрат за їх виконання: 528,44 грн. (з ПДВ) -
зберігання в порту; 2556,71 грн. (з ПДВ) -
транспортно-експедиторське
обслуговування на території України;
29531,92 грн. (без ПДВ) - понаднормативне
використання контейнерного обладнання
(демередж). Загальна сума складає 32617,07
грн.

Надання вказаних послуг та фактичні
витрати за їх виконання
підтверджуються наступним.

Надання послуги щодо зберігання в
порту вантажу підтверджується
платіжним дорученням № 7875 від 29.12.2011
року (т.1, а.с. 75) про сплату ним рахунків
UAIM0210623 від 28.12.2011 року на суму 506,68 грн.
(т.1, а.с. 71) та UAIM0210626 від 28.12.2011 року на
суму 20,66 грн. (т.1, а.с. 73) на підставі
актів виконаних робіт UAIM0210623, UAIM0210626 від
28.12.2011 року (а.с. 72, 74).

Понесені позивачем витрати за
транспортно-експедиторське
обслуговування на території України
підтверджуються платіжним дорученням
№ 8244 від 19.01.2012 року (т.1, а.с. 78) про
сплату ним рахунку № СФ - 0000099 від 01.11.2011
року на суму 11120,00 грн. (а.с. 76) на
підставі акту № 0000002 від 19.01.2012 року
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
на суму 11120,00 грн.

Понесені позивачем витрати з демереджу
у сумі 29531,92 грн. (без ПДВ)
підтверджуються актом здачі-прийняття
наданих послуг від 24.01.2012 року (т.1, а.с.
80), рахунком від 24/01-1 від 24.01.2012 року (т.1,
а.с. 79) та угоди про зарахування
зустрічних однорідних вимог від 31.03.2012
року (т.1, а.с. 84 - 85).

Отже, понесені позивачем витрати
відповідно до умов договору з
відповідачем підтверджуються
належними та допустимими доказами.

Також колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно відсутності вини позивача у
понаднормативному використанні
контейнера, оскільки відповідно до
укладеного між сторонами договору
обов'язки щодо забезпечення митних
формальностей на позивача не
покладаються, і наявності правових
підстав для сплати відповідачем
демереджу у сумі 29531,92 грн.

Враховуючи вищезазначене,
господарським судом правомірно та
обґрунтовано частково задоволено
позовні вимоги про стягнення
основного боргу за рахунком-фактурою
№ LS-3660444 від 06.02.2012 р. у сумі 32615,97 грн.

Відповідно до ст.. 610 Цивільного кодексу
України визначає, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як встановлено ст..232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пеня за несвоєчасну оплату рахунку №
LS-3642894 від 25.10.2011р. за період з 15.11.2011 року
(граничної дати, узгодженої сторонами
як кінцевий строк оплати) до 11.12.2011 року
(день надходження остаточної суми у
порядку оплати зазначеного рахунку)
складає 5234,68 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
підтвердженням виставлення позивачем
для оплати рахунку-фактури №LS-3660444 від
06.02.2012 року є журнал вихідної
кореспонденції з відміткою про
направлення 08.02.2012 року на адресу
відповідача зазначеного рахунку, а
також акту та податкової накладної, що
відповідно до пп. 4.1.5. договору є
підставою для його оплати протягом
трьох банківських днів з дня
виставлення експедитором рахунку.

Колегія суддів вважає безпідставним
посилання скаржника на неотримання ним
рахунку-фактури №LS-3660444 від 06.02.2012 року,
як на підставу відмови у задоволені
позову, оскільки дані твердження
спростовуються наявними в матеріалах
справи іншими доказами (претензією про
погашення заборгованості, податковою
накладною, актами виконаних робіт).

З урахуванням строків пересилання
простої письмової кореспонденції
операторами поштового зв'язку,
початком нарахування пені за рахунком
№ LS-3660444 від 06.02.2012р. судом першої
інстанції правомірно визначено дату
12.02.2012 року.

За період з 12.02.2012 року по 10.02.2013 року
включно (365 днів) пеня із розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ за
вказаний період із суми прострочки -
32615,97 грн. складає 4898,35 грн.

Тобто загальна сума пені до стягнення з
відповідача на користь позивача
складає 10133,03 грн.

З огляду на викладене, господарський
суд дійшов правильних висновків, щодо
часткового задоволення позовних
вимог, так як вони відповідають
фактичним обставинам та матеріалам
справи, нормам матеріального права, а
доводи апеляційної скарги ці висновки
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Дніпропетровськ залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2013р.
у справі №904/2571/13 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 24.01.2014
року

Головуючий суддя
О.В. Чус

Суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
Л.П. Широбокова