ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 рокуСправа № 912/1789/13
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Колодій С.Б.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу №912/1789/13

за позовом: комунального підприємства
"Парк культури і відпочинку ім. 50-річчя
Жовтня", м. Кіровоград

до Кіровоградської міської ради, м.
Кіровоград

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Будекспорт", м.
Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Кіровської районної у
місті ради, м. Кіровоград

про визнання недійсним та скасування
рішення, визнання недійсним договору

за участю представників сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - участі не брали;

від прокуратури - Чернієнко О.В.,
посвідчення № 001997 від 30.08.2012 (наказ №
556к від 04.09.2013),

Комунальне підприємство "Парк культури
і відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" (надалі
- КП "Парк культури і відпочинку ім.
50-річчя Жовтня") звернулось до
господарського суду з позовом про
визнання недійсним та скасування
пункту 5 рішення Кіровоградської
міської ради №693 від 29.01.2004 "Про надання
земельних ділянок"; визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки, що
укладений між Кіровоградською міською
радою та товариством з обмеженою
відповідальністю "Будекспорт" (надалі -
ТОВ "Будекспорт") від 03.06.2004 № 165.

Ухвалою від 05.11.2013 господарський суд
прийняв позовну заяву до розгляду,
порушив провадження у справі № 912/1789/13,
залучив до участі у справі Кіровську
районну у місті Кіровограді раду в
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача та витребував від
сторін докази, необхідні для вирішення
справи по суті.

З метою захисту інтересів держави для
представництва інтересів позивача у
дану справу вступив прокурор м.
Кіровограда, про що повідомив суд
заявою №(12-61)10555 вих13 від
25.11.2013.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, посилаючись на приписи статей 43,
53 Закону України "Про природно -
заповідний фонд", позивач стверджує, що
територія Парку ім. 50-річчя Жовтня
площею 42,28 га відноситься до земель
природно-заповідного фонду міста
Кіровограда та перебуває під охороною
держави.

Керуючись статтями 149, 150 Земельного
кодексу України (в редакції на момент
укладення договору оренди) позивач
зазначає, що сільські, селищні, міські
ради вилучають земельні ділянки
комунальної власності відповідних
територіальних громад, які перебувають
у постійному користуванні, для всіх
потреб, крім особливо цінних земель,
які вилучаються ними з урахуванням
вимог статті 150 Кодексу. Земельні
ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади, Ради міністрів АРК та органів
місцевого самоврядування на підставі
та в порядку, передбачених Кодексом.

При цьому земельні ділянки
особливо цінних земель, що перебувають
у державній або комунальній власності,
можуть вилучатися в тому числі для
об"єктів соціально-культурного
призначення за постановою Кабінету
Міністрів України або за рішенням
відповідної місцевої ради, якщо
питання про вилучення (викуп) земельної
ділянки погоджується Верховною Радою
України.

З аналізу зазначених норм
законодавства позивач приходить до
висновку, що вилучення земельних
ділянок, що відноситься до природно -
заповідного фонду, можливе за рішенням
відповідної місцевої ради, якщо
питання про вилучення (викуп) земельної
ділянки погоджується Верховною Радою
України.

При прийнятті спірного рішення
будь-якого рішення щодо вилучення
земельної ділянки не приймалося,
погодження з Верховною Радою України
не здійснювалися, змін до Державного
акту на право постійного користування
землею Парком не вносилось.

На дату подачі позовів на одну і ту ж
земельну ділянку існує два
правовстановлюючі документи, які є
чинними - Державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою від 14.10.1993 р., серії КР №000000160,
виданий Парку імені 50 років Жовтня та
договір оренди земельної ділянки,
укладений між Кіровоградською міською
радою та ТОВ "Будекспорт" про надання
останньому в оренду земельної ділянки
площею 0,043 га для розміщення атракціону
"Човни" надано земельні ділянки за
рахунок земель Парку.

Посилаючись на статтю 152 Земельного
кодексу України позивач вважає своє
право користування земельною ділянкою
порушеним та таким, що підлягає
захисту.

27.12.2013 року позивач подав заяву в
порядку статті 22 Господарського
процесуального кодексу України, в якої
посилаючись на порушення
Кіровоградською міською радою
приписів статей 141, 142 Земельного
кодексу України ( в редакції, що діяла
на момент прийняття спірного рішення)
зазначає, що при прийняття рішення про
передачу в оренду ТОВ "Будекспорт"
земельної ділянки рішення про
припинення права постійного
користування або ж вилучення вказаної
земельної ділянки у постійного
користувача (позивача) міською радою не
приймалось.

