ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

20.01.2014Справа № 901/701/13-гЗа позовом
Заступника прокурора м. Сімферополя в
інтересах держави в особі
Сімферопольської міської ради

до відповідача Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради

до відповідача Приватного
підприємства "Город Один"

про визнання недійсним та скасування
рішення, свідоцтва про право власності

Суддя О.І.
Башилашвілі

Представники:

Від позивача - Ковтонюк Я.М.,
представник, довіреність №24/01-55/1285 від
04.07.2013;

Від відповідача 1- Кузьміна Т.Р.,
представник, довіреність №24/01-55-1386 від
19.07.2013;

Від відповідача 2 - Пилипенко С.О.,
представник, довіреність від 17.01.2014;

Від прокуратури - Обер Г.О., прокурор
відділу прокуратури міста Сімферополя,
посвідчення №020806 від 01.10.2013.

СУТЬ СПОРУ: до господарського суду
Автономної Республіки Крим звернувся
заступник прокурора м. Сімферополя в
інтересах держави в особі
Сімферопольської міської ради до
Виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради та Приватного
підприємства "Город Один" про визнання
недійсним та скасування рішення,
свідоцтва про право власності.

Заступник прокурора м. Сімферополя
просить суд визнати недійсним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради №4441 від 21.12.2012, визнати недійсним
та скасувати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 26.12.2012,
серії САЕ №351664, що видане Приватному
підприємству "Город Один" на підставі
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №4441 від
21.12.2012.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 23.12.2013
справа прийнята до провадження суддею
О.І. Башилашвілі з призначенням
судового засідання.

У судовому засіданні 20.01.2014 позивач
підтримав заявлений в його інтересах
позов та надав клопотання про
приєднання до матеріалів справи
документів, а саме: пояснення
прокуратури міста Сімферополя, копію
постанови Вищого господарського суду
України від 29.08.2013 у справі 3901/284/13-г,
копію постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від
20.06.2013 у справі №901/284/13-г.

Дане клопотання разом з доданими
документами оглянуті судом у судовому
засідання та долучені в матеріали
справи.

Прокурор у судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні з підстав, викладених у
письмових поясненнях, долучених до
матеріалів справи, згідно з якими
підставою для пред'явлення позову є
факт оформлення права власності на
об'єкт нерухомості в порушення норм
законодавства, чинного на момент
виникнення правовідносин, з
урахуванням того, що договір оренди
землі, на якій збудовано об'єкт
нерухомості, припинив свою дію, у
зв'язку із закінченням строку, на який
його було укладено. При цьому,
незважаючи на те, що рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 14.03.2013 у справі
№901/284/13, залишеного без змін судами
апеляційної та касаційної інстанцій,
вирішено визнати договір оренди землі
від 11.08.2006, укладеного між
Сімферопольською міською радою та
Приватним підприємством «Город Один»
на тих самих умовах строком на 3 роки з
23.12.2011 по 23.12.2014, прокурор зауважив, що в
момент винесення оскаржуваного
рішення Виконавчим комітетом
Сімферопольської міської ради, між ПП
«Город Один» та Сімферопольською
міською радою були відсутні договірні
правовідносини щодо земельної ділянки,
наданої в оренду, а відтак і
оскаржуване рішення винесено
незаконно.

Виконавчий комітет Сімферопольської
міської ради у судове засідання 20.01.2014
надав пояснення у справі, згідно з яким
вважає, що підстав для визнання
недійсним та скасування рішення
Виконовчого комітету Сімферопольської
міської ради №4441 від 21.12.2012 немає,
оскільки договір оренди землі визнано
у судовому порядку поновленим з 23.12.2011,
тобто оскаржуване рішення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради №4441 від 21.12.2012 прийнято законно.

Представник Приватного підприємства
"Город Один" у судовому засідання проти
позову заперечував, проте письмових
заперечень чи відзиву до суду не надав.

