КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. Справа№ 910/10939/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Гончарова С.А.

Чорної Л.В.

при секретарі: Гордовій Л.Г.

За участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Галай Г.С.,
представник за довіреністю №8 від
02.01.2014;

Розглянувши апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві

на рішення Господарського суду міста
Києва від 04.10.2013

у справі №910/10939/13 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2"

до відповідача Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Девелопер"

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Трест Київпідземшляхбуд-2" (далі -
позивач) до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві (далі - відповідач) про
визнання незаконною та скасування
Постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві №154/13 від 13.05.2013 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.10.2013 позовні вимоги
задоволено. Визнано незаконною та
скасовано Постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві №154/13 від 13.05.2013 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
Стягнуто з Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві на користь Публічного
акціонерного товариства "Трест
Київпідземшляхбуд-2" 1147,00грн. - витрат по
сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві звернулась до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, відповідно до
якої просить відновити пропущений
строк на подання апеляційної скарги,
рішення Господарського суду міста
Києва від 04.10.2013 у справі №910/10939/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
повністю.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві у справі №910/10939/13 передано
на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Смірновій Л.Г.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
05.12.2013 для розгляду апеляційної скарги
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві у справі №910/10939/13
сформовано колегію суддів у складі
головуючого судді Смірнової Л.Г.,
суддів Гончарова С.А. та Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.12.2013 у справі
№910/10939/13 відновлено строк на подання
апеляційної скарги, апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 15.01.2014.

Через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від третьої особи
надійшли пояснення по справі, у яких
остання просила апеляційну скаргу
залишити без задоволення, рішення суду
першої інстанції - без змін.

В судове засідання з'явився
представник третьої особи.

Від відповідача надійшло клопотання
про розгляд справи без участі
представника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві. Крім того, відповідач
підтримав апеляційну скаргу у даній
справі.

Від позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
зайнятість представника позивача
іншому судовому засіданні.

Згідно зі статтею 28 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) представниками сторін у
справі можуть бути особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю.

Слід зазначити, що ГПК України не
обмежує кількості представників, яких
може призначити одна особа.

Стаття 77 ГПК України надає суду право, а
не зобов'язує його відкласти розгляд
справи в разі нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу.

Розглянувши клопотання позивача
судова колегія встановила, що до нього
не додано належних доказів, в розумінні
статті 33 ГПК України, які б підтвердили
зазначені у клопотанні причини для
відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 3.9.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте позивач та
відповідач не скористались своїми
правами, передбаченими статтею 22 ГПК
України, та виходячи з того, що явка
учасників апеляційного провадження
судом апеляційної інстанції
обов'язковою не визнавалася, а участь в
засіданні суду є правом, а не обов'язком
сторони, Київський апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги за відсутності представників
позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судовому
засіданні заперечив проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
просив суд апеляційну скаргу залишити
без задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Відповідно до статті 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу, також апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

29.04.2013 заступником начальника
Інспекційного відділу №3 НазаренкоЛ.М.
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єкті будівництва: будівництво
багатоповерхового житлового будинку
№10-А на території мікрорайонів №2, 3, 4
житлового масиву «Осокорки-Північні» у
Дарницькому районі міста Києва.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем було винесено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
29.04.2013.

29.04.2013 на підставі статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" та Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
№553 позивачу видано припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, яким висунуто вимогу усунути
допущене правопорушення в термін до
28.06.2013 та з 29.04.2013 зупинити виконання
будівельних робіт.

На підставі акту позапланової
перевірки від 29.04.2013, припису від 29.04.2013
та протоколу про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
29.04.2013 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві винесено постанову №154/13 від
13.05.2013, якою визнано Публічне
акціонерне товариство "Трест
Київпідземшляхбуд-2" винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абзацом
3 пункту 5 частини 3 статті 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" та накладено штраф у сумі
1032300грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на те, що постанова
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №154/13 від 13.05.2013 суперечить
чинному законодавству України.

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України від 08.04.2011 №439/2011,
визначено, що Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (далі - Держархбудінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Держархбудінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
цим Положенням, іншими актами
законодавства України, а також
дорученнями Президента України.
Основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Відповідно до частини 3 статті 41 Закону
України "Про регулювання
містобудівної діяльності" орган
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядає відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 2 частини 4 статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
встановлено, що справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
виконання будівельних робіт без
отримання дозволу на їх виконання.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності», який
встановлює правові та організаційні
основи містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів.

Згідно з частиною 4 статті 26 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" право на забудову
земельної ділянки реалізується її
власником або користувачем за умови
використання земельної ділянки
відповідно до вимог містобудівної
документації.

Замовник має право виконувати
будівельні роботи після, зокрема,
видачі замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності (пункт 2
частина 1 стаття 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної
діяльності").

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" після набуття права на
земельну ділянку замовник може
виконувати підготовчі роботи,
визначені будівельними нормами,
державними стандартами і правилами,
крім винесення інженерних мереж та
видалення зелених насаджень, з
повідомленням органу державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з пунктом 8 «Прикінцевих
положень» Закону "Про регулювання
містобудівної діяльності", дозволи на
виконання будівельних робіт, отримані
до набрання чинності цим Законом, є
чинними до завершення будівництва
об'єкта.

Як вбачається з матеріалів справи,
третя особа є замовником будівництва
комплексу багатоповерхових житлових
будинків, в тому числі житлових
будинків №10-А, №10-Б, з
вбудовано-прибудованими нежитловими
приміщеннями та спорудами
культурно-побутового призначення і
соціальної інфраструктури, що
споруджуються на території
мікрорайонів №2, 3, 4 житлового масиву
«Осокорки-Північні» у Дарницькому
районі в м. Києві.

