ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

21.01.2014Справа № 901/2235/13За позовом
Кримського республіканського
підприємства «Протизсувне
управління»,

до відповідача фізичної
особи-підприємця Сабліної Світлани
Кирилівни,

про стягнення 38107,96 грн.

Суддя О.І.
Башилашвілі

Представники:

Від позивача - Лазебник С. В.,
довіреність № 39 від 13.01.2014, представник;

Від відповідача - не з'явився,

СУТЬ СПОРУ: Кримське республіканське
підприємство «Протизсувне управління»
звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою до фізичної особи підприємця
Сабліної Світлани Кирилівни з вимогами
про стягнення з відповідача суми
заборгованості за договором
експлуатації протизсувних
берегоукріплювальних споруд санаторію
«Ай-Петри» № 33/13 від 29.03.2013 та супутніми
йому договорами № 33/13-Н на надання
послуг з нагляду за технічним станом
БУС від 29.03.2013 та № 33/13-В про підводне
обстеження від 29.03.2013., укладених між
позивачем та відповідачем, у розмірі
38107,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив умови договору №
33/13 від 29.03.2013 невиконанням зобов'язань
з перерахування коштів на рахунок
позивача у розмірах та на умовах
визначених договорами, що стало
підставою для звернення з позовною
заявою до суду.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.08.2013
суд за клопотанням відповідача про
зупинення провадження у справі, яке
мотивоване наявністю в провадженні
господарського суду Автономної
Республіки Крим справи № 901/2457/13 за
позовом Фізичної особи-підприємця
Сабліної Світлани Кирилівни до
Кримського республіканського
підприємства «Протизсувне управління»
про визнання недійсним договору № 33/13
від 29.03.2013, укладеного між позивачем та
відповідачем, зупинив провадження у
справі №901/2235/13 до вирішення пов'язаної
з нею справи 901/2475/13 та набрання
законної сили рішенням у справі №
901/2457/13.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 21.01.2014
суд поновив провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні 21.01.2014
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та наполягав на їх задоволенні.
Крім того, позивачем надані письмові
пояснення у справі, тотожні позовній
заяві.

Дані пояснення долучені судом в
матеріали справи.

Відповідач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив, про
причини неявки суд не повідомив. Проте,
24.12.2013 через канцелярію суду,
відповідачем подано клопотання, яке
оглянуто судом та долучене в матеріали
справи, згідно з яким відповідач
просить суд провадження у справі
припинити, мотивуючи тим, що 17.09.2013 до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
внесено запис №3004968 про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця Сабліної
Світлани Кирилівни. Тому, на думку
відповідача, Сабліна С.К. не може бути
належним відповідачем у справі, з
посиланням на ст. ст. 1, 12, 21 ГПК України.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи обмеження процесуальним
строком розгляду справи, суд вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами у відсутність
представника відповідача, оскільки
матеріали справи в достатній мірі
характеризують обставини справи і його
неявка не перешкоджає вирішенню спору
по суті.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.03.2013 фізична особа - підприємець
Сабліна Світлана Кирилівна (далі
Користувач) звернулась до Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління» (далі
Управління) із заявою на укладення
договору експлуатації
берегоукріплювальних споруд
Санаторію «Ай-Петрі» (м. Ялта), на
підставі якої між ними був укладений
договір експлуатації
берегоукріплювальних, протизсувних та
пляжних споруд №33/13 (далі -
Договір, а.с. 9-15, 26).

Відповідно до п. 1.1 договору його
предметом є майно, яке знаходиться на
балансі Управління:
берегоукріплювальна споруда Санаторію
"Ай-Петрі" (м. Ялта), ділянка від
західного кордону БУС сан. "Ай-Петрі" до
траверса № 4, протяжністю 337 м (далі -
Майно).

Управління відповідно до постанови
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим від 11.03.1997 № 68 "Про заходи щодо
інженерного захисту берегів Чорного і
Азовського морів і територій, схильних
до впливу негативних природних
процесів", наказу Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України та Державного
комітету України з нагляду за охороною
праці від 27.11.1997 № 32/288 та діючого
законодавства надає Користувачу в
експлуатацію Майно, зазначене у п. 1.1
Договору, а Користувач перераховує
Управлінню кошти (плата за
експлуатацію Майна) на відновлення та
капітальний ремонт
берегоукріплювальних, протизсувних та
пляжних споруд, розмір яких
визначається виходячи з норм
амортизаційних відрахувань, у
відповідності до діючого
законодавства витрат, пов'язаних з
виробничо-господарською діяльністю
Управління по їх обслуговуванню (п. 1.2
Договору).

