ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2014 р.Справа № 916/3180/13

За позовом: Приватного підприємства
"Транс-Авто-Д"

до відповідача: Фірми „Аліса" у формі
ТОВ

про стягнення 240731,55грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

від позивача: Куковицький Д.В.,
довіреність від 01.01.2013р.

від відповідача: не з`явився

В засіданні 24.01.2014 р. приймали участь
представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з Фірми
„Аліса" у формі ТОВ на користь ПП
„Транс-Авто-Д" 222942грн. основного боргу,
14491,23грн. пені, 3298,32грн. три проценти
річних.

Ухвалою суду від 20.11.2013р. було порушено
провадження у справі №916/3180/13 за
позовом ТОВ „Бітум II" до Фірми „Аліса"
у формі ТОВ про стягнення 240731,55грн.

Ухвалою від 16.12.2013р., за заявою ПП
„Транс-Авто-Д" від 09.12.2013р. за вх.№37413/13,
згідно ст.25 ГПК України, здійснено у
справі заміну позивача - ТОВ "Бітум II" на
його правонаступника - ПП "Транс-Авто-Д".

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги, надав пояснення по справі від
13.01.2014р. за вх.№549/14, в їх обґрунтування
зазначає, що згідно договору підряду
№10/10 від 10.10.2008р. між Фірмою „Аліса" у
формі ТОВ та ТОВ „Бітум II" укладено
договір підряду, за яким ТОВ „Бітум II"
виконало на користь відповідача
обумовлені договором ремонтні роботи.
Відповідач в порушення умов договору
підряду №10/10 від 10.10.2008р. зобов'язання
щодо оплати вартості робіт не виконав,
що зумовило підписання сторонами
додаткової угоди від 23.06.2009р., де
сторони погодили зобов'язання Фірми
„Аліса" у формі ТОВ з 01.07.2009р. щомісячно,
рівними платежами погашати
заборгованість до 03.06.2010р., однак,
відповідач вказане зобов'язання
порушив, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість перед ТОВ
„Бітум II" в сумі 222942грн., на яку в силу
прострочення її сплати позивачем було
нараховано до стягнення з відповідача
пеню та три проценти річних. Крім того,
між ТОВ „Бітум II" та ПП "Транс-Авто-Д"
було укладено договір відступлення
права вимоги №2511 від 25.11.2013р., за
умовами якого підприємство набуло
права вимоги від Фірми "Аліса" у формі
ТОВ оплати заборгованості в сумі
240731,55грн., що є предметом судового
розгляду у справі №916/3180/13. Щодо
дотримання строку позовної давності на
звернення до суду із даним позовом ПП
„Транс-Авто-Д" зазначив, що договір про
переуступку права вимоги було укладено
відповідно до ст.512 ЦК України, тому
перебіг позовної давності для ПП
„Транс-Авто-Д" перервався з дня
подання ним заяви про вступ у справу.

Відповідач подав до суду заяву від
23.01.2014р. за вх.№1734/14 про застосування до
спірних правовідносин строку позовної
давності та як наслідок відмову у
задоволенні позовних вимог повністю,
при цьому, заявник послався на те, що
спірні правовідносини між сторонами
спору ґрунтуються на договорі підряду
№10/10 від 10.10.2008р., граничний строк
оплати за яким сторонами визначено до
03.06.2010р., тоді як останню проплату
товариством було здійснено 13.09.2010р., із
якої відповідно розпочався строк
позовної давності, та з врахуванням
того, що цей строк обмежений трьома
роками, він сплив 14.09.2013р., а позов
позивачем подано у листопаді 2013р.

Ухвалою суду від 13.01.2014р. за заявою
позивача від 13.01.2014р. за вх.№2-96/14, згідно
ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду
справи продовжено до 03.02.2014р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши пояснення
представників сторін та їх правові
позиції, суд встановив наступне:

10.10.2008р. між Фірмою „Аліса" у формі ТОВ
(замовник) та ТОВ „Бітум II" (підрядник)
було укладено договір підряду №10/10, за
умовами якого замовник доручає, а
підрядник виконує ремонтні роботи
власними силами та засобами на об'єкті
(магазин „Кокон light"), що знаходиться за
адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 31.
Вартість виконання робіт, доручених
підряднику за даним договором
становить 572942грн., у т.ч. ПДВ 20% - 95490грн.,
та визначається договірною ціною, що
підписується сторонами. Оплата по
цьому договору здійснюється шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок підрядника на умовах,
визначених даним пунктом (п.п.1, 3, 7
договору).

Відповідно до п.8 договору підряду №10/10
від 10.10.2008р., п.4 додаткової угоди від
23.06.2009р. у випадку несвоєчасної оплати
замовник сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми, що підлягає сплаті, за кожний день
прострочення, крім того, сплачує на
користь виконавця 3 відсотки річних від
суми, що підлягає сплаті.

