м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20970/13 15.01.14

За позовомКомунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Печерськжитло»ДоТовариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Бак Хаус» Простягнення 14 614,81 грн.

Суддя Куркотова Є.Б.

Представники: Від позивача:Ілюшко С.А.,
Сверчин П.Е.Від відповідача: Демянюк
В.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Печерського
району м. Києва «Печерськжитло»
звернулось до Господарського суду м.
Києва із позовом до Підприємства з
іноземними інвестиціями за участю
українського капіталу «Компанія «Бак
Хаус» про стягнення заборгованості в
сумі 14 614,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач в супереч умова Договору на
комунальні послуги та експлуатаційні
витрати №14/607 від 04.09.2010 р. не належним
чином виконує грошове зобов'язання по
оплаті комунальних та експлуатаційних
послуг, що надаються за адресою: м. Київ,
вул. Суворова, 19, у зв'язку із чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 14 614,81 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 31.10.2013 р. порушено провадження у
справі та призначено розгляд справи на
20.11.2013 р.

12.11.2013 р. через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи, яке мотивовано неможливістю
забезпечення його явки у судове
засідання призначене на 20.11.2013 р. у
зв'язку із перебуванням у відпустці.

18.11.2013 р. через канцелярію суду від
представника відповідача надійшло
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи, а також відзив на
позовну заяву, за змістом якого
останній заперечував в задоволенні
позовних у повному обсязі посилаючись
на те, що спірна заборгованість, є
вартістю послуг з гарячого
водопостачання, яку на думку
відповідача, позивач не правомірно
нараховує оскільки з 22.07.2011 р.
відповідачем встановлено лічильник з
обліку споживання гарячої води, що
підтверджується актом від 22.07.2011 р.,
складеним комісією КПУЖГ Печерського
району м. Києва «Печерськжитло», а тому
включення позивачем до актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
з 22.07.2011 р. вартості послуг з гарячого
водопостачання та здійснення її
розрахунку не на підставі показників
встановленого засобу обліку гарячого
води є неправомірним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.11.2013 р. у зв'язку із неявкою у
судове засідання представників сторін,
розгляд справи відкладено до 04.12.2013 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 04.12.2013 р. на підставі ст. 25
Господарського процесуального кодексу
України Підприємство з іноземними
інвестиціями за участю українського
капіталу «Компанія «Бак Хаус» замінено
на його правонаступника - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Бак Хаус», розгляд справи відкладено
до 25.12.2013 р.

В судовому засіданні представником
позивача надано письмові пояснення по
справі за змістом яких останній
зауважував, що подані позивачем
платіжні доручення не можуть бути
належними доказами по справі, оскільки
не містять відмітки банку про їх
проведення, до того ж платіжні
доручення №207, 1068, 1796 та 12660 були
здійснені в 2013 р., а розрахунковий
період боргу в позові є з листопада 2011
р. по 31.12.2012 р. та під час сплати за
вищевказаними платіжними дорученнями
здійснювались і нові нарахування за
послуги, надані в 2013 р., які також
відповідачем не оплачувались в повному
обсязі. Також, позивач зазначив, що
гаряча вода складається з двох
компонентів: холодна водопровідна вода
на підігрів (м3) по показникам
лічильника та тепло, яке підігріває
водопровідну воду до стану гарячої
(Гкал) згідно табуляграм ПАТ
«Київенерго», вартість якого повинна
сплачуватися відповідачем. Крім того,
позивач зазначив, що права споживача на
зменшення плати з водопостачання у
разі встановлення засобів обліку води
та взяття їх на абонентський облік
стосуються житлових приміщень і не
розповсюджуються на нежитлові, як в
даному випадку.

У судовому засіданні 25.12.2013 р. оголошено
перерву до 15.01.2014 р.

14.01.2014 р. через канцелярію суду від
представника відповідача надійшли
письмові пояснення по справі.

В судове засідання представники
позивача з'явилися, надали пояснення по
справі, позовні вимоги підтримали та
просили задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, проти задоволення
позовних вимог заперечував у повному
обсязі з підстав викладених у відзиві
на позовну заяву.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2010 р. між Комунальним підприємством
по утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Печерськжитло» (надалі - КП УЖГ
«Печерськжитло») та Підприємством з
іноземними інвестиціями за участю
українського капіталу «Компанія «Бак
Хаус», правонаступником якого є
відповідач, (надалі - користувач)
укладено договір на комунальні послуги
та експлуатаційні витрати №14/607 (надалі
- «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору КП УЖГ
«Печерськжитло» надає користувачу
комунальні послуги, забезпечує
обслуговування та експлуатацію
будинку (будівлі), що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Суворова, 19,
утримання прибудинкової території.

