ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року
Справа № 915/2304/13

м. Миколаїв

за позовом: Державного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
(54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 42-А), код
31821381

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-технічне
підприємство «Промбезпека» (54001, м.
Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 56, кв.
55), код 36433808

про: стягнення 9120 грн. 00 коп.

суддя Фролов В.Д.

за участю представників сторін

від позивача: Рудник В.О., довіреність
№17/1-9175 від 24.09.201 3р.

від відповідача: Білецький О.П.,
довіреність від 28.11.2011 р.

Корчевський
М.В.-директор.

Державне підприємство
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування
«Зоря»-«Машпроект» (далі-Позивач)
звернулося до господарського суду з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-технічне підприємство
«Промбезпека» (далі-Відповідач) про
стягнення збитків в сумі 9120 грн. 00 коп.,
які зроблені Позивачем як авансовий
платіж за договором №149 від 07.07.2010 р., а
також про відшкодування витрат по
сплаті судового збору у сумі 1720 грн. 50
коп.

Ухвалою суду від 24.12.2013 р. розгляд
справи призначено на 08.01.2014 р.

У судовому засіданні 08.01.2014 р. суд
оголосив перерву до 10.01.2014 р.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві.

Представники відповідача просили суд
відмовити в задоволені позовної заяви
з підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

Між ДП «Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
та ТОВ «Промбезпека» 07.07.2010 р. було
укладено Договір № 149 (далі-Договір) на
виконання Відповідачем послуг по
розробці проекту системи раннього
виявлення надзвичайних ситуацій та
оповіщення людей у разі їх виникнення
на складі спирту ДП НВКГ
«Зоря»-«Машпроект» (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору предметом
договору є послуги по розробці проекту
СРВ НС, вказані у п. 1.1, у встановленому
порядку у відповідності з Правилами
улаштування, експлуатації, технічного
обслуговування систем раннього
виявлення надзвичайних ситуацій та
оповіщення людей у разі їх виникнення,
затверджених Наказом МНС України від
15.05.2006 р. № 288 і зареєстрованих в
Мін'юсті України 05.07.2006 р. за №785/12659 та
іншими діючими нормативними актами та
правилами, згідно Календарного плану
виконання послуг (Додаток 1 до
договору), який є невід'ємною частиною
даного Договору.

Пунктами 2.1-2.4 Договору передбачено, що
договірна ціна за складом і об'ємами
послуг Виконавця, передбачених
Календарнім планом, складає 45600 грн. 00
коп., в т.ч. 20% НДС-7600 грн. 00 коп.
Виконавець приступає до виконання
послуг на наступний день після дати
попередньої оплати послуги по 1 етапу
Календарного плану. Попередня оплата
проводиться шляхом перерахування
Замовником грошових коштів на
розрахунковий рахунок Виконавця в
розмірі 20% загальної вартості послуг,
що складає 9120 грн. 00 коп., в т.ч. 20 % НДС,
згідно рахунку, виставленого
Виконавцем. Розрахунки проводяться
поетапно, відповідно до актів
виконаних послуг з урахуванням авансу,
протягом 15 банківських днів з моменту
підписання актів сторонами.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи платіжного доручення № 8613 від
20.07.2010 р. Позивач перерахував
Відповідачу грошові кошти в сумі 9120
грн. 00 коп., за розробку проекту СРВ НС,
згідно рахунку №193 від 13.07.2010 р., за дог.
№ 149 від 07.07.2010 р. (в т.ч. ПДВ 1520 грн. 00
коп.).

Відповідно до п. 3 Договору передача і
приймання послуг по п. 1.1. проводиться в
установленому порядку представниками
Виконавця та Замовника в м. Миколаєві
по пр. Жовтневий, 42 а на складі спирту
ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект». В разі
мотивованій відмові Замовника,
сторонами складається двосторонній
акт з переліком необхідних доробок.
Робота вважається виконаною після
затвердження результатів виконаних
робіт і підписання обома сторонами
Акту виконаних робіт.

Так, актом прийому-передачі технічної
документації від 29.12.2010 р. Відповідач
передав представнику Позивача
технічну документацію на СРВ.

Позивач, не погодившись з кількістю
наданих йому екземплярів технічного
завдання, робочого проекту та їх
відповідності встановленим стандартам
07.02.2011 року направив Відповідачу
Мотивовану відмову та Рекламаційний
акт необхідних доробок.

16 травня 2013 року Позивач звернувся до
Відповідача з претензією в якій
вимагає повернути у 7-денний строк
сплачені в якості передплати за
договором грошові кошти у сумі 9120 грн.

Відповіді на претензію Відповідачем не
надано, грошові кошти у сумі 9120 грн. на
рахунок Позивача не перерахованів.

З тексту позовної заяви та з пояснень,
наданих представником позивача у
судовому засіданні, вбачається, що саме
неповернення Відповідачем сплачених
позивачем в якості передплати за
Договором грошових кошти у сумі 9120
грн.00 коп. стало підставою для висновку
позивача про понесення ним збитків у
сумі 9120 грн. внаслідок неправомірної
бездіяльності Відповідача (неналежне
надання послуг за Договором) та
звернення Позивача до господарського
суду з позовом про відшкодування
завданих Відповідачем збитків на
підставі ст. 220, ст. 224 Господарського
кодексу України.

