м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21867/13 15.01.14

За позовомДержавного підприємства
«Придніпровська
залізниця»ДоДочірнього підприємства
«Агроцентр Єврохім-Україна»
Простягнення 21 035,00 грн.

Суддя Куркотова Є.Б.

Представники: Від позивача:Хлабистін
Д.М. Від відповідача: Панченко Р.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Придніпровська
залізниця» звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Дочірнього підприємства «Агроцентр
Єврохім-Україна» про стягнення з
відповідача 21 035,00 грн. штрафу за
невірно вказану масу вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
залізницею було прийнято для
перевезення вантаж у вагоні №60415809 за
залізничною накладною №48464820, проте
актом загальної форми №847 від 04.07.2013 та
комерційним актом АА №044329/75 від 04.07.2013
був встановлений факт, що у накладній
невірно вказано масу вантажу, у зв'язку
з чим настала відповідальності
вантажовідправника у вигляді штрафу у
розмірі 5-кратної провізної плати у
сумі 21 035,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 14.11.2013 порушено провадження у
справі. Розгляд справи призначено на
04.12.2013.

04.12.2013 р. через канцелярію суду від
представника відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, за змістом
якого останній заперечував в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вага вантажу відповідала вазі вказаної
у накладні №48464820, що підтверджується
листом одержувача №853-12 від 20.09.2013 р.,
згідно якого претензій по кількості
вантажу до відправника одержувач не
має. Також відповідач відзначив, що
позивач не залучив до участі у
контрольному виваженні ні відповідача
не одержувача товару та не повідомив
сторін про відсутність частини
вантажу, а відтак обставини, що вказані
у комерційному акті АА№044329/75 від 04.07.2013
р. та акті загальної форми №847 від 04.07.2013
р. викликають сумнів у їх
достовірності. Крім того, відповідач
зазначає, що у комерційному акті стан
вантажу детально не описаний всі графи
не заповнені всупереч вимогам «Правил
складання актів». Також, за змістом
відзиву на позовну заяву, на думку
відповідача, позивачем допущено
порушення ст. 52 Статуту залізниць, а
саме позивач був зобов'язаний
здійснити перевірку маси вантажу та
кількість місць (біг-бегів) у відкритих
вагонах, чого останній не виконав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 04.12.2013 розгляд справи було
відкладено на 20.12.2013 у зв'язку з неявкою
представника позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.12.2013 розгляд справи було
відкладено на 15.01.2014 у зв'язку з неявкою
представника позивача.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 р. ДП «Агроцентр
Єврохім-Україна» (вантажовідправником)
зі станції відправлення Красногорівка
Донецької залізниці на станцію
Сімферополь-Вантажний Придніпровської
залізниці було відвантажено карбамид
(мочевина штучна) в кількості 54 тон за
залізничною накладною №48464820 в вагоні
№60415809, в якій вказано одержувачем
вантажу ПАТ «Компанія «Райз».

04.07.2013 р. при проходженні вагону через
станцію Чаплине Придніпровської
залізниці складено акт загальної форми
№847 від 04.07.2013 та комерційний акт АА
№044329/75 від 04.07.2013, згідно з якими
встановлено, що 04.07.2013 на станцію
Чаплине Придніпровської залізниці
прибув вагон №60415809 за залізничною
накладною №48464820 від 01.07.2013 з невірно
вказаною масою вантажу в перевізному
документі, а саме встановлено
невідповідність фактичної ваги, яка
становить 52600 кг. з даними, зазначеними
у залізничній накладній, відповідно до
якої маса вантажу 54000 кг.

Відповідно ст. 6 Статуту залізниць
України накладна це основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача.

Відповідно ст. 24 Статуту залізниць
України вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній.

Відповідно до п.5.5. Правил оформлення
перевізних документів, якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли. Цей факт засвідчується актом
загальної форми, якщо за цим фактом не
складався комерційний акт.