Згідно п. 1.2 Договору користувач
зобов'язується вчасно та в повному
обсязі вносити на розрахунковий
рахунок КП УЖГ «Печерськжитло» плату
за комунальні та інші послуги за цим
договором, брати участь у витратах КП
УЖГ «Печерськжитло» на утримання
будинку та прибудинкової території,
користуючись обумовленим приміщенням
на підставі договору оренди з
власником приміщення ТОВ «Дніпро-Олів»
№05-09-ОР від 05.09.2007 р. використовуючи
приміщення за адресою: м. Київ, вул.
Суворова, 19, загальною площею 91,9 кв. м.
для розміщення продовольчого магазину
(1-й поверх).

Із змісту п. 2.1.1 Договору вбачається, що
КП УЖГ «Печерськжитло» зобов'язується
забезпечити користувача комунальними
послугами в приміщеннях (будинку) у
відповідності з додатком №1 до
Договору, який є його невід'ємною
частиною.

Додатком №1 до Договору сторони
погодили перелік послуг, що
надаватимуться за адресою: м. Київ, вул.
Суворова,19, а саме послуги з гарячого
водопостачання, центрального опалення,
вивіз сміття, технічне обслуговування
мереж, експлуатаційні витрати.

Пунктом 2.2.2 Договору визначено, що
користувач зобов'язаний щомісяця
вносити на розрахунковий рахунок КП
УЖГ «Печерськжитло» плату за
комунальні послуги, обслуговування
будинку та прибудинкової території,
інші послуги по цьому Договору та
додаткам до нього.

Відповідно до п. 2.2.8 Договору
користувач сплачує комунальні послуги
та інші платежі, що визначені цим
Договором до дня можливого фактичного
відчуження значного нежитлового
приміщення іншій фізичній чи юридичній
особі з обов'язковим наданням до КП УЖГ
«Печерськжитло» відповідних копій
документів стосовно відчуження
обумовленого приміщення.

Положеннями п.п. 4.1.1 Договору визначено,
вартість комунальних послуг
встановлюється в залежності від
фактичних витрат теплової енергії
(пропорційно займаній площі). Холодна
вода та інше нараховується згідно
тарифів наданих КП УЖГ «Печерськжитло»
підприємствами-постачальниками.
Користувач сплачує КП УЖГ
«Печерськжитло» витрати пов'язані з
утриманням будинку та прибудинкової
території, а також експлуатаційні
витрати.

Відповідно п. 4.1.3 Договору платежі за
поточний місяць, що зазначені в Додатку
1 до цього договору, вносяться
Користувачем на розрахунковий рахунок
КП УЖГ «Печерськжитло» до 30-го числа
поточного місяця. Рахунок-фактура або
платіжна вимога надається користувачу
до 15-го числа поточного місяця.

Положеннями п. 6.1 Договору встановлено,
що термін дії договору з 04.09.2010 р. по
04.09.2015 р.

Як зазначає позивач, на виконання умов
Договору позивачем у період з 01.11.2011 р.
по 01.01.2013 р. було надано відповідачу
комунальні та експлуатаційні послуги
за адресою: м. Київ, вул. Суворова, 19 на
загальну суму 32 022,91 грн.

В свою чергу, відповідач частково
виконав зобов'язання зі сплати
вартості наданих послуг у розмірі 16 974,70
грн., що підтверджується довідкою
розрахунком заборгованості за період з
01.11.2011 р. по 01.01.2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач неодноразово звертався до
відповідача із вимогами про сплату
спірної заборгованості.

В свою чергу, відповідач 28.05.2012 р.
звернувся до позивача із листом №42/01
від 28.05.2012 р., за змістом якого відзначив
неправомірність нарахування позивачем
вартості послуг з гарячого
водопостачання, яка не споживається
відповідачем, що підтверджують
показники лічильника.

02.01.2013 р. позивач вкотре звернувся до
відповідача із претензією про сплату
заборгованості за наданні згідно
Договору у період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 р.
комунальні та експлуатаційні послуги у
розмірі 14 614,81 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним виконанням, на думку
позивача, відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті послуги з
утримання прибудинкової території,
технічного обслуговування та вивіз
сміття за Договором, у зв'язку із чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 14 614,81 грн.