Пунктом 1.3 Договору закріплено, що
зазначене у п. 1.1 Майно надається в
експлуатацію із складанням акту
обстеження та технічного стану Майна,
що передається (додаток 3; а.с. 15-19), та
доданням схеми розміщення Майна, що
передається (додаток 2; а.с. 14), а
Користувач набуває право експлуатації
Майна з моменту вступу в дію Договору
та при виконанні наступних умов:

сторони укладають договір нагляду за
технічним станом Майна, яке
передається в експлуатацію, з метою
своєчасного виявлення руйнування
надводної частини
берегоукріплювальних та протизсувних
споруд, прогнозування можливих змін та
руйнувань (п. 1.3.1 Договору);

сторони укладають договір на водолазне
обстеження Майна, яке передається в
експлуатацію, з метою спостереження за
технічним станом підводної частини
гідротехнічних споруд, розподілом
пляжного матеріалу у прибережній зоні,
прогнозування його подальшого руху та
своєчасного виявлення руйнування для
подальшого планування ремонтного
підживлення штучних пляжів, як
активних елементів берегозахисну
(п. 1.3.2 Договору).

Користувач приступає до експлуатації
Майна у строк, який вказаний у Договорі,
проте не раніше дати підписання
сторонами Договору та акту
приймання-передачі складу Майна, що
передається (додаток 1).

Так, 29.03.2013 між сторонами був складений
та підписаний відповідний акт
приймання-передачі складу майна (а.с. 11,
зворотна сторінка).

Крім того, пунктом 3.1 Договору
передбачено, що Користувач відповідно
до п. 3.2 постанови Ради міністрів
Автономної Республіки від 11.03.1997 № 68 (із
подальшими змінами та доповненнями)
перераховує Управлінню плату за
експлуатацію переданого в
користування Майна в розмірі коштів на
поточне утримання, відновлення та
капітальний ремонт
берегоукріплювальних, протизсувних та
пляжних споруд, які знаходяться на
балансі Управління.

Умовами Договору (п. 3.2) також визначено,
що за перший календарний рік дії
Договору (2013 рік) надані Користувачем
кошти складають 144441,46 грн без ПДВ
відповідно до додатку № 4 до Договору
("Розрахунок суми коштів на відновлення
та капітальний ремонт
берегоукріплювальних споруд"; а.с. 14,
зворотна сторінка).

Пунктом 3.4 договору обумовлено, що
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Управління Користувач
здійснює самостійно на підставі
розрахунку - додатку до договору на
поточний рік щоквартально, але не
пізніше 15 числа місяця, що передує
звітному кварталу.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами при
виконанні умов п.п. 1.3, 3.2 Договору та
діє 10 років (п. 8.1 Договору).

У виконання пунктів 1.3.1 та 1.3.2 договору,
між сторонами 29.03.2013 укладено договір
на надання послуг з нагляду за
берегоукріплювальними спорудами
№33/13-Н та договір на надання послуг з
підводного обстеження
берегоукріплювальних споруд №33/13-В
(а.с. 16-19).

01.06.2013 між КРП "ПЗУ" та ФОП Сабліною С.К.,
на підставі заяви ФОП Сабліної С.К.,
підписано угоду про розірвання
Договору від 29.03.2013 № 33/13 (а.с. 21, 28),
відповідно до якої сторони, крім
розірвання Договору, вирішили питання
щодо повернення Майна та сплати
наявної заборгованості, підписавши
відповідні додатки, а саме: акт
приймання-передачі (повернення) складу
майна від 01.06.2013 (а.с. 21, зворотна
сторінка) та розрахунок суми коштів на
відновлення та капітальний ремонт
берегоукріплювальних споруд (а.с. 24).

Крім того, 01.06.2013 між КРП "ПЗУ" та ФОП
Сабліною С.К., підписано угоду про
розірвання договору на надання послуг
з нагляду за берегоукріплювальними
спорудами №33/13-Н та угоду про
розірвання договору на надання послуг
з підводного обстеження
берегоукріплювальних споруд №33/13-В
(а.с. 22, 23).

Вважаючи, що договір експлуатації
берегоукріплювальних, протизсувних та
пляжних споруд №33/13 був укладений з
порушенням норм чинного законодавства,
ФОП Сабліна С.К. звернулась до суду з
позовом про визнання його недійсним.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 05.09.2013 у
задоволенні позову ФОП Сабліній С.К.
відмовлено. Постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013 рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 05.09.2013 у справі
№901/2457/13 залишено в силі.