Кіровоградська міська рада погодилась
з позицією позивача про те, що спірне
рішення прийнято з порушенням норм
чинного законодавства.

Кіровська районна у місті Кіровограді
рада підтримала позовну заяву КП "Парк
культури і відпочинку ім. 50-річчя
Жовтня", вважає вимоги позивача
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

ТОВ "Будекспорт" позов не визнає,
посилаючись на те, що матеріали справи
не містять доказів, які б
підтверджували недійсність спірного
рішення та договору.

Заперечуючи позов відповідач 2
зазначає, на земельної ділянки ,
переданої в оренду ТОВ "Будекспорт"
знаходиться нерухоме майно, що
належить відповідачу, в зв"язку з чим
слід застосовувати статтю 120
Земельного кодексу України.

Крім того, відповідач 2 подав до суду
заяву про застосування строків
позовної давності, в якої стверджує про
пропуск позивачем строків позовної
давності по заявлених вимогах та
вважає даний факт підставою для
відмови у задоволенні позову.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2004 року Кіровоградською міською
радою прийнято рішення №693 пунктом 5
якого погоджено проект відведення та
надано ТОВ "Будекспорт" в оренду на 25
років земельну ділянку площею 0,043 га за
рахунок земель парку ім. 50 років Жовтня
(за його згодою) під розміщення
атракціону "Човни" (а.с.20).

Дана рішення стало підставою для
укладання між Кіровоградською міською
радою, як Орендодавцем та ТОВ
"Будекспорт", як Орендарем договору
оренди землі від 03.06.2004 року №165,
зареєстрованого у Кіровоградській
регіональній філії державного
підприємства Центру державного
земельного кадастру при Держкомземі
України по земельних ресурсах, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 07.06.2004 р. за №156 (а.с.21-24).

За умовами даного договору
Орендодавець передав, а Орендар
прийняв в строкове платне користування
на 25 років земельну ділянку загальною
площею 0,043 га для розміщення атракціону
"Човни", яка знаходиться в парку ім.
50-річчя Жовтня в місті Кіровограді.

При розгляді справи господарським
судом досліджено представлені
позивачем докази, які свідчать про те,
що позивач є землекористувачем
земельної ділянки площею 42,28 га на
підставі Державного акту на право
постійного користування землею серії
КР №000000160, яка надана Парку імені 50
років Жовтня відповідно до рішення
виконкому міської Ради народних
депутатів №849 від 13.10.1993 р. (а.с.12-15).

Даний факт підтверджується наступним.

06.06.1972 року виконавчим комітетом
Кіровоградської обласної Ради
депутатів трудящих прийнято рішення
№213 "Про віднесення пам'яток природи
республіканського та місцевого
значення до категорій відповідно нової
класифікації та затвердження
нововиявлених заповідних територій і
природних об'єктів", яким відповідно до
постанови Ради Міністрів Української
РСР №43 від 28.01.1972 р. "Про заходи про
розширення мережі державних
заповідників і поліпшенню заповідної
справи" вирішено віднести до категорії
парків - пам"яток садово - паркового
мистецтва Кіровоградський дендропарк
"50 років Жовтня", що за класифікацією
відносяться до заповідних
парків-пам'яток садово-паркового
мистецтва та переданий під охорону
Кіровоградського міського
комунального господарства (а.с.17-19).

Рішенням виконавчого комітету
Кіровоградської міської Ради
депутатів трудящих №204 від 28.01.1974 "Про
виділення парку ім. 50-річчя Жовтня в
самостійну одиницю, підпорядкувавши її
Кіровській районній Раді депутатів
трудящих" парк культури і відпочинку
ім. 50-річчя Жовтня, який входив до
складу об'єднаної дирекції міських
парків, виділено в самостійну одиницю,
підпорядкувавши його Кіровській
районній раді депутатів трудящих з 15
лютого 1974 року (а.с.116).

10.06.1992 року створено державне
комунальне підприємство "Парк культури
і відпочинку ім. 50-річчя Жовтня",
зареєстровано Статут підприємства та
видано свідоцтво про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи (а.с. 96-108).