Дослідивши подані позивачем докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
встановлено, що порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх якісні
та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Укладений між сторонами договір є
підставою для виникнення у його сторін
господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як вказує позивач, на підставі
укладеного Договору у період з 01.11.2011 р.
по 31.12.2012 р. відповідачеві надано
комунальні та експлуатаційні послуги
за адресою: м. Київ, вул. Суворова, 19 на
загальну суму 32 022,91 грн., а відповідач
оплатив такі послуги лише у розмірі 16
974,70 грн., у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 14 614,81 грн.

З наявних в матеріалах справи актів
здачі - прийняття робіт (надання
послуг), складних сторонами за спірний
період (містять підписи та відтиск
печаток підприємств сторін), а саме:
№КУ-0000171 від 25.11.2011 р., №КУ-0000166 від 25.11.2011
р., №КУ-0000173 від 25.12.2011 р., №КУ-000175 від
25.12.2011 р., №КУ-0000177 від 16.01.2012 р., №КУ-0000179
від 16.01.2012 р., №КУ-0000182 від 10.02.2012 р.,
№КУ-0000185 від 10.02.2012 р., №КУ-0000189 від 13.03.2013
р., №КУ-0000187 від 16.03.2012 р., №КУ-0000190 від
17.04.2012 р., №КУ-000195 від 17.04.2012 р., №КУ-0000199
від 15.12.2012 р., №КУ-0000200 від 14.06.2012 р.,
№КУ-0000205 від 17.07.2012 р., №КУ-000210 від 13.08.2012
р., №КУ-000215 від 13.09.2012 р., №КУ-0000219 від
16.10.2012 р., №КУ-0000227 від 16.11.2012 р., №КУ-0000225
від 16.11.2012 р., №КУ-0000230 від 14.12.2012 р. та
№КУ-000232 від 14.12.2012 р. вбачається, що
загальна вартість наданих послуг з
опалення, постачання холодної води,
вивіз сміття та експлуатаційних витрат
становить 16 313,86 грн., а вартість послуг
з гарячого водопостачання за спірний
період становить 10 782, 00 грн., що у
загальному розмірі становить 27 095,86 грн.

В свою чергу, відповідачем за
споживання наданих позивачем послуг у
спірний період сплачено кошти у
розмірі 20 142,56 грн., що підтверджується
наданими відповідачем платіжними
дорученнями №12084 від 26.12.2011 р., №11606 від
14.12.2011 р., №971 від 25.01.2012 р., №3497 від 26.03.2012
р., №3173 від 19.03.2012 р., №3174 від 19.03.2012 р.,
№4531 від 20.04.2012 р., №4988 від 03.05.2012 р., №5591
від 17.05.2012 р., №5590 від 17.05.2012 р., №6199 від
31.05.2012 р., №6198 від 31.05.2012 р., №8034 від 16.07.2012
р., №8035 від 16.07.2012 р., №8648 від 30.07.2012 р.,
№9607 від 20.08.2012 р., №12084 від 15.10.2012 р., №13524
від 14.11.2012 р., №206 від 08.01.2013 р., №207 від
08.01.2013 р., №1068 від 30.01.2013 р., №1796 від 15.02.2013
р. та №12660 від 13.11.2013 р.

При цьому, суд відзначає, що надані
відповідачем вищезазначені платіжні
доручення в розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України є належними доказами сплати
послуг у спірний період, а твердження
відповідача про зворотне є
необґрунтованими, оскільки наявні в
матеріалах справи платіжні доручення,
що стосуються спірного періоду,
містять чітке призначення платежу та
посилання на місяць за який
здійснюється оплата, а також відмітку
банку про при приймання та проведення
платежу.

Отже, за змістом актів здачі - прийняття
робіт (надання послуг), складних
сторонами за спірний період,
вбачається, що за розрахунками
позивача загальна вартість наданих
комунальних та експлуатаційних послуг
становить 27 095,86 грн., які складаються з
надання послуг з опалення, постачання
холодної води, вивіз сміття та
експлуатаційних витрат у розмірі 16 313,86
грн., а також послуг з гарячого
водопостачання у розмірі 10 782, 00 грн.,
при цьому, відповідачем за спірний
період споживання послуг сплачено
грошові кошти у розмірі 20 142,56 грн.

З актів здачі - прийняття робіт (надання
послуг) та пояснень представника
відповідача вбачається, що не оплачена
відповідачем частина нарахованих
позивачем послуг є послуги з гарячого
водопостачання, які, на думку
відповідача, він не повинен сплачувати
оскільки вони нараховані не на
підставі показників засобу обліку води
встановленому у приміщенні, за яким
надаються послуги.

