ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

21 січня 2014 року
Справа № 913/3164/13

Провадження №18пд/913/3164/13

За позовом прокурора Жовтневого району
міста Луганська в інтересах держави в
особі

1-го позивача - виконавчого комітету
Луганської міської ради, м. Луганськ

2-го позивача - Луганської міської ради,
м. Луганськ

до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Евєрєст», м.
Луганськ

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 12.09.2001 (державна
реєстрація від 18.09.2001 № 3681)

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Скокова
К.Л.

У засіданні брали участь:

від заявника: Голоденко К.О.,
посвідчення № 020155 від 03.09.2013;

від 1-го позивача: Кожихов А.Ю., за
дов. № 01/03-31/5348/0/2/13 від 28.08.2013;

від 2-го позивача: Кожихов А.Ю., за
дов. № 01/03-31/5347/0/2/13 від 28.08.2013;

від відповідача: представник не
прибув.

Суть спору: прокурором заявлена вимога
про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 12.09.2007 (державна
реєстрація від 18.09.2001 за № 3681), зі
змінами, який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
відповідачем по справі, відносно
земельної ділянки площею 0,2923 га, яка
розташована за адресою: м. Луганськ,
вул. Совєтская, 54, зокрема: пункт 2.1.
розділу «Орендна плата» договору
викласти у наступній редакції:

- «Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку з
коефіцієнтом 3».

Відповідач витребувані матеріали суду
не подав, його представник в судове
засідання не прибув, не зважаючи на те,
що його було своєчасно та належним
чином повідомлено судом про час і місце
розгляду справи.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників прокурора та
позивачів, суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.2001 між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та
відповідачем за позовом укладено
договір оренди земельної ділянки,
державна реєстрація від 18.09.2001 за № 3681,
зі змінами, згідно якому, виконавчий
комітет Луганської міської ради
передав відповідачу в оренду строком
на 49 років земельну ділянку площею 0,2923
га, під розміщення нежитлових будівель
та споруд, стоянки тимчасового
прибування транспорту за адресою: м.
Луганськ, вул. Советська, 54.

Спірним пунктом 2.1. вказаного
договору встановлено, що орендна плата
встановлюється у розмірі земельного
податку з коефіцієнтом 2,5.

З метою приведення вказаного
договору у відповідність до діючого
законодавства (законодавчо збільшено
розмір орендної плати та встановлено,
що остання не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку) позивач листом від 27.09.2012 №
01/03-13/5758/0/2-12 звернувся до відповідача з
пропозицією внести зміни до договору
оренди земельної ділянки, зокрема,
встановити орендну плату у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 3.

Відповідач відповіді позивачу на
цю пропозицію не надав.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
вирішення питань регулювання
земельних відносин є виключно
компетенцією місцевої ради (позивача
по справі).

На підставі вказаних доводів
прокурором в інтересах держави в особі
Луганської міської ради та виконавчого
комітету Луганської міської ради
заявлено позов про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
12.09.2007 (державна реєстрація від 18.09.2001 за
№ 3681), який укладено між виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
відповідачем по справі, зокрема, про
викладення пункту 2.1. договору у новій
редакції:

«Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку з
коефіцієнтом 3».

Відповідач позовні вимоги не оспорив,
доказів, які б спростовували доводи
позивача, суду не подав.

Відповідач клопотання від 16.01.2014 № 1
просить суд відкласти розгляд справи
на іншу дату, у зв'язку із тим, що ним
вичиняються дії направлені на
врегулювання спору шляхом укладання
мирової угоди.

У судовому засіданні представник
позивачів подав письмове пояснення від
21.01.2014 б/н, у якому зазначив, що йому
нічого не відомо щодо вчинення
будь-яких дій відповідачем по справі з
приводу врегулювання спору та
укладання мирової угоди.

Враховуючи, що дане клопотання є не
обґрунтованим, суд відхиляє клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи на іншу дату.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників прокурора та
позивачів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню за таких
підстав:

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду
землі» зміна умов договору оренди
землі здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» від 03.06.2008 № 309-УІ, внесені
зміни до частин четвертої та п'ятої
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», а саме, було встановлено, що
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку та не може перевищувати 12
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

Попередня редакція наведеної статті
Закону визначала, що річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може бути
меншою за розмір земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю», та перевищувати 10
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

З 01.01.2011 зазначені частини
четверта та п'ята статті 21 Закону
України «Про оренду землі» виключені в
зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України (Закон України від
02.12.2010 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України), який діє з 01.01.2011 і має
аналогічні положення закріплені у ст.
288 Податкового кодексу України.

Разом з цим, пунктом 2.1. договору
встановлено орендну плату у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 2,5,
що не відповідає вимогам вищевказаного
законодавства, так як річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку.

У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом (ч. 1, ч. 2 ст. 632 ЦК
України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно п. 2.4. договору оренди щодо
якого заявлено позовні вимоги
виконавчий комітет Луганської міської
ради має право, в тому числі, змінювати
орендну плату при зміні ставки
земельного податку.

У абз. 4 п. 2.19 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», від 17.05.2011 № 6, зазначено, що
статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору.

За таких обставин, позовні вимоги про
викладення п. 2.1. розділу «Орендна
плата» вказаного договору в новій
редакції:

«Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку з
коефіцієнтом 3», підлягають
задоволенню в зв'язку з їх законністю
та обґрунтованістю.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК
України судові витрати (судовий збір) в
сумі 1147 грн. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарсько
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди
земельної ділянки від 12.09.2007 (державна
реєстрація від 18.09.2001 за № 3681), зі
змінами, який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради (м.
Луганськ) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Евєрєст» (м.
Луганськ), зокрема:

- пункт 2.1. розділу «Орендна плата»
договору викласти у наступній
редакції:

«Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку з
коефіцієнтом 3».

3. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Евєрєст»,
м. Луганськ, вул. Совєтская, 54, кім. 449,
ідентифікаційний код 30597344, на користь
Державного бюджету України (отримувач:
УДКСУ у м. Луганську, код ОКПО 37991503,
рахунок № 3006 в ГУДКУС у
Луганській області, МФО 804013, ККД 22030001,
символ 206) судовий збір в сумі 1147 грн.,
наказ видати Ленінській ОДПІ у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів.

21 січня 2014 р. було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 27 січня
2014 р. і може бути оскаржене протягом 10
днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
В.В. Корнієнко