м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16225/13 13.01.14

За позовом: Товариства з додатковою
відповідальністю "УКРЛІФТСЕРВІС"

до: Комунального підприємства
"ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА
ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ
ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ МІСТА КИЄВА"

про: стягнення 1.683.231,72 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Гарапач Н.Є. - за довіреністю
від 01.03.2013 № 34;

Труцько Т.Ю. - за довіреністю від 05.09.2013
№ 38;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "УКРЛІФТСЕРВІС"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до Комунального
підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА
ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ
ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ МІСТА КИЄВА" про
стягнення з останнього заборгованості
в сумі 1.787.186,30 грн.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній, на підставі
укладеного між сторонами даного спору
підрядного договору від 01.09.2011 № 641-11,
виконав роботи на загальну суму 9.550.241,74
грн, які відповідач прийняв, але
оплатив частково в сумі 7.911.475,18 грн., що
призвело до виникнення у відповідача
перед позивачем заборгованості в сумі
1.638.766,56 грн.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, позивач просить суд
задовольнити його вимоги в повному
обсязі та стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 1.787.186,30 грн, з
яких: 1.638.766,56 грн - основна
заборгованість; 101.166,93 грн - пеня; 47.252,81
грн - 3 % річних.

Суддя Господарського суду міста Києва
Власов Ю.Л., ухвалою від 27.08.2013, прийняв
вказаний вище позов до розгляду та
порушив провадження у справі № 910/16225/13.

Розпорядженням керівника апарату
Господарського суду міста Києва від
30.09.2013 № 04-1/856 призначено повторний
автоматичний розподіл даної справи у
зв'язку з обранням судді Власова Ю.Л. на
посаду судді Київського апеляційного
господарського суду. В результаті
повторного автоматичного розподілу
справу № 910/16225/13 передано на розгляд
судді Господарського суду міста Києва
Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.10.2013 справу № 910/16225/13
прийнято до провадження судді Балаца
С.В. Розгляд справи призначено на 28.10.2013.

З метою надання сторонам даної справи
часу для укладання мирової угоди між
ними, у судових засіданнях 28.10.2013 та
13.11.2013 судом оголошувалася перерва до
13.11.2013 та до 27.11.2013, відповідно.

У судовому засіданні 13.11.2013 представник
відповідача заявив клопотання про
залучення до участі у справі
співвідповідачів, саме комунальні
підприємства які на підставі договору
від 01.09.2011 № 641-11 отримували послуги.

Клопотання відповідача від 13.11.2013 судом
відхилено, з тих підстав, що договір від
01.09.2011 № 641-11 є двостороннім правочином,
сторонами якого виступають позивач та
відповідач, та не спрямований на
набуття цивільних прав та обов'язків
для комунальних підприємств, які
отримували послуги від позивача на
підставі названого договору.

26 листопада 2013 року до суду надійшла
заява позивача, згідно із якою останній
зменшив свої позовні вимоги. У
відповідності до зазначеної заяви,
позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 1.683.231,72 грн, з
яких: 1.494.368,18 грн - основна
заборгованість; 141.610,73 грн - пеня; 47.252,81
грн - 3 % річних, у зв'язку із частковим
погашенням відповідачем суми основної
заборгованості.

Заява позивача про зменшення позовних
вимог до 1.683.231,72 грн судом прийнята,
тому даний спір розглядається з
урахуванням такого зменшення.

У зв`язку із перебуванням судді Балаца
С.В. на лікарняному, розпорядженням
голови Господарського суду міста Києва
від 27.11.2013 справу № 910/16225/13 передано на
розгляд судді Бондаренко Г.П.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 справу № 910/16225/13
прийнято до провадження судді
Бондаренко Г.П. Розгляд справи
призначено на 11.12.2013.

Беручи до уваги вихід судді Балац С.В. з
лікарняного, розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва від
11.12.2013 справу № 910/16225/13 передано на
розгляд судді Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 справу № 910/16225/13
прийнято до провадження судді Балаца
С.В. Розгляд справи призначено на 11.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 розгляд справи
відкладено на 13.01.2014 в порядку,
передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 13.01.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників позивача по суті спору
та дослідивши наявні докази у
матеріалах справи, Господарський суд
міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "УКРЛІФТСЕРВІС", як
підрядником, (далі - позивач) та
комунальним підприємством "ДИРЕКЦІЯ З
УПРАВЛІННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ
ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ
МІСТА КИЄВА", як замовником, (далі -
відповідач) укладено підрядний договір
від 01.09.2011 № 641-11 про закупівлю послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту підіймального та такелажного
устаткування (послуги з технічного
обслуговування ліфтів та систем ОДС)
(далі - Договір), у відповідності до п. 1.1
якого позивач зобов'язується надати
послуги, зазначені у Договорі, а
відповідач - прийняти і оплатити
послуги з монтажу, технічного
обслуговування і ремонту
підіймального та такелажного
устаткування (послуги з технічного
обслуговування ліфтів та систем ОДС).

Згідно п. 1.2 Договору, найменування
видів послуг, що надаються позивачем за
умовами Договору, одиниці їх виміру, їх
вартість визначені у Відомості обсягів
робіт на щомісячне технічне
обслуговування ліфтів (Додаток № 1) та
Відомості обсягів робіт на щомісячне
технічне обслуговування ОДС (Додаток №
2), що є невід'ємними частинами Договору.