За змістом ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" комунальні
послуги - результат господарської
діяльності, спрямованої на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 2 ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Статтею 4 вказаного Закону визначено,
що законодавство України у сфері
житлово-комунальних послуг базується
на Конституції України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства,
цього Закону та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

Відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг (далі - виконавець), і фізичною та
юридичною особою (далі - споживач), яка
отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення регулюються постановою
Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р.
№630 «Про затвердження Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення». (надалі
- Правила).

Абз 7 п. 2 Правил визначено, що
централізоване постачання холодної та
гарячої води це послуга, спрямована на
задоволення потреб споживача у
холодній та гарячій воді, яка надається
виконавцем з використанням
внутрішньобудинкових систем холодного
та гарячого водопостачання.

Відповідно до п. 11 Правил у разі
встановлення будинкових засобів
обліку води у багатоквартирному
будинку, де окремі квартири обладнані
квартирними засобами обліку, споживач,
який не має квартирних засобів обліку,
оплачує послуги згідно з показаннями
будинкових засобів обліку, не
враховуючи витрати води виконавця,
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, які є власниками або
орендарями приміщень у цьому будинку,
та сумарних витрат води за показаннями
усіх квартирних засобів обліку.
Різниця розподіляється між
споживачами, які не мають квартирних
засобів обліку, пропорційно кількості
мешканців квартири в разі відсутності
витоків із загальнобудинкової мережі,
що підтверджується актом обстеження,
який складається виконавцем у
присутності не менш як двох мешканців
будинку.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.07.2011 р. комісією КП УЖГ
«Печерськжитло», в особі заступника
начальника ВТВ Левченко Н.В. та майстра
ремонтної дільниці Дудукало О.В.
складено акт на предмет встановлення
та опломбування приладу обліку
гарячого водопостачання у спірному
приміщенні за адресою: м. Київ, буд. 19 по
вул. Суворова.

За змістом акту комісією встановлено,
що початкові показники лічильника
становлять 0003 м3, лічильник гарячого
водопостачання №454076/11 придатний до
експлуатації, у зв'язку із чим
бухгалтерії КП УЖГ «Печерськжитло»
потрібно зняти нарахування за
комунальні послуги.

Положеннями п. 10 Правил визначено, що
оплата послуг за показаннями
квартирних засобів обліку провадиться
лише у разі здійснення обліку в усіх
точках розбору холодної та гарячої
води у квартирі незалежно від
наявності засобів обліку на вводах у
багатоквартирний будинок. Справляння
плати за нормативами (нормами)
споживання за наявності квартирних
засобів обліку без урахування їх
показань не допускається, за винятком
випадків, передбачених абзацом п'ятим
пункту 16 цих Правил. Виконавець і
споживач не мають права відмовлятися
від врахування показань засобів
обліку.

Таким чином, з 22.07.2011 р. нарахування та
оплата послуг з гарячого
водопостачання повинно здійснюватися
відповідачем згідно до показань
встановленого лічильника.

В свою чергу, з актів здачі - прийняття
робіт (надання послуг), складених
сторонами у спірний період вбачається,
що позивачем здійснювалось
нарахування відповідачу вартості
послуг з гарячого водопостачання в
залежності від фактичних витрат
теплової енергії, а не за показниками
лічильника, у зв'язку із чим, суд
приходить до висновку про
безпідставність включення позивачем
до суми актів вартості послуги з
гарячого водопостачання, яке (згідно
акту про встановлення лічильника ГВП)
не споживається відповідачем з 22.07.2011 р.

Таким чином, з матеріалів справи (актів
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
вбачається, що без врахування
безпідставно нарахованої позивачем
вартості послуги з гарячого
водопостачання (без врахування
показань засобу обліку), позивачем
надано послуги за Договором на
загальну суму 16 313,86 грн.

В свою чергу, відповідачем оплачено
такі послуги у розмірі 20 142,56 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями, в
зв'язку із чим твердження відповідача
про наявність за відповідачем
заборгованості по сплаті наданих у
спірний період комунальних та інших
послуг не підтверджується матеріалами
справи.

При цьому, суд критично ставиться до
наданого позивачем розрахунку
заборгованості з огляду наявності в
матеріалах справи актів здачі -
прийняття (надання послуг), що
підписані та скріплені печатками
підприємств та на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення
сторін.