Розглядаючи даний спір, господарський
суд виходить з наступного.

Статтею 623 встановлено, що боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Згідно із ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, які особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Відповідно до п. 2 ст. 224 Господарського
кодексу України, під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Як вбачається з приписів ст. 225
Господарського кодексу України, до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включається, зокрема, вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства.

Отже аналіз чинного законодавства
свідчить про те, що відшкодування
збитків є заходом цивільної
відповідальності. При цьому, збитками є
об'єктивне зменшення будь-яких
майнових благ сторони за договором, що
обмежує його інтереси, як учасника
певних господарських відносин і
проявляється у витратах, зроблених
кредитором, втраті або пошкодженні
майна, а також не одержаних кредитором
доходів, які б він одержав, якби
зобов'язання було виконано боржником.

Необхідними умовами цивільно-правової
відповідальності по відшкодуванню
збитків за загальними правилами є:
протиправність поведінки, дія чи
бездіяльність особи, шкідливий
результат такої поведінки (збитки) та
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і завданими збитками; вина
особи, що заподіяла збитки. За
відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Умовою відповідальності за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання, у тому числі у вигляді
відшкодування збитків, є вина боржника.
При цьому, кредитор не повинен доводити
вину боржника у порушенні зобов'язання.
На нього покладений обов'язок
доведення факту невиконання або
неналежного виконання зобов'язання,
прямого причинного зв'язку між
порушенням зобов'язання і завданими
збитками та їх розмір. Застосування
принципу вини як умови
відповідальності за порушення
зобов'язання, пов'язане також з
необхідністю з'ясування таких
обставин, як вина кредитора або вина
обох сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що дії (бездіяльність)
Відповідача під час виконання умов
Договору, на які посилається Позивач,
обґрунтовуючи понесення ним збитків,
жодним чином не зумовили здійснення
Позивачем попередньої оплати 20 %
вартості послуг. Більш того, здійснення
Позивачем попередньої сплати 20.07.2010р.
взагалі передувало в часі граничному
строку надання послуг за договором,
коли, як вважає Позивач, відбулось
порушення його права внаслідок
невиконання цих робіт.

Таким чином, судом встановлено
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між порушенням Відповідачем, як
стверджує Позивач, своїх зобов'язань за
Договором та понесеними Позивачем
витратами зі сплати передплати за
договором у сумі 9120 грн.00коп.

Водночас, враховуючи позицію Вищого
арбітражного суду України, викладену в
Роз'ясненнях президії від 01.04.94 р. №
02-5/215 «Про деякі питання практики
вирішення спорів пов'язаних з
відшкодуванням шкоди», суд зауважує, що
відшкодування збитків може бути
покладено на відповідача лише при
наявності передбачених законом умов,
сукупність яких створює склад
правопорушення, яке є підставою для
цивільної відповідальності відповідно
до ст. 623 Цивільного кодексу України.
Відсутність хоча в одного з елементів
складу правопорушення, звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання (виключає його
відповідальність).

Крім того, судом враховано, що
матеріалами справи спростовується
твердження Позивача стосовно повного
ненадання Відповідачем послуг за
договором підряду № 149 від 07.07.2010р.,
яким, як зазначає Позивач, взагалі
послуги не були надані. Так, в
мотивовані відмові від 09.02.2011 р. та в
рекламаційному акті від 09.02.2011 р.
позивач підтвердив факт виконання
робіт, які передбачені п. 1 та п. 2
Календарного плану, заперечуючи при
цьому лише кількість наданих йому
екземплярів технічного завдання,
робочого проекту та їх відповідності
встановленим стандартам. Крім того,
Відповідачем листом від 22.02.2011 р. надано
Позивачеві додатково по два екземпляри
технічного завдання і робочого
проекту. Актом приймання-передачі
технічної документації від 24.02.2011 р.
Відповідач знову надав Позивачу
екземпляри технічного завдання та
робочого проекту.

Розглядаючи даний спір суд також
приймає до уваги вимоги ч.1 ст.4
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до яких
господарський суд у прийнятті судового
рішення керується (та відповідно
зазначає у ньому) не лише тими
законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, на які
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі, однак, якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову.

Враховуючи те, що відшкодування
збитків згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України є окремим способом
захисту цивільних прав та інтересів, та
з огляду на позицію з цього приводу
Вищого господарського суду України,
викладену в Постанові пленуму від
23.03.2012 року № 6 «Про судове рішення», суд
дійшов висновку про відсутність в суду
підстав для застосування при вирішенні
даного спору, предметом якого є
стягнення збитків за невиконання умов
договору в порядку ст. 224 ГК України
норми права, якими врегульовано
повернення попередньої плати в разі
невиконання умов договору
контрагентом.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що позов Державного
підприємства «Науково-виробничий
комплекс газотурбобудування
«Зоря»-«Машпроект» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-технічне підприємство
«Промбезпека» про стягнення збитків в
сумі 9120 грн. 00 коп, понесених Позивачем
за договором підряду № 149 від 07.07.2010р., є
безпідставним, отже, таким, що
задоволенню не підлягає.

Керуючись положення ст.49 ГПК України,
суд покладає судові витрати на
позивача.

Керуючись ст.ст. 33,34, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя
В.Д. Фролов