Із змісту пункту 1 розділу 1 статуту
цього підприємства парк культури і
відпочинку ім. 50-річчя Жовтня
створений відповідно до рішення
Кіровоградського міськвиконкому від
28.01.1974 року №201 та функціонує на
території Кіровського району м.
Кіровограда(а.с.98).

26.05.1993 року виконкомом Кіровоградської
міської ради прийнято рішення №434 "Про
розмежування майна комунальної
власності міста", яким з метою розвитку
матеріально - технічної бази парків
культури і відпочинку міста,
покращення їх фінансового стану та
благоустрою територій вирішено
передати в комунальну власність
Кіровського району парк культури і
відпочинку ім. 50-річчя Жовтня з 01.06.1993
року (а.с.47).

Рішенням Кіровської районної ради
депутатів трудящих №219 від 23.09.1993 "Про
розмежування майна комунальної
власності міста" парк культури і
відпочинку ім. 50-річчя Жовтня прийнято
в комунальну власність Кіровського
району (а.с.63).

13.10.1992 року виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради прийнято
рішення №849, яким затверджено
матеріали інвентаризації земельних
ділянок підприємств, установ та
організацій з оформленням документів
на право користування землею згідно
додатку, в який включено парк 50 років
Жовтня площею 42,28 га (а.с.64).

На підставі рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
народних депутатів "Про розгляд
матеріалів інвентаризації земель" № 849
від 13.10.1993 парку ім. 50 років Жовтня
видано Державний акт на право
постійного користування землею серії
КР №000000160, яким для розміщення парку
надано у постійне користування
земельну ділянку площею 42,28 га в межах
згідно з планом землекористування (а.с.
12-15).

Як вбачається із технічного звіту
інвентаризації земель парку імені 50
років Жовтня в місті Кіровограді за
парком імені 50 років Жовтня
закріплено земельну ділянку площею 42.28
га з визначенням прилеглої до неї
санітарно-охоронної зони площею 3,34 га
(а.с.117-125).

05.08.1997 року рішенням Кіровської
районної ради прийнято у комунальну
власність району земельну ділянку
площею 42,28 га, а також майно та основні
засоби парку культури та відпочинку ім.
50-річчя Жовтня (а.с.65).

Рішенням виконкому Кіровської
районної ради м. Кіровограда №38 від
19.02.2002 затверджено статут
комунального підприємства "Парк
культури і відпочинку ім. 50-річчя
Жовтня" (а.с.48-56).

За змістом пунктів 1.1, 1.2 Статуту
передбачено, що комунальне
підприємство "Парк культури і
відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" є
правонаступником державного
комунального підприємства "Парк
культури і відпочинку ім. 50-річчя
Жовтня", зареєстрованого рішенням
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради народних депутатів від
10.06.1992 №368, реєстраційний №00842-ДК-1.
Підприємство є комунальною власністю
Кіровської районної ради м.
Кіровограда культурного та
дозвільного призначення, яке
функціонує на території Кіровського
району м. Кіровограда.

За викладених обставин, господарський
суд погоджується з твердженням
позивача, що саме у комунального
підприємства "Парк культури і
відпочинку ім. 50 - річчя Жовтня" на час
прийняття спірного рішення та договору
оренди землі існувало право на
користування земельною ділянкою
площею 42,28 га.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про природно-заповідний фонд" до
об'єктів природно-заповідного фонду
відносяться, зокрема, дендрологічні
парки.

Статтею 43 Земельного Кодексу України
встановлено, що землі
природно-заповідного фонду - це ділянки
суші і водного простору з природними
комплексами та об'єктами, що мають
особливу природоохоронну, екологічну,
наукову, естетичну, рекреаційну та іншу
цінність, яким відповідно до закону
надано статус територій та об'єктів
природно-заповідного фонду.

В силу вимог частини 3 статті 7 Закону
України "Про природно-заповідний фонд"
на землях природно-заповідного
фонду та іншого природоохоронного
або історико-культурного
призначення забороняється будь-яка
діяльність, яка негативно впливає або
може негативно впливати на стан
природних та історико-культурних
комплексів та об'єктів чи перешкоджає
їх використанню за цільовим
призначенням.

Згідно рішення п'ятої сесії двадцять
другого скликання Кіровоградської
міської ради №46 від 28.02.1996 "Про
визначення земель природоохоронного,
рекреаційного та історико-культурного
призначення" парк 50-річчя Жовтня
віднесено до категорії земель
природоохоронного призначення
(а.с.147-149).

