ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2014 р.
Справа №917/2353/13

за позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а,
м. Полтава, Полтавська область,36008

до Комунального підприємства
Полтавської обласної ради
"Полтававодоканал", вул. П.Комуни, 40-а, м.
Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення грошових коштів в сумі
6253,92 грн.

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Данілова Н.Н. дор. №19-14/990
від 10.04.2013 року

від відповідачів: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення та
повідомлено дату складання повного
тексту рішення згідно ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення 6253,92 гривень боргу
за договором про надання послуг по
підвищенню тиску холодної води для
забезпечення споживачів гарячим
водопостачанням, експлуатацію та
технічне обслуговування
підвищувальних насосів встановлених
на котельні підприємства
"Полтаватеплоенерго" по вул.
Комарницького, 7 від 06.08.2007 року, з яких:
6242,98 грн. - сума основного боргу, 2,05 грн. -
3% річних, 8,89 грн. - пеня.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. 08.01.2014 року від відповідача до
суду надійшов відзив на позовну заяву,
в якому відповідач позовні вимоги
визнає в повному обсязі та просить суд
розглядати справу без його участі.

Суд клопотання відповідача про розгляд
справи без участі його представника
задовольняє.

Представник позивача в судовому
засіданні виклала зміст позовних вимог
та наполягала на їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази, суд
встановив :

06.08.2007 р. між Полтавським обласним
виробничим об'єднанням
"Полтаватеплоенерго" (далі - позивач,
підприємство-1) та Комунальним
підприємством "Полтававодоканал"
Полтавської обласної ради, (далі -
відповідач, підприємство-2) було
укладено Договір № б/н про надання
послуг по підвищенню тиску холодної
води для забезпечення споживачів
гарячим водопостачанням, експлуатацію
та технічне обслуговування
підвищувальних насосів, встановлених
на котельні підприємства
"Полтаватеплоенерго" по вул.
Комарницького, 7 (далі - договір), згідно
умов якого "Підприємство 1" підвищує
тиск до 4,0 кгс/см2 насосами,
встановленими на котельні по вул.
Комарницького, 7, а "Підприємство 2"
забезпечує оплату витрат, пов'язаних з
експлуатацією насосних агрегатів та
оплату спожитої електричної енергії (п.
п. 1.1., 1.2. договору).

При цьому сторони узгодили, зокрема
наступне :

- вартість послуг, визначених у п. 1.1
договору, визначається за узгодженим
сторонами договору кошторисом, який є
невід'ємною частиною цього договору.
Узгоджена вартість послуг на дату
підписання даного договору становить
3 447,04грн (з ПДВ). в залежності від
фактичної кількості годин роботи
працюючого обладнання, вартості
електричної енергії, що обліковується
по окремому лічильнику, зміні розміру
мінімальної заробітної плати, зміни
нормативів амортизаційних
відрахувань, кошторисна вартість
послуг уточнюється щомісяця та
узгоджується сторонами в 10- денний
термін. В разі ненадходження зі сторони
підприємства-2 в строк, встановлений
договором для узгодження, заперечень
щодо вартості послуг, кошторис
вважається узгодженим. Всі розрахунки
по цьому договору проводяться
грошовими коштами на підставі рахунка,
виписаного підприємством-1
підприємству-2 (п. 3.1 та п. 3.2 договору);

- підприємство-2 зобов'язується
сплачувати за послуги, визначені у п. 1.1
договору у строк до 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим (п. 3.3
договору);

- даний договір діє з 01.02.2007 р. по 31.12.2008
р., а в частині розрахунків - до їх
повного завершення. Даний договір
вважається продовженим на наступний
рік, якщо за місяць до закінчення
строку його дії не надійде заяви від
однієї зі сторін про відмову від даного
договору або його перегляд (п. 5.1
договору).

28.08.2008 р. між сторонами було укладено
додаткову угоду № 1 до вказаного
договору, згідно якої сторони внесли
уточнення адреси котельні, обумовленої
у даному договорі.

За даними позивача даний договір є
діючим відповідно до п. 5.1. договору,
оскільки сторонами не було вчинено
будь-яких дій спрямованих на
розривання даного договору.

Позивачем за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2013
р. було виконано договірні зобов'язання
з надання послуг відповідачу на
загальну суму 6 242,98 грн.

На виконання умов договору позивачем
направлялись відповідачу кошториси
витрат на послуги з експлуатації та
технічного обслуговування
підвищувальних насосів, встановлених
на котельні підприємства
"Полтаватеплоенерго" по вул.
Комарницького, 5а. Дана обставина
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями фіскальних чеків
"Укрпошти" та копіями поштових
повідомлень про вручення відповідачу
поштового відправлення.

В порушення умов договору відповідачем
не було проведено оплату вартості
отриманих послуг за період з 01.09.2013 р. по
31.10.2013 р.

На момент подання позову
заборгованість відповідача за
отримані послуги складає 6 242,98 грн., що
підтверджується наявним у матеріалах
справи розрахунком заборгованості
відповідача.

Також позивачем на підставі п.4.2.
договору та ст. 625 ЦК України нараховано
відповідачу за період з 16.11.2013 року по
19.11.2013 року пеню в сумі 8, 89 грн., та 3%
річних в сумі 2,05 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Правочин за приписами ст. 204
Цивільного кодексу України є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Положеннями статей 627, 628 Цивільного
кодексу України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами. У
відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння
відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до пп. 5 п. 3 ст. 20 Закону
України № 1875-IV від 24.06.2004 р. "Про
житлово-комунальні послуги" (із змінами
та доповненнями) споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України та ст. 202 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином.

В порушення вимог договору відповідач
не здійснив розрахунки за надані
позивачем послуги, у зв'язку з чим
виникла заборгованість на суму 6
242,98грн.

Отже, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 6 242,98 грн. основного боргу
підтверджені документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому підлягають
задоволенню.

Частиною 1 статті 216 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК України). Предметом неустойки
може бути грошова сума, рухоме і
нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства (ст.551 ЦК
України).

Пунктом 4.2 договору сторони погодили,
що у разі порушення відповідачем
строків оплати, зі останнього
стягується пеня у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочки.

Таким чином, позивачем правомірно
нараховано відповідачу пеню за період
з 16.11.2013 року по 19.11.2013 року у розмірі 8,89
грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

Позивачем обґрунтовано заявлено до
стягнення 2,05 грн. 3% річних за період з
16.11.2013 року по 19.11.2013 року.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Відповідач у відзиві на позов позовні
вимоги визнав у повному обсязі.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані, підтверджуються
наявними доказами (в мат. справи),
відповідачем визнаються і підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись 33,43, 78, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Полтававодоканал" Полтавської
обласної ради (вул. П.Комуни, 40а, м.
Полтава, 36014, , р/р 260072429 в
АБ "Полтава-банк", МФО 331489) на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства "Полтаватеплоенерго" (36008,
м. Полтава, вул. Комарова, 2а, , р/р 260007148 в АК "Полтава-банк", МФО
331489) 6242,98 гривень основного боргу, 8,89
гривень - пені, 2,05 гривень 3% річних.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 10.01.2014р.

Суддя
Тимощенко О.М.