Відповідно ст. 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначені у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Відповідно ст. 118 Статуту залізниць
України за пред'явлення вантажу, який
заборонено до перевезень або який
потребує під час перевезення особливих
заходів безпеки, та з неправильним
зазначенням його найменування або
властивостей з відправника, крім
заподіяних залізниці збитків і витрат,
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується факт неправильного
зазначення у залізничній накладній
№48464820 маси вантажу, у відповідача
настала передбачена ст.ст. 118, 122 Статуту
залізниць України відповідальність
перед залізницею у вигляді штрафу у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Щодо заперечень представника
відповідача викладених у відзиві на
позовну заяву суд відзначає наступне.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів
до перевезення, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 861/5082, вантажі, завантажені
відправником у вагони відкритого типу
(платформи, напіввагони тощо)
приймаються залізницею до перевезення
шляхом візуального огляду вагона,
вантажу, його маркування (у т.ч.
захисного) та кріплення у вагоні без
перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до п.3.19 Роз'яснення Президії
Вищого господарського суду України N
04-5/225 від 29.09.2009, залізниця вправі
перевіряти дані, зазначені
відправником у залізничній накладній,
але не зобов'язана перевіряти масу усіх
вантажів, які вона приймає до
перевезення. Не має також правового
значення оцінка того, чи могла
залізниця при прийнятті вантажу до
перевезення побачити недовантаження у
вагоні, оскільки Статут та Правила
перевезення не передбачають
визначення маси вантажу «на око». До
того ж, різні вантажі мають різну
питому вагу та вологість, внаслідок
чого маса 70 тонн може займати лише
третину або половину вагона.

Відповідно до графи 28 залізничної
накладної №48464820 вантаж завантажено у
вагон засобами вантажовідправника.
Отже відомості в накладну щодо маси
вантажу було внесено безпосередньо
вантажовідправником, а зважування
відправник здійснював самостійно на
власних вагах, що останнім не
заперечується

Відповідно до графи 55 залізничної
накладної №48464820 правильність
внесених відомостей підтверджено
представником відповідача Свєтюхом
Олександром Михайловичем.

За таких обставин, під час приймання
вантажу до перевезення на станції
відправлення обов'язок залізниці щодо
зважування вантажу перед відправкою
був відсутній, а вини працівників
вантажного цеху станції Красногорівка
при прийманні вагона №60415809 до
перевезення не має.

Так, відповідно до телеграми №НР 1 від
08.10.2013 контрольне зважування по ст.
Краногорівка вагону №60415809 не
проводилось.

Оскільки, вантаж було прийнято лише
шляхом візуального огляду, то
залізниці не могла знати про
невідповідність маси вантажу, а тому
вантаж відправнику не повертався, нові
перевізні документи не
переоформлялись.

З матеріалів справи вбачається, що
перевірка відомостей зазначених у
накладній №48464820, а саме ваги вантажу,
здійснено позивачем на шляху
проходження, а саме на станції Чаплине
Придніпровської залізниці, внаслідок
якої складено акт загальної форми №847
від 04.07.2013 та комерційний акт АА №044329/75
від 04.07.2013.

Згідно телеграми за вих.. №160 від 04.07.2013
одразу після виявлення
невідповідності маси вантажу, станцією
Чаплине на станцію Красногорівка було
дано оперативне повідомлення
невідповідність фактичної ваги, яка
становить 52600 кг. з даними, зазначеними
у залізничній накладній, відповідно до
якої маса вантажу 54000 кг.

Станція Красногорівка є опорною
станцією підприємства відповідача.

Проте відповідач не визнав за
необхідне звернутися на ст. Чаплине та
комісійно перевірити масу вантажу у
вагоні.

Крім того, дана відправка йшла у
супроводі охорони (ВОХР), про що
міститься запис в графі 49 залізничної
накладної №48464820.

З матеріалів справи також вбачається,
що при переваженні спірного вагону на
станції Чаплине був присутній
представник ВОХР Соломяний Н., який
своїм підписом підтвердив
невідповідність даних накладної. Дана
обставина також підтверджується
Випискою з книги переважень та наявним
у справі комерційним актом.

За таких обставин твердження
відповідача про незалучення позивачем
до участі у контрольному зважуванні
відповідача судом визнається
безпідставним.

