ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.01.2014 Справа № 920/1973/13

Господарський суд Сумської області у
складі судді Котельницької В.Л.,
розглянувши заяву (вх.№349 від 09.01.14)
представника позивача - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми про
забезпечення позову у справі

за позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми

до відповідача: Сумської міської
ради, м. Суми

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 20.11.13 було порушено
провадження у справі №920/1973/13.

Відповідно до вимог позовної заяви
позивач просить суд визнати незаконним
та скасувати пункт 2 додатку № 2 до
рішення Сумської міської ради від
30.10.2013 №2767-МР «Про поновлення договорів
оренди земельних ділянок
підприємствам, установам,
організаціям, підприємцям і
громадянам», яким позивачу відмовлено
в поновленні договору оренди земельної
ділянки загальною площею 0,0090га по
АДРЕСА_1.

Представником позивача 09.01.14 до суду
буда подана заява про забезпечення
позову, відповідно до якої позивач
просить суд розглянути заяву про
забезпечення позову без проведення
окремого судового засідання та до
набрання чинності рішення суду у
справі заборонити Сумській міській
раді та її структурним підрозділам
(відділам, управлінням, комунальним
підприємствам), посадовим чи службовим
особам вчиняти будь-які дії щодо
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 0,0090га, згідно
договору оренди земельної ділянки від
22.04.09р., кадастровий номер земельної
ділянки :12:001:0070.

В обґрунтування заявленої вимоги про
забезпечення позову позивач
посилається на факт надсилання
відповідачем на адресу позивача
листа-повідомлення від 04.12.13, згідно
якого відповідач повідомляє, що право
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 припиняється з 24.12.13 та позивач
не має права утримувати земельну
ділянку. Позивач наполягає на тому, що
відповідачем вчинюються дії щодо
припинення права користування
земельною ділянкою незважаючи на те, що
зазначене рішення органу місцевого
самоврядування є предметом розгляду
господарським судом, як незаконне та
може бути скасоване.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом за
заявою сторони, прокурора або з
ініціативи господарського суду як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.11 №16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» питання про
забезпечення позову може вирішуватися
господарським судом як без проведення
окремого судового засідання, так і в
засіданні з викликом представників
сторін, інших учасників судового
процесу із заслуховуванням їх думки.

Враховуючи зазначене та відповідну
заяву представника позивача, суд
дійшов висновку про прийняття до
розгляду поданої заяви про
забезпечення позову та її розгляд без
проведення окремого судового
засідання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.11 №16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду. Саме лише посилання в
заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку, що наявність факту
надсилання відповідачем на адресу
позивача листа-повідомлення від 04.12.13,
згідно якого відповідач повідомляє, що
право користування земельною ділянкою
по АДРЕСА_1 припиняється з 24.12.13 та
позивач не має права утримувати
земельну ділянку, не є достатнім
доказом того, що відповідачем
вживаються заходи щодо фактичного
позбавлення права позивача на
користування спірною земельною
ділянкою та вчинюються будь-які дії
щодо спірної земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву (вх.№349 від
09.01.14) представника позивача - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми про
забезпечення позову у справі №920/1973/13.

2. Відмовити в задоволенні заяви
про забезпечення позову.

3. Копію ухвали надіслати сторонам
у справі.

Позивачу доводиться до відома до
відповідно до вимог ст.106 ГПК України
ухвали про відмову в задоволенні заяви
про забезпечення позову оскарженню не
підлягають.

Суддя
В.Л.Котельницька