23.06.2009р. між „Аліса" у формі ТОВ
(замовник) та ТОВ „Бітум II" (підрядник)
було укладено додаткову угоду до
договору підряду №10/10 від 10.10.2008р., за
умовами якого сторони встановлюють, що
станом на дату підписання цієї
додаткової угоди заборгованість
замовника згідно договору становить
552942грн. (в т.ч. ПДВ 20%). У зв'язку з
негативним впливом світової
економічної кризи на господарську
діяльність замовника, сторони
домовились, що погашення
заборгованості згідно договору буде
здійснюватись починаючи з 01.07.2009р.
щомісячно, у строк не пізніше 3-го числа
розрахункового місяця, рівними
платежами в розмірі 50000грн. (в т.ч. ПДВ
20%), до моменту повного погашення
заборгованості за вищевказаним
договором включно до 03.06.2010р.

В підтвердження повного виконання ТОВ
„Бітум II" зобов'язань за договором
підряду №10/10 від 10.10.2008р. до матеріалів
справи подано договірну ціну станом на
10.10.2008р., локальний кошторис станом на
10.10.2008р., довідку про вартість виконаних
підрядних робіт за листопад 2008р., акт
приймання виконаних підрядних робіт за
листопад 2008р.

Відповідач частково сплатив
заборгованість за виконані роботи на
суму 350 000грн., що підтверджується
виписками по рахунку у Тернопільській
філії ПАТ „КБ „Приватбанк" за 10.02.2009р.,
11.03.2009р., 12.06.2009р., 03.07.2009р., 03.08.2009р.,
07.09.2009р., 10.09.2009р., 16.11.2009р., 15.09.2009р.,
12.10.2009р., 01.12.2009р., 09.12.2009р., 15.02.2010р.,
08.07.2010р., 12.07.2010р., 13.09.2010р.

У зв'язку з несплатою Фірмою „Аліса" у
формі ТОВ вартості отриманих за
договором підряду №10/10 від 10.10.2008р.
робіт, ТОВ „Бітум II" надсилав Фірмі
„Аліса" у формі ТОВ претензії №45/2 від
12.05.2009р., №52/2 від 03.06.2009р., №9 від 06.04.2011р.,
№9 від 01.06.2012р., №17 від 01.11.2012р., №16 від
18.10.2013р., які були залишені відповідачем
без відповіді.

25.11.2013р. між ПП „Транс-Авто-Д"
(цессіонарій) та ТОВ „Бітум II" (цедент)
було укладено договір про відступлення
права вимоги №2511, за умовами якого
цедент передає цессіонарію, а
цессіонарій приймає право вимоги, що
належить цеденту, і стає кредитором за
договором підряду №10/10 від 10.10.2008р. на
загальну суму заборгованості у розмірі
222942грн. та суму штрафних санкцій за
невиконання зазначеного договору на
суму 17 798,55грн., всього на загальну суму
заборгованості в розмірі 240731,55грн., яка
є предметом судового розгляду у
господарському суді Одеської області
по справі №916/3180/13. За цим договором
цессіонарій одержує право (замість
цедента) вимагати від боржника
належного виконання зобов'язань за
договором на загальну суму
заборгованості у розмірі 240731,55грн.
Моментом переходу права вимоги за цим
договором до цессіонарія, визначеного
у п.1.1. цього договору, є дата підписання
акту приймання-передачі документації
(п.п.1.1., 1.2., 1.3., 1.5. договору).

Відповідно до п.п.2.1., 2.2. договору про
відступлення права вимоги №2511 від
25.11.2013р. за згодою сторін даного
договору вартість майнових прав, що
вказані у п.1.1. даного договору та є
предметом даного договору, склала
1000грн. Цессіонарій зобов'язаний
сплатити суму грошових коштів, вказану
у п.2.1. цього договору, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок цедента.

На виконання договору про відступлення
права вимоги №2511 від 25.11.2013р. між ПП
„Транс-Авто-Д" та ТОВ „Бітум II" було
підписано акт приймання-передачі
документації від 25.11.2013р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, подані сторонами
докази та викладену ними правову
позицію, суд встановив наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно п.1 ст.853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Пунктом 1 ст. 857 Цивільного кодексу
України визначено, що робота, виконана
підрядником, має відповідати умовам
договору підряду, а у разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру.

Якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково (п.2 ст.854
Цивільного кодексу України).