Розгляд справи відкладався відповідно
до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України в межах
строку, встановленого статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши учасників процесу, суд

встановив:

Рішенням Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №4441 від
21.12.2012 «Про привласнення адреси і
оформлення права власності приватної
власності на об'єкт нерухомого майна по
вул. Куйбишева/вул. Рєпіна, 38 а/63 на ім'я
ПП «Город Один» вирішено привласнити
об'єкту нерухомого майна, який
складається з нежитлової будівлі літер
«А», загальною площею 11,6кв.м., номер 38а/63
по вул. Куйбишева/вул. Рєпіна; оформить
право приватної власності вцілому на
об'єкт нерухомого майна по вул.
Куйбишева/вул. Рєпіна, 38 а/63, який
складається з нежитлової будівлі літер
«А», загальною площею 11,6кв.м., на ім'я
приватного підприємства «Город Один»;
заступнику міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради
Скуцкому І.Г. засвідчити свідоцтво про
право власності на вищевказаний об'єкт;
Кримському республіканському
підприємству «Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації і технічної
інвентаризації» (Молошик Т.А.)
зареєструвати право власності на
вищевказаний об'єкт (а.с. 27-28).

В подальшому, на підставі зазначеного
рішення Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №4441 від
21.12.2012 «Про привласнення адреси і
оформлення права власності приватної
власності на об'єкт нерухомого майна по
вул. Куйбишева/вул. Рєпіна, 38 а/63 на ім'я
ПП «Город Один», видано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
26.12.2012 (а.с. 29).

Прокурор, вважаючи, що рішення
Виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради №4441 від 21.12.2012 «Про
привласнення адреси і оформлення права
власності приватної власності на
об'єкт нерухомого майна по вул.
Куйбишева/вул. Рєпіна, 38 а/63 на ім'я ПП
«Город Один» не відповідає вимогам
законодавства, оскільки прийнято в
порушення частин 1, 2 статті 376
Цивільного кодексу України, статті 33
Закону України «Про оренду землі»,
частини 1 пункту 8.1 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом МЮУ від
07.02.2002 №7/5, що є підставою для визнання
його недійсним та скасуванню, та як
наслідок, визнання недійсним та
скасування свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 26.12.2012,
серії САЕ №351664, що видане Приватному
підприємству "Город Один" на підставі
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №4441 від
21.12.2012, звернувся з відповідним позовом
до суду.

Таким чином, предметом даного спору є
визнання недійсним рішення органу
місцевого самоврядування та виданого
на його підставі свідоцтва про право
власності.

Підставою позову є обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі
обставини складають юридичні факти,
які тягнуть за собою визначені правові
наслідки та визначають межі
доказування. Право визначення підстави
позову належить виключно позивачу.

Як на підставу визнання недійсним
спірного рішення, прокурор посилається
на невірне застосування виконавчим
комітетом Сімферопольської міської
ради норм земельного законодавства,
чинного на момент виникнення спірних
відносин, під час прийняття рішення.

Так прокурор зазначає, що приймаючи
оскаржуване рішення, виконавчий
комітет Сімферопольської міської ради,
керувався частиною 1 пункту 8.1
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
№ 7/5 (далі - Тимчасове положення) та
виходив з того, що право користування
земельною ділянкою ПП «Город Один» під
новозбудованим об'єктом належним чином
посвідчене договором оренди земельної
ділянки, що свідчить про достатність
підстав для оформлення права приватної
власності на новозбудований об'єкт.

Відповідно до ч. 1 п.8.1 Тимчасового
положення оформлення права власності
на нерухоме майно проводиться з
видачею свідоцтва про право власності
за заявою про оформлення права
власності на нерухоме майно органами
місцевого самоврядування фізичним та
юридичним особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, та
документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

Таким документом, що посвідчує право на
земельну ділянку рішенням виконавчого
комітету визначено договір оренди
земельної ділянки площею 0,07 га
(кадастровий номер: :02:017:0336), що
укладений 11.01.2006 між Сімферопольською
міською радою та ПП «Город Один», про що
КРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі
України» у Книзі записів реєстрації
договорів оренди землі Київського
району зроблено запис №06 від
20.01.2006.

Як зазначає прокурор, згідно пункту 3.1
договору оренди землі, він укладений
терміном на 3 (три) роки до 23.12.2008. Пункт
3.2 договору встановлює, що після
закінчення терміну дії договору
орендар, що виконував належним чином
зобов'язання у відповідності з умовами
договору при інших рівних умовах має
переважне право на відновлення
договору оренди. Про свої наміри
укласти договір оренди на новий строк
орендар повідомляє орендодавця не
менш, ніж за два місяці до закінчення
терміну дії цього договору.

