ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 910/2375/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Остапенка
М.І. (головуючого),

Гончарука
П.А. (доповідача),

Стратієнко
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства
"Шляхово-будівельне управління № 41" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 5 листопада 2013
року у справі № 910/2375/13 за позовом
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
Київській області в інтересах держави
в особі публічного акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
дочірнього підприємства "ШРБУ № 100"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" до
відкритого акціонерного товариства
"Шляхово-будівельне управління № 41" про
стягнення суми, -

Встановив:

У лютому 2013 року прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в Київській області в інтересах
держави в особі публічного
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", дочірнього
підприємства "ШРБУ № 100" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" звернувся до
господарського суду м. Києва з позовом
до відкритого акціонерного товариства
"Шляхово-будівельне управління № 41" про
стягнення 180582,32 грн. заборгованості за
договором купівлі-продажу № 23-01/12 від 23
січня 2012 року, з яких 165000 грн. - основний
борг, 12408,90 грн. - пеня, 3173,42 грн. - 3 %
річних.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 12 квітня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 165000 грн. основного
боргу, 12399,80 грн. пені, 3159,86 грн. 3 % річних,
3611,19 грн. судових витрат. В іншій
частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25 червня 2013
року, залишеною без змін постановою
Вищого господарського суду України від
7 серпня 2013 року, рішення місцевого суду
змінено. Позов задоволено в повному
обсязі. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 165000 грн. основного
боргу, 12408,90 грн. пені, 3173,42 грн. 3 % річних,
3611,65 грн. судового збору.

16 серпня 2013 року відповідач подав до
господарського суду першої інстанції
заяву про відстрочення на один рік
виконання судового рішення у справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 23 серпня 2013 року вказану заяву
задоволено, відстрочено виконання
судового рішення строком на один рік до
25 червня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 5 листопада 2013
року ухвалу місцевого суду скасовано, а
в задоволенні заяви відповідача
відмовлено. Стягнуто з відповідача в
доход Державного бюджету України
судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення
господарським судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
просить постанову у справі скасувати, а
ухвалу місцевого суду залишити без
змін.

Клопотання представника відповідача
про відкладення розгляду справи
відхилено за відсутністю підстав для
його задоволення.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника дочірнього підприємства
"ШРБУ № 100" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи касаційної скарги, суд вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи заяву відповідача щодо
відстрочення виконання судового
рішення у справі, господарський суд
першої інстанції встановив, що
заборгованість відповідача перед
позивачем виникла в зв'язку з
відсутністю оплати виконаних
відповідачем робіт стосовно
влаштування під'їзних колій доріг
"Залізнично-автомобільного мостового
переходу через річку Дніпро у м. Києві
(з підходами) на залізничній ділянці
Київ-Московський - Дарниця", в сумі
42468975,97 грн. Крім того, на час розгляду
даної справи банківські рахунки
відповідача арештовані, грошові кошти
на них відсутні.

Встановивши зазначене, місцевий
господарський суд, керуючись нормами
ст. 121 Господарського процесуального
кодексу України, дійшов висновку, що
оскільки вказані обставини
ускладнюють виконання судового
рішення, а надання відстрочки його
виконання забезпечить стабільність
діяльності відповідача та надасть йому
можливість акумулювати грошові кошти
від своєї діяльності та віднайти
матеріальні ресурси для майбутнього
розрахунку з позивачем, подана
відповідачем заява підлягає
задоволенню, а виконання рішення суду -
відстроченню строком на один рік - до 25
червня 2014 року.

Не погодившись з такою ухвалою
господарського суду першої інстанції,
апеляційний суд її скасував та
відмовив в задоволенні заяви
відповідача щодо відстрочення
виконання судового рішення у справі,
посилаючись на той факт, що при
винесенні оскаржуваної ухвали
місцевим судом враховане скрутне
фінансове становище відповідача,
проте, не взято до уваги скрутне
фінансове становище дочірнього
підприємства "ШРБУ № 100" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", доведене належними та
допустимими доказами, що містяться в
матеріалах справи, не звернуто
належної уваги на неодноразове
порушення відповідачем грошових
зобов'язань перед вказаним позивачем,
які були покладені на відповідача
умовами укладених в ході розгляду
господарських спорів мирових угод, не
враховано, що відстрочення виконання
судового рішення призведе до порушення
майнових прав позивача.

Висновок апеляційного господарського
суду про відсутність правових підстав
для задоволення заяви відповідача щодо
відстрочення виконання судового
рішення у справі є законним,
обґрунтованим, відповідає нормам
чинного процесуального законодавства,
фактичним обставинам і наявним
матеріалам справи, а доводи касаційної
скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постанови
апеляційного суду у справі не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства
"Шляхово-будівельне управління № 41"
залишити без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 5 листопада 2013
року у справі № 910/2375/13 - без змін.

Головуючий
Остапенко М.І.

Судді
Гончарук П.А.

Стратієнко Л.В.