Будь-яких інших доказів, крім
розрахунок заборгованості, що
складений позивачем, останнім не
подано.

За змістом письмових пояснень по
справі позивач, як на підставу
нарахування відповідачу послуг з
гарячого водопостачання посилається
на наявні в матеріалах справи листи ПАТ
«Київенерго», за змістом яких ПАТ
«Київенерго» зазначає, що не приймає в
експлуатацію лічильники обліку
гарячої води, а також не проводить по
ним розрахунки, постільки за своїми
технічними характеристиками такі
прилади вимірюють лише кількість
витраченої гарячої води у метрах
кубічних та не фіксують кількість
теплової енергії, витраченої на
підігрівання цієї води, а відтак
відображені у актах здачі - прийняття
(надання послуг) нарахування з гарячого
водопостачання, згідно письмових та
усних роз'яснень наданих представником
відповідача, є вартістю витраченої
теплової енергії для підігрівання
води.

З матеріалів справи вбачається, що
правовідносини між ПАТ «Київенерго» та
позивачем врегульовано договором на
постачання теплової енергії у гарячій
воді №521170 від 01.01.2006 р.

Відповідно до чинного законодавства та
Статуту ПАТ «Київенерго», останній
виробляє, транспортує та постачає
теплову енергію, яку реалізує як товар
власникам (балансоутримувачам)
будинків та споруд (у т. ч.
житлово-експлуатаційними
організаціями) за тарифами (грн../Гкал),
затвердженими постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 14.12.2010 р. №1729 «Про
затвердження тарифів на теплову
енергію для ПАТ «Київенерго» та
постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України від 30.09.2011 р. №116 «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ПАТ «Київенерго».

При цьому, правовідносини сторін у
справі регулюються Законом України
«Про житлово-комунальні послуги»,
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 р. №630 «Про затвердження
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» та
умовами укладеного Договору.

В розумінні Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та умов
укладеного між сторонами договору,
позивач є суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору
(виконавець), а відповідач, в свою чергу,
є споживачем таких послуг.

При цьому, вказаним законом визначено,
що споживач це фізична чи юридична
особа, яка отримує або має намір
отримати житлово-комунальну послугу.

Зазначений закон не розподіляє
споживачів на юридичних та фізичних
осіб, а також не містить посилань на
відокремлені норми, які застосовуються
до споживача в залежності від його
правового статусу.

Натомість, відповідно до п. 1 ст. 19
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Додатком №1 до Договору сторони
погодили перелік послуг, що
надаватимуться за адресою: м. Київ, вул.
Суворова,19, а саме послуги з гарячого
водопостачання, центрального опалення,
вивіз сміття, технічне обслуговування
мереж, експлуатаційні витрати.

Умовами договору не передбачено
обов'язку відповідача здійснювати
оплату таких послуг, як витрачена
теплова енергія для підігрівання води.

Положеннями п. 6 постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»
визначено, що послуги з
централізованого постачання холодної
та гарячої води повинні відповідати
вимогам щодо якості і тиску води,
температури гарячої води, а також
розрахунковим нормам витрати води у
точці розбору.

В свою чергу, точка розбору - місце
розташування водорозбірних кранів або
змішувачів холодної та гарячої води у
квартирі (будинку садибного типу),
тобто у приміщенні.

Чинним законодавством передбачено
право споживача на встановлення у
приміщенні лічильників з обліку
споживання холодного та гарячого
водопостачання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить у
тому числі, встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від 7
грудня 2011 року N2316 зареєстровано в
Головному управлінні юстиції у м. Києві
29 грудня 2011 р. за N 57/916 визначено тарифи
на комунальні послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води виконавцям цих
послуг усіх форм власності для
здійснення розрахунків з бюджетними
установами та іншими споживачами, при
цьому, згідно вказаного розпорядження
централізоване постачання гарячої
води при наявності у приміщенні
засобів обліку гарячої води для інших
споживачів вимірюються в одиниці - «м3».

Враховуючи викладене, правові підстави
для задоволення позовних вимог з
підстав викладених позивачем у
позовній заяві та письмових
обґрунтувань таких вимог, відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Оцінивши подані докази, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
нарахованої заборгованості по сплаті
комунальних послуг, а саме вартості
теплової енергії, витраченої для
підігріву води, яка визначена
позивачем у актах здачі-приймання
робіт, як послуга з гарячого
водопостачання, за наявності
лічильника обліку гарячого
водопостачання, є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Печерськжитло» відмовити.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Повний текст рішення складено та
підписано 17.01.2014 р.