Разом з тим, станом на 01.06.2013, тобто на
момент розірвання договору від 29.03.2013 №
33/13, за відповідачем, як стверджує
позивач, по перерахуванню коштів за
експлуатацію переданого в
користування майна склалась
заборгованість у розмірі 38107,96грн.

Згідно пункту 3 Угоди про розірвання
договору від 29.03.2013 № 33/13, укладеної
01.06.2013, Користувач зобов'язався
сплатити заборгованість у розмірі
39351,89грн. за 2 квартал 2013 року, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Управління протягом 10 днів з
моменту підписання даної Угоди (а.с. 21).

Однак відповідач у визначений угодою
строк суму боргу у повному обсязі не
погасив, позивач у відповіді вих. №1992
від 10.06.2013 на заяву відповідача, просив
останнього виконати умови договору та
сплатити суму боргу в розмірі 39951,89грн.
в найкоротший строк (а.с. 30-31).

Як свідчать матеріали справи,
відповідач перерахував позивачеві за
договором №33/13 від 29.03.2013 плати за
експлуатацію майна в сумі 1843,93грн. (а.с.
68), тому станом на 01.06.2013 за відповідачем
склалась заборгованість в розмірі
38107,96грн., яку відповідач, у визначені
договором строки, не оплатив, що
спричинило звернення позивача з даним
позовом до суду про стягнення суми
боргу з відповідача в примусовому
порядку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків,
зокрема, є договори та інші правочини.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України, що визначено ст.175
Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час, при
цьому, боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Договором визначено, що за перший
календарний рік дії Договору (2013 рік)
надані Користувачем кошти складають
144441,46 грн без ПДВ відповідно до додатку
№ 4 до Договору ("Розрахунок суми коштів
на відновлення та капітальний ремонт
берегоукріплювальних споруд"), пунктом
3.4 договору обумовлено, що
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Управління Користувач
здійснює самостійно на підставі
розрахунку - додатку до договору на
поточний рік щоквартально, але не
пізніше 15 числа місяця, що передує
звітному кварталу.

Отже, строк виконання грошового
зобов'язання відповідача перед
позивачем сплив, однак відповідачем
сума бору в розмірі 38107,96грн. залишилась
не сплачена.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Під час розгляду справи по суті, до
прийняття рішення у ній, відповідач не
надав доказів оплати відповідної
заборгованості, отже, не спростував
шляхом надання відповідних доказів
тверджень позивача про наявність
заборгованості.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Отже, відповідач, не виконавши в
повному обсязі зобов'язання з оплати
коштів на відновлення та капітальний
ремонт берегоукріплювальних споруд,
допустив порушення зобов'язання, у
зв'язку з чим заявлені позовні вимоги
про стягнення заборгованості є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у сумі 38107,96грн.

Судові витрати зі сплати судового
збору судом покладаються на
відповідача в порядку статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання відповідача щодо
припинення провадження у справі, у
зв'язку з тим, що 17.09.2013 до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, внесено
запис №3004968 про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця Сабліної Світлани
Кирилівни, задоволенню не підлягає, у
зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.21 ГПК України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу,
згідно якої це підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Питання набуття та припинення
громадянами статусу суб'єкта
підприємницької діяльності
урегульовано Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»,
відповідно до статті 47 якого дата
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем є датою державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичною особою -
підприємцем.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме Повідомлення про проведення
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
Сабліної Світлани Кирилівни, датою
внесення такого запису про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою - підприємцем стосовно
відповідача є - 17.09.2013, в той час, як
датою звернення позивача з позовом до
відповідача та датою реєстрації
позовних матеріалів в суді є 09.07.2013.

Таким чином, на час звернення позивача
з позовом до суду, відповідач мав
відповідний статус суб'єкта
підприємницької діяльності, відтак
вказаний спір, згідно ст.1, 12 ГПК
України, підсудний господарському суду
і підстав для припинення провадження у
справі у суду немає.

Більш того, Закон України «Про
виконавче провадження» допускає
заміну сторони у виконавчому
провадженні.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 27.01.2014.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця Сабліної Світлани
Кирилівни (вул. Дружби, 20, с. Маленьке,
Сімферопольський район, АР Крим, 97517;ІНН
25) на користь Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління» (вул.
Горького, 30, м. Ялта, АР Крим, 98604; ІНН
81) 38107,96грн. заборгованості,
1720,50грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням суду законної сили.

Суддя О.І.
Башилашвілі