ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.
справа № 911/4185/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Комунального підприємства
«Фонд комунального майна», Київська
обл., м. Славутич

до Приватного акціонерного товариства
«Ритейлінгова компанія «Євротек» в
особі філії Приватного акціонерного
товариства «Ритейлінгова компанія
«Євротек» у місті Славутич, Київська
обл., м. Славутич

про стягнення 15 600,48 гривень

за участю представників:

від позивача: Миргородова Т.В.
(довіреність б/н від 20.11.2013р.)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.11.2013р. Комунальне підприємство «Фонд
комунального майна» (далі-КП «Фонд
комунального майна»/позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Ритейлінгова компанія «Євротек» в
особі філії Приватного акціонерного
товариства «Ритейлінгова компанія
«Євротек» у місті Славутич (далі-ПАТ
«Ритейлінгова компанія
«Євротек»/відповідач) про стягнення 15
600,48 грн. штрафу, нарахованого за
порушення умов договору №230/230-Д-Е від
30.03.2012р.

Відповідач позов не визнав з підстав,
викладених у відзиві на позовну заяву,
та просив суд у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.11.2013р. порушено
провадження у справі №911/4185/13 та
призначено справу до розгляду на
26.11.2013р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 26.11.2013р. та
10.12.2013р. розгляд даної справи було
відкладено на 10.12.2013р. та 26.12.2013р.
відповідно.

09.12.2013р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду даної справи.
Зазначене клопотання судом задоволено.

В судовому засіданні 26.12.2013р.
оголошувалась перерва до 21.01.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30.03.2012р. між КП «Фонд комунального
майна» (далі-орендодавець) та ЗАТ
«Ритейлінгова компанія «Євротек» в
особі філії ЗАТ «Ритейлінгова компанія
«Євротек» у місті Славутич
(далі-орендар) було укладено договір
про відшкодування витрат орендодавця
на утримання орендованого майна та
його експлуатацію №230/230-Д-Е
(далі-договір), який регулює
взаємовідносини між орендодавцем та
орендарем по відшкодуванню витрат, які
пов'язані з утриманням майна
комунальної власності та його
експлуатацію згідно договору оренди
№230-Д від 31.03.2012р.

Пунктами 1.2 та 5.4 договору передбачено,
що орендодавець забезпечує
обслуговування, експлуатацію, зданих в
оренду площ по договору оренди №230-Д
від 31.03.2012р., а орендар відшкодовує
витрати орендодавця на виконання
вказаних робіт, зазначених у додатку
№1.

Орендар несе відповідальність за
недотримання вимог природоохоронного
законодавства, в тому числі за скид
забруднених стічних вод в
каналізаційну мережу універсаму
«Дніпро». У випадку, якщо орендар
здійснив скид забруднених стічних вод
в каналізаційну мережу універсаму
«Дніпро», (що підтверджено актом
підприємства, яке здійснює контроль за
якістю стічних вод в каналізаційні
мережі), він зобов'язаний в повному
обсязі сплати штраф за скид
забруднених стічних вод в
каналізаційну мережу.

08.05.2012р., 09.10.2012р., 23.05.2013р. та 31.07.2013р. КП
«УЖКГ» здійснило відбір проб стічних
вод в будівлі універсаму «Дніпро», що
підтверджується актами відбору проб
стічних вод від 08.05.2012р., 09.10.2012р., 23.05.2013р.
та 31.07.2013р. відповідно.

Згідно результатів аналізів
показників якості відібраних проб
стічних вод підприємства, проведених
лабораторією хіміко-аналітичного
контролю м. Славутича, було встановлено
скид зверхнормативних забруднень в
міську каналізаційну мережу по
показниках: завислі речовини, ХСК,
нітрати, нітрити, залізо, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи протоколами.

У зв'язку з виявленим перевищенням
допустимої концентрації забруднюючих
речовин у стічних водах, які скидаються
в каналізаційну мережу універсаму
«Дніпро», КП «УЖКГ» позивачу були
виставлені до сплати рахунки-фактури:

- №пр-000000188 від 31.10.2012р. на суму 10 959,12
грн.,

- №пр-000000212 від 30.11.2012р. на суму 6 068,78 грн.,

- №пр-000000118 від 25.06.2013р. на суму 535,58 грн.,

- №пр-000000200 від 30.09.2013р. на суму 3 752,26 грн.,
на загальну суму 21 315,74 грн.

