ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" січня 2014 р.
Справа № 911/4597/13

Суддя Саванчук С.О., розглянувши заяву
Тетіївського районного споживчого
товариства про забезпечення позову від
09.12.2013 № 14-з у справі № 911/4597/13

за позовом Тетіївського районного
споживчого товариства,

09800, Київська обл., м. Тетіїв, вул.
Кірова, 3

до 1) Споживчого товариства
Тетіївського району,

09800, Київська обл., м. Тетіїв, вул.
Кірова, 3

2) Тетіївського споживчого товариства,

09800, Київська обл., м. Тетіїв, вул.
Кірова, 1-А

про визнання договору купівлі-продажу
недійсним та витребування майна з
чужого незаконного володіння

за участю представників:

позивача - Озарків І.Д. (довіреність від
09.12.2013 № 13);

відповідача 1 - Тітов А.І. (виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АВ № 016904);

відповідача 2 - Гричанюк О.І.
(довіреність від 08.01.2014 № 2).

в с т а н о в и л а:

Тетіївське районне споживче
товариство звернулось до суду із
позовною заявою від 09.12.2013 № 14 до 1)
Споживчого товариства Тетіївського
району, 2) Тетіївського споживчого
товариства про визнання договору
купівлі-продажу недійсним та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 11.12.2013 порушено
провадження у справі та прийнято
позовну заяву до розгляду, розгляд
справи призначено на 14.01.2014.

Разом з позовною заявою позивачем
подано заяву про забезпечення позову
від 09.12.2013 № 14-з шляхом накладання
арешту на нежитлове приміщення
магазину «Універмаг», що розташоване
за адресою: Київська обл., м. Тетіїв, вул.
Леніна, 36, який належить Тетіївському
споживчому товариству.

У судовому засіданні 14.01.2014
представником позивача підтримано
заяву про забезпечення позову від
09.12.2013 № 14-з.

За результатами розгляду заяви про
забезпечення позову, з урахуванням
матеріалів справи та пояснень
представника позивача, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
вжиття заходів до забезпечення позову,
з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора, який подав позов, або з
власної ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. У
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Зокрема, достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

У заяві позивача не зазначено обставин,
що можуть бути підставами для
накладення арешту на майно
відповідача, а також не надано доказів
на їх підтвердження.

Зважаючи на безпідставність та
необґрунтованість, заява про
забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

При розгляді заяви позивача про
забезпечення позову судом враховано
правові позиції, що викладені в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 16 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову».

Враховуючи наведене та керуючись
статтями 66, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Тетіївського
районного споживчого товариства про
забезпечення позову відмовити.

Ухвала про відмову в задоволенні заяви
про забезпечення позову може бути
оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя
С.О. Саванчук