Проте, відповідно до інформації
виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради, що викладена в листі від
29.01.2013 за №698/24/01-53 Сімферопольською
міською радою рішення про поновлення
даного договору оренди або про відмову
в поновленні договору оренди не
приймалось. З питань поновлення
договору ПП «Город один» зверталось на
адресу Сімферопольської міської ради
із заявами від 28.09.2011 та від 14.12 2012, тобто
з порушенням визначеного пунктом 3.2
договору строку для звернення з заявою
для поновлення дії договору оренди
землі.

Таким чином, за позицією прокурора,
договір оренди земельної ділянки після
закінчення його строку дії - 23.12.2008 не
був поновлений та на момент прийняття
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 4441 від
21.12.2012 у ПП «Город Один» були відсутні
документи, що посвідчують право на
земельну ділянку, що виключає
можливість застосування ч. 1 п.8.1
Тимчасового положення для оформлення
права власності на новозбудований
об'єкт, а відтак, рішення виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради №4441 від 21.12.2012, не відповідає
вимогам законодавства та підлягає
визнанню недійсним.

Проте, судом встановлено, що рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 14 березня 2013 року у
справі № 901/284/13-г за позовом приватного
підприємства «Город Один» до
Сімферопольської міської ради про
визнання договору поновленим, позов
задоволений, суд визнав поновленим
договір оренди земельної ділянки від 11
січня 2006 року, зареєстрований в реєстрі
за №3-16, щодо земельної ділянки
загальною площею 0,0700 га, яка
розташована за адресою: Автономна
Республіка Крим, м. Сімферополь, вул.
Куйбишева, 38, кадастровий номер: 01 101 000
00:02:021:0336, який укладений між
Сімферопольською міською радою та
Приватним підприємством "Город один" на
тих самих умовах, строком на 3 роки (з
23.12.2011 року по 23.12.2014 року).

Приймаючи таке рішення у справі
№901/284/13-г, суд виходив з того, що ПП
«Город Один» з метою продовження дії
договору, неодноразово звертався до
Сімферопольської міської ради з
відповідною заявою за № 28 від 27.09.2011
року та клопотанням № 10м/2012 від 13.12.2012
про поновлення договору оренди
земельної ділянки від 11.01.2006, за
реєстровим № 3-16, що підтверджено
доказами, при цьому з боку відповідача
суду не було надано належних доказів,
які б свідчили про прийняття
відповідного рішення
Сімферопольською міською радою за
підсумками розгляду поданих позивачем
звернень - відносно поновлення
вказаного договору, крім того, з
урахуванням зазначених у рішенні суду
норм земельного законодавства, чинного
на момент виникнення правовідносин,
під час розгляду справи №901/284/13-г
відповідачем не було надано суду
належних доказів того, що відповідач
як орендодавець надсилав орендарю свої
письмові заперечення протягом місяця
після закінчення строку дії договору
оренди від 11.01.2006, тому суд прийшов до
висновку, що договір оренди земельної
ділянки від 11.01.2006, який
зареєстрований за № 3-16, за згодою
сторін (за відсутністю будь-яких
заперечень) поновлювався автоматично
неодноразово, а саме: з 23.12.2008 по 23.12.2011
та з 23.12.2011 по 23.12.2014.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 14
березня 2013 року у справі № 901/284/13-г за
результатами апеляційного та
касаційного оскарження залишено без
змін судами апеляційної та касаційної
інстанцій, тобто воно набрало законної
сили.

Стаття 35 Господарського
процесуального кодексу України
визначає підстави звільнення від
доказування, зокрема факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

За таких обставин, рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 14.03.2013 у справі №
901/284/13-г встановлено факт автоматичного
поновлення договору оренди від 11.01.2006 з
23.12.2008 по 23.12.2011 та з 23.12.2011 по 23.12.2014.