Рішенням VIII сесії IV скликання
Київської міської ради від 23.12.2004 №906/2316
(зі змінами, внесеними рішенням
Київської міської ради від 19.07.05. №873/3448)
затверджено проект відведення
земельної ділянки позивачу для
будівництва, експлуатації та
обслуговування комплексу
багатоповерхових житлових будинків з
об'єктами культурно-побутового
призначення на території мікрорайонів
№2, 3, 4 у Дарницькому районі міста Києва
та передано йому під вказані цілі в
довгострокову оренду на 15 років
земельну ділянку площею 9,04га за
рахунок земель міської забудови.

Для будівництва комплексу
багатоповерхових житлових будинків на
території мікрорайонів №2,3,4 житлового
масиву "Осокорки-Північні" Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві видано
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Девелопер"
дозвіл на виконання будівельних робіт
від 06.04.2009 №1293-Др/С.

Позивач як генеральний підрядник має
право забудови земельної ділянки на
території мікрорайонів №2,3,4 житлового
масиву "Осокорки-Північні" у
Дарницькому районі міста Києва на
підставі даного Дозволу.

Таким чином, позивач здійснював
забудову земельної ділянки на
території мікрорайонів №2, 3, 4
житлового масиву «Осокорки-Північні» у
Дарницькому районі міста Києва на
підставі відповідного дозволу на
виконання будівельних робіт №1293-Др/С
від 06.04.2009, виданого відповідачем,
відповідно до затвердженої проектної
документації, що свідчить про
помилковість висновків відповідача
про те, що будівництво житлових
будинків №10-А та №10-Б здійснюється без
дозволу на виконання будівельних робіт

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про
архітектурну діяльність" проект
об'єкта архітектури розробляється під
керівництвом або з обов'язковою участю
головного архітектора проекту та/або
головного інженера проекту, які мають
відповідний кваліфікаційний
сертифікат. Проект об'єкта архітектури
завіряється підписом і скріплюється
особистою печаткою головного
архітектора проекту та/або головного
інженера проекту, які мають
кваліфікаційний сертифікат. Проектна
документація на будівництво об'єктів,
розроблена відповідно до
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки, не
підлягає погодженню з відповідними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, органами
охорони культурної спадщини, державної
санітарно-епідеміологічної служби і
природоохоронними органами. Проекти
об'єктів архітектури затверджуються
замовником. Затвердження проектів
об'єктів архітектури, які
споруджуються із залученням бюджетних
коштів, коштів державних і комунальних
підприємств, установ та організацій, а
також кредитів, наданих під державні
гарантії, здійснюється у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Перед затвердженням проектів
у випадках, визначених статтею 31 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", проводиться їх експертиза.

За приписами частини 1 статті 31 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" проектна документація на
будівництво об'єктів розробляється у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.
Частиною 4 зазначеної статті
передбачено, що обов'язковій
експертизі підлягають проекти
будівництва об'єктів, які належать до IV
і V категорій складності, - щодо
додержання нормативів з питань
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, екології,
охорони праці, енергозбереження,
пожежної, техногенної, ядерної та
радіаційної безпеки, міцності,
надійності, довговічності будинків і
споруд, їх експлуатаційної безпеки та
інженерного забезпечення.

Експертиза є завершальним етапом
розроблення проектної документації.

Проект будівництва "Комплекс
багатоповерхових житлових будинків з
об'єктами культурно-побутового
призначення на території мікрорайонів
№ 2,3,4 житлового масиву
"Осокорки-Північні" в Дарницькому
районі м. Києва" розроблений у 2008 році
інститутом "Київжилпроект" ВАТ
"Київпроект". ДП "Укрдержбудекспертиза"
видано позитивний висновок даного
проекту від 03.09.2009 № 00-00133-09(176-1-2008).

Державним підприємством
"Укрдержбудекспертиза" видано ТОВ
"Фірма "Девелопер" позитивний висновок
комплексної державної експертизи від
06.07.2011 №00-0222-11/АБ по проекту "Комплекс
багатоповерхових житлових будинків з
об'єктами культурно-побутового
призначення на території мікрорайонів
№ 2,3,4 житлового масиву
"Осокорки-Північні" в Дарницькому
районі м. Києва" щодо коригування
архітектурно-планувальної частини
даного проекту. 07 вересня 2012 року ДП
"Укрдержбудекспертиза" видано
доповнення до позитивного висновку
державної експертизи щодо
виокремлення в окремі комплекси
будинків № 10А та № 10Б в складі
комплексу.

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.07.2013 у справі №826/8219/13-а, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.09.2013,
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 29.04.2013 визнано
протиправним та скасовано.

Оскільки оскаржувану постанову №154/13
від 13.05.2013 про накладення штрафу за
правопорушення в сфері містобудівної
діяльності винесено на підставі
припису Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 29.04.2013, який визнано
протиправним та скасовано, вказана
постанова прийнята без достатніх на те
правових підстав та підлягає
скасуванню.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених правових норм, а
також враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
господарський суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позов
підлягає задоволенню, внаслідок чого
постанова №154/13 від 13.05.2013 Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності прийнята без
достатніх на те правових підстав є
незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначене, Київський
апеляційний господарський суд не
вбачає підстав для скасування рішення
Господарського суду міста Києва у
даній справі, в зв'язку з чим апеляційна
скарга Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105,
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві на рішення
Господарського суду міста Києва від
04.10.2013 у справі №910/10939/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 04.10.2013 у справі №910/10939/13
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/10939/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
Л.Г. Смірнова

Судді
С.А. Гончаров

Л.В. Чорна