Що стосується посилання відповідача на
неповідомлення одержувача вантажу
про складений комерційний акт та
неучасті одержувача в контрольній
перевірці на станції призначення, суд
відзначає, що залізницею у графі 49
накладної було проставлено відмітку
транзитної станції Чаплине про
складений комерційний акт №044329/75 від
04.07.2013, зокрема вказано менше документа
1400 кг.

Оскільки, вантаж видається одержувачу
за накладною, то одержувач вантажу не
міг не знати, що залізницею складено
комерційний акт та що маса вантажу є
меншою на 1400 кг.

Згідно п.14 Правил складання актів
встановлено, що видача актів
одержувачам провадиться під розписку
на третьому примірнику акта, який
зберігається на станції. Вимоги про
видачу актів від імені одержувача може
пред'являти особа, яка має довіреність
одержувача, оформлену згідно із
законодавством. Вимоги про видачу
актів можуть пред'являтися протягом
шести місяців від дня видачі вантажу.

Отже, акти видаються лише на вимогу
одержувача.

Як вбачається з відзиву відповідача та
листів одержувача, жодних вимог ПАТ
"Компанія «Райз» щодо отримання
комерційного акту не заявляло.

Суд також не приймає до уваги посилання
відповідача на порушення позивачем
вимог ст.52 Статуту залізниць щодо
обов'язковості перевірки залізницею
маси, кількості місць та стану вантажу
на станції призначення та складання
нового комерційного акту.

Згідно із ст. 52 Статуту залізниць на
станціях призначення залізниця
зобов'язана перевірити масу, кількість
місць і стан вантажу у разі:

- прибуття вантажу у пошкодженому
вагоні (контейнері), а також у вагоні
(контейнері) з пошкодженими пломбами
відправника або пломбами попутних
станцій;

- прибуття вантажу з ознаками
недостачі, псування або пошкодження
під час перевезення на відкритому
рухомому складі або у критих вагонах
без пломб, якщо таке перевезення
передбачене Правилами;

- прибуття швидкопсувного вантажу з
порушенням граничного терміну його
перевезення або з порушенням
температурного режиму перевезення в
рефрижераторних вагонах (контейнерах);

- прибуття вантажу, який був
завантажений залізницею;

- видачі з місць загального
користування вантажів, вивантажених
залізницею;

- прибуття вантажів у вагонах навалом і
насипом за вимогою одержувача у
розмірах, передбачених Правилами.

У решті випадків вантажі, завантажені
відправником, і ті, що прибули у
справних вагонах, контейнерах із
непошкодженими пломбами відправника, а
також без ознак недостачі, псування,
пошкодження на відкритому рухомому
складі або у критих та інших вагонах
без пломб, якщо такі перевезення
передбачені Правилами, видаються без
перевірки їх кількості і стану.

Згідно відомостей комерційного акту АА
№044329/75 від 04.07.2013 Розділу «Д» вантаж
прибув на станцію призначення без
ознак недостачі або пошкодження
вантажу, в цілих, непошкоджених мішках,
за відсутності вільних місць, двері та
люки вагону закриті.

Відтак, враховуючи, що навантаження
вагону на станції відправлення
здійснювалось відповідачем, а доказів
прибуття вантажу у пошкодженому
вагоні, а також у вагоні з пошкодженими
пломбами відправника або пломбами
попутних станцій, або з ознаками
пошкодження вантажу, або недостачі під
час прибуття рухомого складу на
станцію призначення та наявність
зауважень одержувача на станції
призначення з приводу таких фактів
матеріали справи не містять,
твердження відповідача про обов'язок
позивача здійснити контрольне
зважування маси вантажу у відкритих
вагонах на станції призначення судом
відхиляються.

Вимоги вантажоодержувача щодо
здійснення переваження вантажу на
станції призначення до залізниці
подано не було, а матеріали справи
відповідних доказів звернення не
місять.