Державним управлінням екології та
природних ресурсів у Кіровоградській
області 19.05.1999 видано паспорт території
(об'єкту) природно-заповідного фонду
України та охоронне зобов'язання,
відповідно до якого даний об'єкт
природно-заповідного фонду місцевого
значення - парк-пам'ятку
садово-паркового мистецтва "Парк 50
років Жовтня" передано під охорону
землекористувача - Кіровській районній
у місті Кіровограді раді (а.с.222-223).

26.03.2008 державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Кіровоградській області видано
паспорт території (об'єкту)
природно-заповідного фонду України №
МПП 1-564 та видано охоронне зобов'язання
№ МПП 1-564 відповідно до якого даний
об'єкт природно-заповідного фонду
місцевого значення - парк - пам'ятку
садово-паркового мистецтва "50 років
Жовтня" площею 42,2 га, охоронна зона 2,1 га
передано під охорону землекористувача
- КП "Парк культури і відпочинку2 (а.с.16).

Чинне земельне законодавство
передбачає два види користування
землею: право постійного користування
та оренда (глава 15 Земельного кодексу
України).

Порядок та умови набуття права
користування земельною ділянкою
встановлено Земельним кодексом
України та Законом України "Про оренду
землі".

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про оренду землі" орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

Згідно статті 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

За приписами частин 1, 2 статті 124
Земельного кодексу України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
на підставі рішення відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Ці норми кореспондуються з
відповідними нормами Закону України
"Про оренду землі".

Відповідно до статті 16 цього Закону
особа, яка бажає отримати земельну
ділянку в оренду із земель державної
або комунальної власності, подає до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування за
місцем розташування земельної ділянки
заяву (клопотання). Розгляд заяви
(клопотання) і надання земельної
ділянки в оренду проводяться у порядку,
встановленому Земельним кодексом
України.

Стаття 141 Земельного кодексу України
визначає перелік підстав припинення
права користування земельною ділянкою,
зокрема: добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами пункту 3, 4 статті 142
Кодексу припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки. Власник
земельної ділянки на підставі заяви
землекористувача приймає рішення про
припинення права користування
земельною ділянкою, про що повідомляє
органи державної реєстрації.

Згідно пунктів 1,2,3 статті 149 Земельного
кодексу України земельні ділянки,
надані у постійне користування із
земель державної та комунальної
власності, можуть вилучатися для
суспільних та інших потреб за рішенням
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

Сільські, селищні, міські ради
вилучають земельні ділянки
комунальної власності відповідних
територіальних громад, які перебувають
у постійному користуванні, для всіх
потреб, крім особливо цінних земель,
які вилучаються (викупляються) ними з
урахуванням вимог статті 150 цього
Кодексу.

Зі змісту статті 150 Кодексу вбачається,
що до особливо цінних земель
відносяться в тому числі землі
природно - заповідного фонду. Земельні
ділянки особливо цінних земель, що
перебувають у державній або
комунальної власності можуть
вилучатися для будівництва, в тому
числі об"єктів соціально - культурного
призначення, за постановою Кабінету
Міністрів України або за рішенням
відповідної місцевої ради, якщо
питання про вилучення (викуп) земельної
ділянки погоджується Верховною Радою
України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26
Закону України, частини1 статті 46,
частини 1 статті 59 "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин; сесія
складається з пленарних засідань ради,
а також засідань постійних комісій
ради; рішення ради приймаються на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

За правилами статті 21 Цивільного
кодексу України, суд визнає
незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні
права або інтереси.

Згідно змісту пункту 2 роз'яснень
президії Вищого арбітражного суду
України №02-5/35 від 26.01.2000 з подальшими
змінами "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який
видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації -
позивача у справі.

З досліджених матеріалів справи
вбачається, що на підставі Державного
акту на право постійного користування
землею позивач є землекористувачем
земельної ділянки площею 42,28 га.

Не приймаючи будь-яких рішень про
припинення права користування
земельною ділянкою позивачем або
вилучення земельної ділянки у
позивача, в порушення приписів статей
141, 142, 149,150 Земельного кодексу України,
Кіровоградська міська рада прийняла
рішення №693 від 29.01.2004 року (пункт 5) про
погодження проекту відведення та
надання ТОВ "Будекспорт" в оренду на 25
років земельну ділянку площею 0,043 га за
рахунок земель парку ім. 50 років Жовтня
під розміщення атракціону "Човни", що є
порушенням прав позивача на
користування спірною земельною
ділянкою.