Посилаючись на те, що скид забруднених
стічних вод в каналізаційну мережу
універсаму «Дніпро» було здійснено
відповідачем, як орендарем, 20.12.2012р.
позивачем було надіслано першому лист
№601 про сплату штрафу, згідно
виставлених КП «УЖКГ» рахунків на
підставі п. 5.4 договору.

Відповідач, згідно його листа
№00016-12/12-рк/4Н від 27.12.2012р., сплачувати
заявлені позивачем штрафні санкції
відмовився з огляду на відсутність у
спірних актах відбору проб стічних вод
від 08.05.2012р., 09.10.2012р., 23.05.2013р. та 31.07.2013р.
посилань на те, що скид забруднених
січних вод було здійснено саме
відповідачем.

Оскільки сторони в позасудовому
порядку не дійшли згоди щодо сплати
відповідачем штрафних санкцій за
порушення останнім умов договору, на
розгляд суду передано позовну вимогу
про стягнення з відповідача 15 600,48 грн.
штрафу на підставі п. 5.4 договору,
нарахованого внаслідок здійснення
відповідачем скиду забруднених
стічних вод в каналізаційну мережу
універсаму «Дніпро».

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заявлена позовна вимога задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Приписами статей 175, 173 Господарського
кодексу України встановлено, що
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Приписами статей 901, 903, 627, 629 ЦК України
встановлено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що
орендар несе відповідальність за
недотримання вимог природоохоронного
законодавства, в тому числі за скид
забруднених стічних вод в
каналізаційну мережу універсаму
«Дніпро». У випадку, якщо орендар
здійснив скид забруднених стічних вод
в каналізаційну мережу універсаму
«Дніпро», (що підтверджено актом
підприємства, яке здійснює контроль за
якістю стічних вод в каналізаційні
мережі), він зобов'язаний в повному
обсязі сплати штраф за скид
забруднених стічних вод в
каналізаційну мережу.

Статтями 549, 551 ЦК України унормовано, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

З урахуванням зазначеного, штрафні
санкції (неустойка, пеня, штраф) можуть
стягуватися тільки у випадку
встановлення їх розміру в договорі чи в
законі.

Водночас, як слідує зі змісту п. 5.4
договору, покладеного в основу
обґрунтування позовних вимог, орендар
несе відповідальність за недотримання
вимог природоохоронного
законодавства, в тому числі за скид
забруднених стічних вод в
каналізаційну мережу універсаму
«Дніпро» у вигляді штрафу. Разом з тим,
ані зазначеним пунктом договору, ані
іншими положенням договору порядок
нарахування та розмір відповідного
штрафу не визначено.

Відсутність погодження сторонами у
договорі порядку обчислення штрафу за
неналежне виконання відповідачем умов
п. 5.4 договору, як-то: відсоткове
відношення до суми невиконаної частини
зобов'язання або встановлення певної,
визначеної грошової суми, визнається
також і позивачем, що підтверджується
наданими суду поясненнями
представника останнього.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також враховуючи
той факт, що порядок обрахунку та
розмір штрафу за недотримання
відповідачем вимог природоохоронного
законодавства, в тому числі за скид
забруднених стічних вод в
каналізаційну мережу універсаму
«Дніпро» договором не передбачено, суд
дійшов висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 15 600,48 грн.
штрафу з підстав п. 5.4 договору не
відповідає вимогам ст. 551 ЦК України та
ст. 231 ГК України, а тому задоволенню не
підлягає.

Витрати про сплаті судового збору, у
відповідності до ст. 49 ГПК України, у
разі відмови у задоволенні позову,
покладаються судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 32-34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 549, 551, 627, 629, 901, 903
Цивільного кодексу України, ст. 173, 175, 231
Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 21.01.2014р.

Суддя

В.А. Ярема