Положеннями ч.4 ст.882 ЦК України
передбачено, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги);

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, яке виникло на підставі
правочину, що підлягає державній
реєстрації, має бути зареєстрований в
порядку, встановленому для реєстрації
цього правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так, судом було встановлено факт
виконання ТОВ „Бітум II" робіт за
договором підряду №10/10 від 10.10.2008р. на
користь Фірми „Аліса" у вигляді ТОВ на
суму 572942грн., їх оплату відповідачем в
сумі 350 000грн., факт переуступлення
права вимоги ТОВ „Бітум II" від
відповідача оплати робіт на користь ПП
„Транс-Авто-Д" за договором про
відступлення права вимоги №2511 від
25.11.2013р. на суму заборгованості 222942грн.
основного боргу, 14491,23грн. пені, 3298,32грн.
три проценти річних. З врахуванням
чого, переуступлення права вимоги,
непогашеною залишилась заборгованість
Фірми „Аліса" у вигляді ТОВ перед ПП
„Транс-Авто-Д" в сумі 222942грн. основного
боргу, 14491,23грн. пені, 3298,32грн. три
проценти річних.

Положеннями ст.256 ЦК України визначено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ч.1 ст.257 ЦК України).

Згідно до ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності (ч.1 ст.262 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Заява про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч.ч.2, 3, 4, 5 ст.267 ЦК України).

Отже, спірні правовідносини між
сторонами спору виникли, як вбачається
із договору про переуступку права
вимоги №2511 від 25.11.2013р., за договором
підряду №10/10 від 10.10.2008р. Згідно
додаткової угоди від 23.06.2009р. до
договору підряду №10/10, граничний строк
оплати замовником підрядних робіт
сторонами визначено до 03.06.2010р. У
зв'язку з тим, що останню проплату
здійснено відповідачем 13.09.2010р., що
набагато пізніше від узгодженого
граничного строку, строк позовної
давності за цією вимогою переривався
13.09.2010р. та з 14.09.2013р. розпочався заново,
позаяк цей строк обмежений трьома
роками, він сплив 15.09.2013р. Як вбачається
із штемпеля на конверті, в якому
позивач надіслав дану позовну заяву, її
було передано до пересилання 13.11.2013р., а
згідно вхідного штемпеля №4876/13
господарського суду Одеської області
надійшла вона до суду 19.11.2013р., отже, з
простроченням трирічного строку
позовної давності. З огляду на те, що
суд встановив наявність
заборгованості відповідача перед ПП
„Транс-Авто-Д" в сумі 222942грн., що є
основним боргом, з врахуванням
заявлення відповідачем заяви про
застосування до спірних правовідносин
строку позовної давності від 23.01.2014р. за
вх.№1734/14, за відсутності наведення
позивачем поважних причин пропуску
строку позовної давності, суд
застосовує до спірних правовідносин
наслідки сплину строку позовної
давності та відмовляє позивачу у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача 222942грн.
заборгованості.

При цьому, суд не приймає до уваги
твердження позивача - ПП „Транс-Авто-Д"
про дотримання ним строку позовної
давності у спірних правовідносинах у
зв'язку з його перериванням укладенням
договору про переуступку права вимоги
та зверненням підприємства до суду із
заявою про вступ у справу в якості
правонаступника, з підстав того, що
ст.264 ЦК України передбачено вичерпний
перелік обставин, за яких
переривається строк позовної давності,
які не включають укладення договору
про переуступку вимоги та вступ у
справу правонаступника.

Крім того, позивач заявив до стягнення
з відповідача 14491,23грн. пені,
розрахованої за період з 14.05.2013р. по
14.11.2013р., 3298,32 грн. три проценти річних за
період з 14.05.2013р. по 14.11.2013р., з підстав
чого суд встановив наступне.

У відповідності до приписів ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності з п. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Між тим, згідно ч.1 ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
прострочена і у відношенні до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо).

З врахуванням встановлення судом
прострочення позивачем строку
позовної давності за вимогою про
стягнення основної заборгованості,
позовна давність за вимогами позивача
щодо стягнення з відповідача 14491,23грн.
пені, розрахованої за період з 14.05.2013р.
по 14.11.2013р., 3298,32 грн. три проценти річних
за період з 14.05.2013р. по 14.11.2013р., є такою,
що сплинула, що є підставою для відмови
у задоволенні судом означених вимог, з
огляду на заявлення відповідачем про
таке.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

За таких обставин, суд повністю
відмовляє позивачу у задоволенні
заявлених позовних вимог про стягнення
з відповідача 222942грн. основного боргу,
14491,23грн. пені, 3298,32грн. три проценти
річних.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в
сумі 4814,62 грн. відноситься за рахунок
позивача. Надмірно сплачений позивачем
судовий збір в сумі 0грн.2коп. підлягає
поверненню ТОВ „Бітум II", як платнику
такого, з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити позивачу в
задоволенні позову повністю.

2. Винести ухвалу про повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю „Бітум II" (31200,
Хмельницька область, м. Волочиськ, вул.
Запорізька,7, код 33233508) з державного
бюджету України надмірно сплачений
згідно платіжного доручення №659 від
11.11.2013р. судовий збір в сумі 0 (нуль) грн.
2коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст складено 27.01.2014 р.

Суддя
Малярчук І.А.