Господарський суд не може погодитися з
позицією відповідача, викладеної у
відзиві на позов, в якому посилаючись
на статтю 120 Земельного кодексу України
відповідач зазначає, що у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об"єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Відповідач стверджує, що до ТОВ
"Будекспорт" перейшло право
користування земельною ділянкою, на
якій знаходиться нерухоме майно
належне йому на праві власності.

З матеріалів справи вбачається, що
право власності на атракціон "Човни"
ТОВ "Будекспорт" набуло на підставі
Свідоцтва про право власності від
01.11.2005 р., яке видано на підставі рішення
виконкому Кіровоградської міської
ради від 26.10.2005 р. №1484, тоді як рішення
Кіровоградської міської ради №693
прийнято 29.01.2004 р., отже підстав для
припинення права користування
земельною ділянку позивачем в зв"язку з
набуттям права власності відповідачем
2 на нерухоме майно, що знаходиться на
спірної земельної ділянки на дату
прийняття рішення міською радою не
існувало.

Крім того, частина перша статі 141
Земельного кодексу України доповнено
пунктом "е", а саме підставою для
припинення права користування
земельною ділянкою є набуття іншою
особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці
Законом України №1702-УІ від 05.11.2009 року,
тобто на час прийняття спірного
рішення такої підстави для припинення
права користування земельною ділянкою
не існувало.

За викладених обставин, господарський
суд вважає доведеною, обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню вимога
позивача про визнання недійсним та
скасування пункту 5 рішення
Кіровоградської міської ради №693 від
29.01.2004 "Про надання земельних ділянок".

Господарський суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
Кіровоградською міською радою та ТОВ
"Будекспорт" від 03.06.2004 №165,
зареєстрованого у Кіровоградській
регіональній філії державного
підприємства Центру державного
земельного кадастру при Держкомземі
України по земельних ресурсах, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 07.06.2004 р. за №156.

Відповідно до пункту 2.10. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" №11 від 29.05.2013 якщо чинне
законодавство прямо не визначає кола
осіб, які можуть бути позивачами у
справах, пов'язаних з визнанням
правочинів недійсними, господарському
суду для вирішення питання про
прийняття позовної заяви слід
керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК.
Отже, крім учасників правочину (сторін
за договором), а в передбачених законом
випадках - прокурора, державних та
інших органів позивачем у справі може
бути будь-яке підприємство, установа,
організація, а також фізична особа, чиї
права та охоронювані законом інтереси
порушує цей правочин.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставою
недійсності правочину є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частини 3 цієї статті якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

В силу вимог частини 1 статті 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

В силу вимог статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або місцевого самоврядування.

Договір оренди землі був укладений на
підставі пункту рішення
Кіровоградської міської ради, який
суперечить актам цивільного
законодавства, а тому підлягає
визнанню незаконним та скасуванню,
внаслідок чого спірний договір оренди
землі має також бути визнаний
недійсним.

Вирішуючи питання про застосування
позовної давності, господарський суд
враховує, що у Цивільному кодексі
України встановлено як загальну,
тривалістю у три роки (стаття 257), так і
спеціальну позовну давність (стаття 258),
скорочену або більш тривалу порівняно
із загальною.

Початок перебігу позовної давності
визначається за правилами статті 261
Цивільного кодексу України.

Статтею 260 Цивільного кодексу України
встановлено, що позовна давність
обчислюється за загальними правилами
визначення строків, встановленими
статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Строк позовної давності обчислюється
окремо щодо основної і щодо кожної
додаткової вимоги. Відтак можливий
сплив позовної давності щодо
додаткової вимоги, тоді як за основною
вимогою позовна давність триватиме.

Відповідно до пункту 4 статті 268
Цивільного кодексу України (в редакції,
чинній на момент прийняття спірного
рішення) встановлено, що позовна
давність не поширюється на вимогу
власника або іншої особи про визнання
незаконним правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право.

Разом з цим, відповідно до пункту 4
статті 268 Цивільного кодексу України (в
редакції, чинній на момент прийняття
спірного рішення) встановлювалось, що
позовна давність не поширюється на
вимогу власника або іншої особи про
визнання незаконним правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право.

