ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

09 січня 2014 року
Справа № 913/3120/13

Провадження №2/913/3120/13

За позовом

Публічного акціонерного товариства
«Металургтрансремонт», м.
Дніпропетровськ

до Державного підприємства
«Луганськвугілля», м. Луганськ

про стягнення 2055339 грн. 17 коп.

Суддя Седляр О.О.,

Секретар судового засідання Чех Т.М.,

у засіданні брали участь:

від позивача: Лещук Т.Г., довіреність
від 01.10.2013,

від відповідача: Силакова О.М.,
довіреність від 30.12.2013 № 03/5-604,

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи: позивачем заявлена
вимога про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 1 870 680 грн.,
пені у сумі 126 078 грн. 70 коп. та 3% річних у
сумі 58 580 грн. 47 коп. за договором про
закупівлю послуг № 114/02 від 17.06.2011 по
результатам відкритих торгів від
12.05.2011.

Відповідно до пояснень від 23.12.2013 № 70/240
та уточненого розрахунку, який доданий
до них, позивач зменшив позовні вимоги
у частині стягнення річних .

Дані пояснення судом приймаються та у
відповідності до вимог ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України розцінюються судом, як
зменшення позовних вимог.

Таким чином, позовними вимогами за
даною справою є: стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі 1
870 680 грн., пені у сумі 126 078 грн. 70 коп. та 3%
річних у сумі 58 426 грн. 71 коп. за
договором про закупівлю послуг № 114/02
від 17.06.2011 по результатам відкритих
торгів від 12.05.2011.

Відповідач відзивом на позовну заяву
від 05.12.2013 № 07/755 позовні вимоги
відхилив, з підстав зазначених у ньому.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, заслухавши представників
сторін, суд встановив такі фактичні
обставини.

Між сторонами у справі, Відкритим
акціонерним товариством
«Металургтрансремонт»
(правонаступником якого є позивач у
справі) (Учасником) та Державним
підприємством «Луганськвугілля»
(Замовником) укладений договір про
закупівлю послуг від 17.06.2011 № 114/02 (з
додатковими угодами до нього) по
результатам торгів, які відбулись
12.05.2011.

Відповідно до п.1.1 договору сторони
домовились, що Учасник (позивач у
справі) зобов'язався у 2011 році з власних
матеріалів та запасних частин виконати
капітальний ремонт тепловозів ТГМ-6А №
831 та ТГМ-6А № 1065 (далі-об'єкти) згідно
технічним завданням (додаток № 1), який
є невід'ємною частиною договору, а
Замовник (відповідач у справі) прийняти
та оплатити надані послуги.

На виконання даних умов позивач
виконав роботи по ремонту об'єктів, що
підтверджено актом приймання-передачі
виконаних робіт від 28.08.2012 на суму 1 870 680
грн. ( а.с. 15).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що
розрахунок проводиться у національній
валюті України шляхом оплати
Замовником послуг протягом 60
календарних днів з моменту підписання
акту приймання-передачі наданих
послуг, що відповідачем своєчасно
зроблено не було.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань по
оплаті позивач звернувся до
відповідача з вимогою № 70/229 від 13.11.2012
щодо погашення заборгованості, з якою
останній погодився, однак у подальшому
так її і не сплатив, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду.

Крім того, у відповідності до умов
договору (п.6.2) позивачем за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
нараховано та заявлено до стягнення з
відповідача пеню у сумі 126 078 грн. 70 коп.
та у відповідності зі ст. 625 Цивільного
кодексу України річні у сумі 58 426 грн. 71
коп.

Відповідач заперечує проти позову,
посилаючись на те, що строк позовної
даності щодо нарахованої позивачем
пені на момент пред'явлення позову вже
сплинув.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності,
суд вважає позовні вимоги позивача
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню частково виходячи з
наступного.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог даного Кодексу і
інших актів законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна за змістом
норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинно
виконуватися у встановлений строк.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу
України передбачено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Факт наявності заборгованості
відповідача за укладеним з позивачем
договором підтверджений матеріалами
справи, її фактичними обставинами та
визнаний відповідачем у повному обсязі
відповідно до листа від 26.12.2013 № 01/1938.

З урахуванням викладеного вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості за виконані роботи у
сумі 1 870 680 грн., є обґрунтованою та
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача пені у
розмірі 126078 грн. 70 коп., то слід
зазначити наступне.

Згідно умов п.6.2 договору сторони
домовились, що за порушення терміну
оплати за надані послуги Замовник
сплачує Учаснику пеню у розмірі 0,1% від
неоплаченої суми за кожен день
прострочення , але не більше шести
місяців.

З наданого позивачем уточненого
розрахунку від 23.12.2013 № 70/241
відповідачеві нараховано пеню за
період з 15.11.2012 по 27.04.2013 у сумі 126078 грн. 70
коп., виходячі з формули (сума
заборгованості х подвійна облікова
ставка НБУ : 365 х на кількість днів
прострочення).

Однак, при перерахуванні судом суми
пені слід зазначити, що у даному
розрахунку позивач зробив арифметичну
помилку, а саме: (1 870 680 грн. х 15 : 365 х 163) =
125 213 грн. 31 коп., тобто за вказаний
період (пропуск складає 163 дні) сума
пені складає 125 213 грн. 31 коп., а тому
позовні вимоги у частині стягнення
пені задовольняються частково, з
урахуванням розрахунку суду.

Посилання відповідача на пропуск
позивачем строку позовної давності суд
не приймає до уваги, оскільки позивач
звернувся до суду 14.11.2013 (згідно
поштового штемпелю на конверті), а
нарахування пені ним було зроблено
починаючи з 15.11.2013, тобто у межах
річного строку, передбаченого ч.2. ст. 258
Цивільного кодексу України та
шестимісячного строку передбаченого
п. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України.

Нараховані та заявлені до стягнення з
відповідача 3% річних за період з 30.11.2012
по 13.11.2013 у розмірі 58 426 грн. 71
коп. (згідно уточненого розрахунку від
23.12.2013 № 70/241), підлягають задоволенню,
виходячі з наступного.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних
обґрунтований та відповідає діючому
законодавству, а тому підлягає
задоволенню у заявленому обсязі з
урахуванням зменшення позовних вимог
від 23.12.2013 № 70/241.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково з
віднесенням судових витрат на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог на підставі приписів ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України "Про судовий збір",
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, позивачу слід
повернути судовий збір в сумі 03 грн. 08
коп. Питання по повернення судового
збору буде вирішено в ухвалі суду.

У судовому засіданні відповідно до
умов ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р
і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Луганськвугілля», м.
Луганськ, вул. Лермонтова, 1-в, ідент. код
32473323 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Металургтрансремонт», м.
Дніпропетровськ, вул. Комісара Крилова,
буд. 4, ідент. код 05509858 заборгованість у
сумі 1 870 680 грн. 00 коп., пеню у сумі 125 213
грн. 31 коп., річні у сумі 58 426 грн. 71 коп.
та витрати по сплаті судового збору у
сумі 41 086 грн. 41 коп., видати наказ після
набрання рішенням законної сили.

3. У частині стягнення решти пені слід
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Дата підписання - 14.01.2014.

Суддя
О.О. Седляр