Розрахунки за надані послуги
здійснюються на підставі актів наданих
послуг (п. 4.1 Договору).

У п. 4.2 Договору сторони визначили, що в
останній день поточного місяця позивач
надає відповідачеві відповідні Акти
наданих послуг із зазначенням їх
вартості. Відповідач підписує акти,
засвідчує підпис печаткою і у
триденний термін повертає один
примірник актів позивачеві, або в цей
же термін надає останньому мотивовану
письмову відмову у прийнятті послуг.

Оплата наданих послуг проводиться
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок позивача
через Головний
інформаційно-обчислювальний центр
(ГІОЦ) протягом місяця, що є наступним
після періоду, в якому надано
відповідні послуги, за рахунок коштів,
що надходять на розрахунковий рахунок
ГІОЦ від сплати мешканцями за надані
послуги (п. 4.3 Договору).

У відповідності до п.п. 5.1, 5.2 Договору
послуги надаються у строк з серпня 2011
року по липень 2012 року, а місцем їх
надання є житлові будинки Подільського
району міста Києва.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що
вказаний правочин набирає чинності з
дня його підписання і діє до 31 липня 2012
року, а в частині розрахунків - до їх
повного виконання.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Так, позивач, виконуючи взяті на себе
зобов'язання за Договором та на його
умовах, у період дії Договору виконав
роботи загальною вартістю 9.550.241,74 грн, а
відповідач їх отримав, що
підтверджується Актами приймання
виконаних підрядних робіт, які
підписані з обох сторін спору та
скріплені відбитками їх печаток.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем строку оплати виконаних
позивачем робіт, відповідач, у строк,
визначений п. 4.3 Договору, отримані ним
роботи на користь позивача оплатив
частково в сумі 8.055.873,56 грн. Вказана
обставина призвела до виникнення у
відповідача перед позивачем основної
заборгованості у розмірі 1.494.368,18 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та
наявних у матеріалах даної справи
доказів, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
урахуванням такого.

Відповідно частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду (ч. 1 ст.
222 Господарського кодексу України).

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Суд відзначає, жодного підтвердження
щодо факту погашення відповідачем
заборгованості перед позивачем в
розмірі 1.494.368,18 грн, сторонами судового
процесу до суду не подано.

Отже, з урахуванням всіх обставин
справи та в їх сукупності, факт
наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений і в той же час
відповідачем не спростований, відтак,
суд дійшов висновку, що позовна вимога
про стягнення з відповідача
заборгованості є обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню
повністю в сумі 1.494.368,18 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

У зв'язку з тим, що у правовідносинах
сторін даного спору має місце допущене
з боку відповідача порушення правил
здійснення господарської діяльності,
позивачем заявлено позовну вимогу про
застосування до відповідача штрафної
санкції у вигляді пені в сумі 141.610,73 грн,
а також відповідальності за
прострочення відповідачем грошового
зобов'язання шляхом стягнення з
останнього 3 відсотків річних в сумі
47.252,81 грн.

Розглядаючи спір в частині
застосування до відповідача
господарської санкції, шляхом
стягнення з останнього пені, суд
виходить з такого.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу
України у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

В свою чергу, договірні правовідносини
між платниками та одержувачами
грошових коштів щодо відповідальності
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовані Законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", положеннями якого
встановлено, що за прострочку платежу,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін (ст. 1 Закону).

Таким чином в силу наведених положень
законодавства, пеня може бути стягнута
саме в разі, якщо таке передбачено
договором (встановлено за згодою
сторін).

Проте, як встановлено судом, сторонами
у договорі від 01.09.2011 № 641-11 не
встановлена відповідальність
відповідача у вигляді пені за
порушення ним грошових зобов'язань за
Договором.

Отже, вимога позивача про стягнення з
відповідача пені у сумі 141.610,73 грн
задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, виходячи з викладеного, вимога
позивача про стягнення з відповідача 3
відсотків річних, за прострочення ним
грошового зобов'язання за Договором, в
сумі 47.252,81 грн підлягає задоволенню, за
розрахунками позивача, які перевірені
та визнані судом вірними.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково в сумі 1.541.620,99 грн,
з яких: 1.494.368,18 грн - основна
заборгованість та 47.252,81 грн - 3 % річних.

З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства
"ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА
ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ
ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ МІСТА КИЄВА" (04070, м.
Київ, Подільський район, ВУЛИЦЯ ХОРИВА,
буд. 36; ідентифікаційний код 35669250, з
будь-якого його рахунку виявленого
державним виконавцем під час
виконавчого провадження) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРЛІФТСЕРВІС" (02093,
м. Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, буд. 24-А;
ідентифікаційний код 05472637, на будь-який
його рахунок виявлений державним
виконавцем під час виконавчого
провадження) основну заборгованість в
сумі 1.494.368,18 (один мільйон чотириста
дев'яносто чотири тисячі триста
шістдесят вісім) грн 18 коп.; 3 % річних в
сумі 47.252,81 (сорок сім тисяч двісті
п'ятдесят дві) грн 81 коп.; витрати по
сплаті судового збору в сумі 30.832,42
(тридцять тисяч вісімсот тридцять дві)
грн 42 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17 січня 2014 року.

Суддя
С.В. Балац