ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 р.
Справа № 914/4737/13

За позовом:Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
м. Львів;до відповідача:Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Економбуд-ЛВ», м.
Львів;про:відшкодування збитків Суддя -
Крупник Р.В. Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін: від
позивача:Бойко Я.А. - гол. спеціаліст
юрид. відділу Личаківської районної
адміністрації (довіреність № 33-вих-2400
від 06.12.2013р.);від відповідача:не
з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

19.12.2013р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Економбуд-ЛВ» про
відшкодування збитків.

Ухвалою господарського суду від
20.12.2013р. порушено провадження по справі,
розгляд справи призначено на 10.01.2014р.

10.01.2014р. розгляд справи було відкладено
на 20.01.2014р. з підстав, викладених у
відповідній ухвалі суду.

В судове засідання 20.01.2014р. представник
позивача з'явився, через канцелярію
суду подав клопотання про припинення
провадження у справі та довідку про
погашення ТОВ «Економбуд-ЛВ»
заборгованості.

Представник позивача в судовому
засіданні зазначив, що 14.04.2011р. між
позивачем та відповідачем було
укладено Договір про надання послуг з
поточного ремонту доріг № 4/33-43. На
виконання умов вказаного Договору,
відповідач за дорученням позивача
надав останньому послуги з ремонту вул.
Зеленої (на ділянках: від вул. Івасюка
до вул. Водогінної; перехрестя з вул.
Ген. Тарнавського). Загальна вартість
послуг становила 373 497,40 грн., які
позивачем були оплачені в повному
обсязі. Однак, актом ревізії
фінансово-господарської діяльності
Личаківської райадміністрації ЛМР №
19-38/49 від 19.09.2013р. за період з 01.01.2011р. по
31.05.2013р., складеним Львівською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією та довідкою № 19-38/-181з від
19.09.2013р. про наслідки зустрічної звірки
щодо правильності визначення вартості
виконаних підрядних робіт та
проведення розрахунків Личаківською
районною адміністрацією ЛМР за
виконані ТОВ «Економбуд-ЛВ» за період з
01.01.2011р. по 31.05.2013р. встановлено різницю
між поточною ціною вартості окремих
видів робіт, врахованих в акті
приймання виконаних будівельних робіт
за травень 2011р. та поточної ціни
вартості одиниці, врахованої в ціновій
пропозиції конкурсних торгів, наданої
замовником, завищення становить 15 013,00
грн. У зв'язку з цим, Львівська об'єднана
державна фінансова інспекції
звернулася до позивача з вимогою
усунути недоліки порушень за
наслідками ревізії. Так як, в
позасудовому порядку відповідач
заборгованість не оплатив, позивач був
змушений звернутися за захистом своїх
прав до суду. Проте, станом на день
слухання справи, заборгованість у
розмірі 15 013,00 грн. відповідачем
погашена повністю, у зв'язку з чим
представник позивача просив суд
припинити провадження у справі.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
20.01.2014р. не забезпечив, вимог ухвали
суду від 20.12.2013р. не виконав, хоча
належним чином був повідомлений про
час, дату та місце судового розгляду.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до
висновку, що неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
спору, оскільки, дослідивши наявні
матеріали справи, суд визнав їх
достатніми для того, щоб розглянути
спір за цими матеріалами.

Беручи до уваги наведене, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.04.2011р. між Личаківською районною
адміністрацією Львівської міської
ради (надалі - Позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Економбуд-ЛВ» (надалі - Відповідач)
було укладено Договір про надання
послуг з поточного ремонту доріг
(вулиць та проїздів) № 4/33-43 (надалі -
Договір).

Відповідно до положень п. 1.1. Договору
замовник (позивач) доручив, а
виконавець (відповідач) прийняв на себе
зобов'язання надати послуги з ремонту
вул. Зеленої (на ділянках: від вул.
Івасюка до вул. Водогінної; перехрестя
з вул. Ген. Тарнавського).

Пунктом 2.1. Договору та Довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат за травень 2011р. визначено, що
загальна вартість послуг становить 373
497,40 грн.

20.05.2011р. сторонами Договору підписано
Акт приймання виконаних будівельних
робіт за травень 2011р.

Судом встановлено, що надані послуги
оплачені позивачем повністю, у розмірі
373 497,40 грн. на підставі виставленого
відповідачем рахунку на оплату № 1 від
19.05.2011р.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, Акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради за період з
01.01.2011р. по 31.05.2013р. № 19-38/49 від 19.09.2013р.
Львівською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією з 26.06.2013р. по
19.09.2013р. проводилася ревізія
фінансово-господарської діяльності
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради.

В Довідці Львівської об'єднаної
фінансової інспекції від 19.09.2013р. №
19-38/-181з зазначається, що зустрічною
звіркою щодо правильності визначення
вартості виконаних підрядних робіт та
проведення розрахунків Личаківською
райадміністрацією Львівської міської
ради за виконані роботи з ТОВ
«Економбуд-ЛВ» за період з 01.01.2011р. по
31.05.2013р. встановлено різницю між
поточною ціною вартості одиниці
окремих видів робіт, врахованих в акті
приймання виконаних будівельних робіт
за травень 2011 (акт на суму 373 497,40 грн.) та
поточної ціни вартості одиниці,
врахованої в ціновій пропозиції
конкурсних торгів, наданої замовником
(Личаківською райадміністрацією ЛМР).
Завищення становить 15 013,00 грн.