Господарським судом встановлено, що за
оскаржуваним рішенням порушено право
позивача на користування земельною
ділянкою, тобто речове право.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
вдосконалення порядку здійснення
судочинства" № 4176-VI від 20.12.2011 внесені
зміни, зокрема, і до Цивільного кодексу
України та згідно із підпунктом 2
пункту 2 цього Закону пункт 4 статті 268
Цивільного кодексу України виключено.

Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних
положень вказаного Закону встановлено,
що він набирає чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме -15.01.2012 р.

При цьому, пунктом 5 Прикінцевих та
перехідних положень вказаного Закону
встановлено, що протягом трьох років з
дня набрання чинності цим Законом
особа має право звернутися до суду з
позовом, зокрема, про визнання
незаконним правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено право власності або інше
речове право особи.

З огляду на викладені норми чинного
законодавства, господарський суд
прийшов до висновку, що станом на день
звернення з позовом про визнання
незаконним та скасування пункту 5
рішення Кіровоградської міської ради
№ 693 позовна давність не сплила.

Щодо вимоги про визнання недійсним
договору оренди землі, господарський
суд, керуючись частиною 5 статті 267
Цивільного кодексу України та
враховуючи викладені у клопотанні
позивача від 17.01.2014 року обставини щодо
причин пропуску строку позовної
давності, визнає поважними причини
пропуску строку позовної давності.

Так, питання щодо поважності причин,
тобто наявності обставин, які з
об"єктивних , незалежних від позивача
підстав унеможливлювали або істотно
утруднювали своєчасне подання позову,
вирішується господарським судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням наявних фактичних даних
про такі обставини.

Спірний договір оренди землі укладений
між Кіровоградською міською радою та
ТОВ "Будекспорт", отже позивач не є
стороною договору.

З пояснень позивача вбачається, що про
укладення договору оренди в 2004 році КП
"Парк культури і відпочинку ім. 50-річчя
Жовтня" стало відомо у жовтні 2013 року,
коли до новопризначеного директора
підприємства надійшов запит прокурора
м. Кіровограда щодо надання копій
документів та письмової інформації про
землекористувачів на території Парку
ім. 50-річчя Жовтня, в тому числі копій
рішень Кіровоградської міської ради
про вилучення (припинення права) з
постійного користування Парку тих
земельних ділянок, які передані в
оренду іншим землекористувачам.

Тобто, позивач лише при проведенні
прокурорської перевірки дізнався про
те, що при укладанні спірного договору
та прийнятті рішення порушено вимоги
земельного законодавства, а саме:
надано в оренду ТОВ "Будекспорт"
частину земельної ділянку природно -
заповідного фонду, яка продовжує
знаходиться в постійному користуванні
КП "Парк культури і відпочинку ім.
50-рччя Жовтня", без припинення права
користування земельною ділянкою
позивачем в порядку, визначеному
статтями 141,142,149,150 Земельного кодексу
України.

Таким чином, позивачу по справі не було
відомо про порушення його права - права
постійного користування землею при
наданні земельної ділянки в оренду ТОВ
"Будекспорт".

За викладених обставин, господарський
суд прийшов до висновку про
задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 78, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати пункт 5
рішення Кіровоградської міської ради
від 29.01.2004 р. № 693 "Про надання земельних
ділянок".

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 03.06.2004 р. № 165,
укладений між Кіровоградською міською
радою та товариством з обмеженою
відповідальністю "Будекспорт",
зареєстрований Кіровоградською
регіональною філією державного
підприємства Центру державного
земельного кадастру при Держкомземі
України по земельних ресурсах за № 156
від 07.06.2004 р.

Стягнути з Кіровоградської міської
ради (25022, м. Кіровоград, вул. Велика
Перспективна, 41, ідентифікаційний код
26241020) на користь комунального
підприємства "Парк культури і
відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" (м.
Кіровоград, пр. Правди, 28,
ідентифікаційний код 05403346) - 1 720,50 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Будекспорт" (м.
Кіровоград, вул. Дзержинського, 72, кв. 14,
ідентифікаційний код 24144324) на користь
комунального підприємства "Парк
культури і відпочинку ім. 50-річчя
Жовтня" (м. Кіровоград, пр. Правди, 28,
ідентифікаційний код 05403346) - 573,50 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 22.01.2014 р.

Суддя
С. Б. Колодій