м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
«Хімрезерв-Полтава»доПублічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування»простягнення 8 244,00
грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:Наливайко Є.О.від
відповідача:Фурманов В.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хімрезерв-Полтава»
(надалі - ТОВ «Хімрезерв-Полтава»)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» (надалі - ПАТ
«Укргазвидобування») про стягнення 8
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач згідно видаткової накладної
№РН-003685 від 29.08.2012 р. здійснив поставку
товару, а відповідач в свою чергу не
оплатив поставлений товар, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість
перед позивачем у розмірі 8 244,00 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.10.2013 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
03.12.2013 р. від представника відповідача
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечував з огляду на
те, що воно не є стороною укладеного
правочину, а відтак і не відповідає за
зобов'язаннями, які є предметом спору.
Представник відповідача в судове
засідання 04.12.2013 р. з'явилася, вимоги
ухвали суду виконала, надала
доповнення до відзиву на позовну заяву,
в якому в позові просила суд відмовити
з огляду на неможливість виконання ним
зобов'язань з оплати поставленої
продукції у зв'язку з відсутністю
В судовому засіданні 04.12.2013 р. судом
оголошено перерву до 13.01.2014 р.
В судове засідання представник
позивача з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, надав пояснення стосовно суті
спору, позовні вимоги підтримав в
Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти задоволення
позовних вимог заперечував повністю з
огляду на викладені у відзиві на
позовну заяву та доповненнях до нього
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2012 р. ТОВ «Хімрезерв-Полтава»
поставило, а філія Управління
будівельно-монтажних робіт
«Укргазспецбудмонтаж» Дочірньої
компанії «Укргазвидобування» НАК
«Нафтогаз України», правонаступником
якої є ПАТ «Укргазвидобування»,
прийняла товар на загальну суму 8 244,00
грн., що підтверджується видатковою
накладною №РН-003685 від 29.08.2012 р.

Видаткова накладна містить
номенклатуру (асортимент) товару,
кількість та ціну, містить підпис
представників позивача та філії
відповідача - Управління
будівельно-монтажних робіт
«Укргазспецбудмонтаж» .

Із матеріалів справи та пояснень
представників сторін вбачається, що
договір купівлі-продажу у формі
єдиного документу не складався.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського
кодексу України визначено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п. 1 ст. 181 Господарського
кодексу України допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Таким чином, між сторонами укладено
договір купівлі - продажу (шляхом
оформлення накладних на відпуск
матеріалів), а відтак виникли
відносини, які підпадають під правове
регулювання Глави 54 Цивільного кодексу
України.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
згідно договору товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 8 244,00 грн.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач поставив відвідачу товар на
суму 8 244,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№РН-003685 від 29.08.2012 р.

Твердження відповідача про те, що
спірну партію товару приймав
представник філії Управління
будівельно-монтажних робіт
«Укргазспецбудмонтаж», а тому за
відсутності двостороннього договору
саме з ПАТ «Укргазвидобування», воно не
може відповідати за зобов'язаннями
такої філії судом відхиляються з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 95 Цивільного
кодексу України філією є відокремлений
підрозділ юридичної особи, що
розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій. Філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення.

В той же час, оскільки філії не мають
статусу юридичної особи, то,
відповідно, вони не мають і цивільної
дієздатності, а отже не можуть
самостійно від власного імені бути
учасниками цивільних правовідносин.

Аналогічні висновки містяться в
постанові Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 р. у справі №21/44.

За таких обставин, учасником цивільних
правовідносин є саме ПАТ
«Укргазвидобування», відокремленим
підрозділом якого є філія Управління
будівельно-монтажних робіт
«Укргазспецбудмонтаж».

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського
кодексу України до відносин поставки,
не врегульованих цим кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України вбачається, що
покупець зобов'язаний оплатити повну
ціну переданого товару після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Тобто, термін виконання зобов'язання,
що випливає з правовідносин
купівлі-продажу, чітко встановлений
вищезазначеною спеціальною нормою
права - покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

Аналогічні висновки щодо строку
виконання грошового зобов'язання зі
змісту ст. 692 Цивільного кодексу
України містяться в постанові Вищого
господарського суду України від 28.2.2012
р. у справі №5002-8/481-2011 та Інформаційному
листі Вищого господарського суду
України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р.

Договором (видатковою накладною) не
було встановлено строку відстрочення
оплати грошового зобов'язання, а тому з
урахуванням положень ст.ст. 530, 692
Цивільного кодексу України відповідач
був зобов'язаний розрахуватися за
поставлений товар на наступний день
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

Отже, у відповідача існує
заборгованість у розмірі 8 244,00 грн., а
строк виконання грошового зобов'язання
на момент звернення позивача до суду
настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача простроченого
грошового зобов'язання по сплаті на
користь позивача 8 244,00 грн. за
поставлену продукцію. Відповідачем
вказана заборгованість не спростована,
доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

ПАТ «Укргазвидобування» обставин, з
якими чинне законодавство пов'язує
можливість звільнення його від
відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

Твердження відповідача про те, що
невиконання ним грошового зобов'язання
з оплати поставленого позивачем товару
зумовлене значним обсягом
дебіторської заборгованості, яка
систематично не сплачується НАК
«Нафтогаз України» на користь ПАТ
«Укргазвидобування», не може бути
підставою для звільнення його від
відповідальності, оскільки згідно з
приписами ст. 617 Цивільного кодексу
України не вважається випадком,
зокрема, недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
«Хімрезерв-Полтава» про стягнення з
ПАТ «Укргазвидобування»
заборгованості у розмірі 8 244,00 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються судом у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімрезерв-Полтава»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» (04053, м.
Київ, вул. Кудрявська, 26/28;
ідентифікаційний код 30019775) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімрезерв-Полтава»
(36007, м. Полтава, вул. Ковпака, 21;
ідентифікаційний код 30485934)
заборгованість у розмірі 8 244 (вісім
тисяч двісті сорок чотири) грн. 00 коп. та
судовий збір у розмірі 1 720 (одна тисяча
сімсот двадцять) грн. 50 коп. Видати
наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.01.2014 р.

Суддя
В.П. Босий