Підставою для пред'явлення позову, як
зазначалось, є оформлення права
власності на об'єкт нерухомості в
порушення норм законодавства, чинного
на момент виникнення правовідносин, з
урахуванням того, що договір оренди
землі, на якій збудовано об'єкт
нерухомості, припинив свою дію, у
зв'язку із закінченням строку, на який
його було укладено.

При цьому, прокурор у письмових
поясненнях наполягав на тому, що
незважаючи на те, що рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 14.03.2013 у справі
№901/284/13, залишеного без змін судами
апеляційної та касаційної інстанцій,
вирішено визнати поновленим договір
оренди землі від 11.08.2006, укладений між
Сімферопольською міською радою та
Приватним підприємством «Город Один»
на тих самих умовах строком на 3 роки з
23.12.2011 по 23.12.2014, в момент винесення
оскаржуваного рішення Виконавчим
комітетом Сімферопольської міської
ради, між ПП «Город Один» та
Сімферопольською міською радою були
відсутні договірні правовідносини
щодо земельної ділянки, наданої в
оренду, а відтак і оскаржуване рішення
винесено незаконно.

Дані доводи повністю спростовані
вищевикладеним, оскільки, як вже
зазначалось, суд у своєму рішенні у
справі №901/284/13-г встановив факт
автоматичного поновлення договору
оренди від 11.01.2006 з 23.12.2008 по 23.12.2011 та з
23.12.2011 по 23.12.2014, тобто оскаржуване
рішення Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №4441 від
21.12.2012 прийнято законно, тому підстав
для визнання недійсним та скасування
рішення Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №4441 від
21.12.2012 у суду немає, у зв'язку з чим дані
вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог прокурора
щодо визнання недійсним та скасування
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 26.12.2012, серії САЕ
№351664, що видане Приватному
підприємству "Город Один" на підставі
рішення виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради №4441 від
21.12.2012, суд в їх задоволенні також
відмовляє у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, а суд може захистити
таке право та інтерес способами, що
встановлені договором або законом.
Зокрема, вказаною нормою передбачено
визнання недійсним лише правочину.

Статтею 202 Цивільного кодексу України
визначено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до п. 1.4 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
№ 7/5, державна реєстрація прав
власності на нерухоме майно - це
внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцезнаходженням об'єктів нерухомого
майна на підставі
правовстановлювальних документів
коштом особи, що звернулася до БТІ.

Видача свідоцтва про право власності
передбачена пунктом 6 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
№ 7/5, що регулює оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна,
яке здійснюється місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, державними органами
приватизації, Державним управлінням
справами на житлові та нежитлові
об'єкти.

Системний аналіз вищевказаних норм
свідчить про те, що свідоцтво про право
власності є лише документом, яким
оформлюється відповідне право, але не є
правочином, на підставі якого це право
виникає, змінюється або припиняється.

Така само позиція викладена у
Постанові Вищого господарського суду
України від 16.04.2013 у справі №5002-33/4254-2012.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване Свідоцтво про право
власності Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради на
нежитлову будівлю по вул.
Куйбишева/Репіна, 38а/63, м. Сімферополь,
АР Крим, видане на підставі рішення
Виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради №4441 від 21.12.2012.

Таким чином, оскаржуване свідоцтво про
право власності не породжує виникнення
у суб'єкта відповідного права, а тільки
фіксує факт його наявності.

Правовстановлюючим документом у
даному випадку є саме рішення
Виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради №4441 від 21.12.2012, на підставі
якого видане відповідне свідоцтво.

Суд не знайшов законних підстав для
визнання недійсним рішення
Виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради №4441 від 21.12.2012, а відтак
вимоги щодо визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності, не підлягають задоволенню у
зв'язку із передчасністю висунення.

Судові витрати у вигляді судового
збору, судом в порядку статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 24.01.2014.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Стягнути з Сімферопольської міської
ради Автономної Республіки Крим (вул.
Толстого, 15, м. Сімферополь, АР Крим, 95000;
) на користь Державного
бюджету України (УДКСУ у м. Сімферополі
АР Крим , МФО 824026 рахунок
№3002, відкритий в ГУ ДКСУ в АРК м.
Сімферополь, за кодом класифікації
доходів бюджету 22030001) 2294,00 грн. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя О.І.
Башилашвілі