Крім того, згідно відмітки залізниці у
Розділі Е комерційного акту АА №044329/75
від 04.07.2013, позивачем при надходженні
вантажу на станцію призначення різниці
між даними цього комерційного акту
виявлено не було, у зв'язку з чим
підстави для складання нового
комерційного акту були відсутні.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Комерційний акт складається для
засвідчення таких обставин, зокрема,
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.
Порядок складання комерційних актів та
актів загальної форми встановлюється
Правилами.

Відповідно до Правил складання актів
невідповідність маси і кількості
наявного вантажу повинна бути
засвідчена комерційними актами (п. 2
Правил складання актів).

Відповідно до вимог пункту 9 Правил
складання актів у комерційному акті
детально описуються стан вантажу або
багажу і обставини, за яких виявлена
незбереженість, а також обставини, які
могли бути причиною виникнення
незбереженості вантажу, багажу чи
вантажобагажу. Ніякі припущення та
висновки про причини незбереженості
або про вину відправника і залізниці до
акта не вносяться. Усі графи бланка
акта мають бути заповнені. Не
дозволяється проставляння рисок та
лапок замість повторення необхідних
даних. У комерційному акті
зазначається, чи правильно
навантажений, розміщений і закріплений
вантаж, а також про наявність та стан
захисного маркування для вантажів, що
перевозяться у відкритих вагонах. У
разі неправильного завантаження,
розміщення, закріплення вантажу в акті
зазначається, яке порушення було
допущено.

Комерційний акт АА №044329/75 від 04.07.2013 р.
складено станцією Чаплине
Придніпровської залізниці в день
переважування вагонів у відповідності
до вимог, пред'явлених до його
складання Правилами складання актів та
підписаний начальником станції Дрозд
А.М., прийомоздавальником Павленко С.С.
та начальником вантажного району Сабур
Н.І.

Отже, дослідивши комерційний акт АА
№044329/75 від 04.07.2013 р., суд відзначає його
складання у відповідності формі ГУ-22,
оскільки зміст комерційного акта
відповідає додатку 1 до Правил
складання актів, затверджених наказом
Мінтрансу України від 28.05.2002 N 334,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України від 08.07.2002 за N 567/6855, при цьому,
не заповнення деяких граф бланка акту
не є суттєвим порушенням та не призвело
до встановлення невірної чи неповної
інформації.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності згідно
ст.122 Статуту залізниць за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт та акти
загальної форми, складені у порядку
ст.129 Статуту залізниць.

Таким чином, з огляду наявності в
матеріалах справи комерційного акту АА
№044329/75 від 04.07.2013 р., складеного
відповідно до Правил складання актів,
та який є підставою для покладення на
відправника відповідальності,
передбаченої ст.122 Статуту залізниць,
твердження відповідача, що обставини,
викладені у комерційному акті,
спростовуються листом одержувача,
згідно якого останній претензій щодо
маси вантажу не має, судом
відхиляються.

Відповідно до залізничної накладної
№48464820 від 01.07.2013 розмір провізної плати
вагону №60415809 складає 4 207,00 грн.

Отже, сума штрафу, що підлягає до
стягнення з відповідача, складає 21 035,00
грн. (4 207,00 грн. * 5 = 21 035,00 грн.).

26.07.2013 позивачем було направлено на
адресу відповідача претензію №ДНМЮ-17/34
на суму 21 035,00 грн., яка була залишена ним
без відповіді та задоволення.

Судом встановлений факт порушення
відповідачем вимог ст. 24 Статуту
залізниць України щодо правильності
зазначення відомостей в залізничній
накладній, що підтверджується
складеним актом загальної форми №847
від 04.07.2013 та комерційним актом АА
№044329/75 від 04.07.2013, у зв'язку з чим
позовні вимоги позивача про стягнення
21 035,00 грн. є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 49
ГПК України покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього
підприємства «Агроцентр
ЄвроХім-Україна» (01133, м. Київ, вул..
Щорса, 44, ) на користь
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (49600, м.
Дніпропетровськ, проспект Карла
Маркса, 108, ) штраф у сумі
21 035 (двадцять одна тисяча тридцять
п'ять) грн.. 00 коп. та 1 720 (одна тисяча
сімсот двадцять) грн.. 50 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Рішення підписано 16.01.2014