У зв'язку з цим, Львівська об'єднана
державна фінансова інспекція
звернулася до позивача з листом №
19-13/2237 від 21.10.2013р., яким вимагала
провести з ТОВ «Економбуд-ЛВ»
претензійно-позовну роботу щодо
відшкодування зайвих виплат, шляхом
повернення коштів або виконання
відповідного обсягу робіт.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання листа Львівської об'єднаної
державної фінансової інспекції,
05.11.2013р. позивач звернувся до
відповідача з претензією № 33-вих-2110/3,
якою вимагав перерахувати на рахунок
позивача різницю між поточною ціною
вартості одиниці окремих видів робіт,
врахованих в акті приймання виконаних
будівельних робіт за травень 2011 (акт на
суму 373 497,40 грн.) та поточної ціни
вартості одиниці, врахованої в ціновій
пропозиції конкурсних торгів, наданої
замовником у розмірі 15 013,00 грн. Дана
претензія була одержана відповідачем
07.11.2013р., що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією повідомлення
про вручення поштового відправлення.
Однак, відповіді на вказану претензію
від ТОВ «Економбуд-ЛВ» на адресу
позивача не надходило, грошові кошти у
встановлений у претензії строк
сплачені не були, що в свою чергу стало
підставою для звернення позивача до
суду.

Встановивши наведені обставини справи
суд вважає, що в позові слід відмовити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

Згідно положень ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлене договором.

Положеннями ч. 1 ст. 903 ЦК України
передбачено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що виконані послуги
з ремонту вул. Зеленої (на ділянках: від
вул. Івасюка до вул. Водогінної;
перехрестя з вул. Ген. Тарнавського)
позивачем були оплачені повністю, у
розмірі 373 497,40 грн.

Однак, за результатами проведеної
Львівською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією ревізії
фінансово-господарської діяльності
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради за період з
01.01.2011р. по 31.05.2013р. було встановлено
різницю між поточною ціною вартості
одиниці окремих видів робіт,
врахованих в акті приймання виконаних
будівельних робіт за травень 2011 (акт на
суму 373 497,40 грн.) та поточної ціни
вартості одиниці, врахованої в ціновій
пропозиції конкурсних торгів, наданої
замовником у розмірі 15 013,00 грн.

Відповідно до п. 7 ст. 10 ЗУ «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» органу
державного фінансового контролю
надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.

У зв'язку з виявленими порушеннями,
Львівська об'єднана державна фінансова
інспекція звернулася до позивача з
вимогою провести претензійно-позовну
роботу з ТОВ «Економбуд-ЛВ» щодо
відшкодування зайвих виплат.

На виконання вимог Львівської
об'єднаної державної фінансової
інспекції, позивач звернувся до
відповідача з претензією, якою вимагав
погасити заборгованість та
перерахувати на рахунок позивача
грошові кошти у розмірі 15 013,00 грн. до
14.11.2013р.

З поданої представником позивача
банківської виписки по рахунку від
18.12.2013р. вбачається, що борг у розмірі 15
013,00 грн. сплачений відповідачем лише
18.12.2013р.

Позовна заява подана позивачем до суду
19.12.2013р., про що свідчить відмітка
господарського суду на позовній заяві.
Таким чином, на момент звернення
позивача до суду, предмет даного спору
був відсутній, що підтверджується
довідкою № 33-вих-90 від 17.01.2014р. та
банківською випискою по рахунку від
18.12.2013р.

Відтак, клопотання представника
позивача про припинення провадження у
справі судом відхиляється, оскільки
приписами п. 4.4. Постави Пленуму ВГС
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмета спору
(пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо),
якщо між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.
Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі
розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження
у справі, то зазначена обставина
тягне за собою відмову в позові, а не
припинення провадження у справі.

З огляду на викладені обставини, суд
прийшов до висновку про відмову у
позові повністю.

З приводу відшкодування судових
витрат, то суд зазначає наступне.

Як вказав ВГС України в п. 4.7. Постанови
Пленуму «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013р. № 7 частиною другою статті 49 ГПК
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача. Або у разі коли в позові
відмовлено, але з обставин справи
вбачається, що спір доведено до
судового розгляду внаслідок ухилення
відповідача від розгляду претензії
позивача, якщо вона пред'являлася
(статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також
покладається на відповідача.

Оскільки, претензія позивача щодо
перерахування грошових коштів до
14.11.2013р. відповідачем у зазначений
строк виконана не була, а станом на
момент сплати відповідачем
заборгованості, позивачем вже було
оплачено судовий збір (як свідчить
платіжне доручення № 618 від 29.11.2013р.), то
суд вважає, що судовий збір у розмірі 1
720,50 грн. підлягає стягненню з
відповідача на підставі ч. 2 ст. 49 ГПК
України, як з особи, внаслідок
неправильних дій якої виник спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Економбуд-ЛВ» (79022, м. Львів, вул.
Бакинська, 11/1А; ) на
користь Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
(79017, м. Львів, вул. К. Левицького, 67; ) 1 720,50 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
25.01.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.