ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.01.14р. Справа № 904/165/14

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши
матеріали

за позовом Комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради", м. Дніпропетровськ

до Дочірнього підприємства
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради", м.
Дніпропетровськ

про визнання правонаступником за
борговими зобов'язаннями та
зобов'язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з
підготовки справи до розгляду, які
полягають у здійсненні певних заходів
і процесуальних дій, спрямованих на
правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд
визначає, які саме дії слід учинити
виходячи з конкретних обставин справи,
ступеня підготовленості матеріалів
самими сторонами, а також тих
клопотань, що подані позивачем разом із
позовною заявою.

Комунальне підприємство
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом (вх. № суду 174 від
10.01.2014 р.) до Дочірнього підприємства
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради" в
якому просить суд:

- визнати дочірнє підприємство
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради"
правонаступником за борговими
зобов'язаннями комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради" з
оплати спожитого природного газу в
сумі 2 603 217,57 грн. по договору від 20.12.10р.
№06/10-2322-БО-4;

- зобов'язати дочірнє підприємство
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради"
укласти з комунальним підприємством
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" договір переведення
боргу, що виник по договору від 20.12.10р. №
06/10-2322-БО-4 на суму 2 603 217,57
грн. та стягнути судові витрати по
сплаті судового збору.

Суд вважає за необхідне повернути
позовну заяву від 10.01.2014 р. вих. № 6 і
додані до неї документи без розгляду з
наступних підстав:

Відповідно до ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують, зокрема, сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 року Про деякі питання
практики застосування розділу VI ГПК
України, вирішуючи питання щодо сплати
судового збору, господарський суд
повинен виходити, зокрема, з такого.

Статтею 55 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено визнання ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового
характеру, то до них відносяться
вимоги, які не підлягають вартісній
оцінці. Подання до господарського суду
таких заяв оплачується судовим збором
згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини
другої статті 4 Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява подається до
суду - у відсотковому співвідношенні до
ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до прийняття Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата визначена у
розмірі 1218 грн., що був встановлений
станом на 01.12.2013 р. Законом України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік".

Відтак, попередньо ставки судового
збору обраховуватимуться виходячи від
мінімальної заробітної плати у розмірі
1218 грн., який встановлений станом на
01.12.2013 р. та буде діяти станом на 01.01.2014 р.
до утвердження нового розміру
мінімальної заробітної плати.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру,
ставка судового збору становить 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Однак судам слід враховувати що, якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (п.2.11. Постанови
Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 року "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI ГПК України."

Як вбачається з позовної заяви, позивач
звернувся до суду з вимогою про
визнання відповідача правонаступником
за борговими зобов'язаннями позивача з
оплати спожитого природного газу в
сумі 2 603 217,57 грн. по договору від 20.12.10р.
№06/10-2322-БО-4 та з вимогою про
зобов'язання укладення договору
переведення боргу, що виник по договору
від 20.12.10р. № 06/10-2322-БО-4 на суму 2 603 217,57
грн.

Тобто прохальна частина позовної заяви
містить дві немайнові вимоги, в зв'язку
з чим, кожна з них повинна бути оплачена
судовим збором окремо.

До позовної заяви додано платіжне
доручення №16 від 09.01.2014р. про сплату
судового збору у розмірі 1218,00 грн.,
тобто сплачений судовий збір лише за
одну немайнову вимогу.

Відтак, до позовної заяви не додано
належних доказів сплати судового збору
у встановленому розмірі, що є підставою
для повернення позовної заяви без
розгляду згідно з пунктом 4 частини 1
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ №
18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п.
3.5, де зазначено, що недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Вказані обставини є підставою для
повернення позовної заяви та доданих
до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись ст. 28, ч. 2 ст. 34, ст. 57, п. 4 ст. 63,
ст.ст. 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява на 39 аркушах, у
тому числі платіжне доручення №16 від
09.01.2014 р. про сплату судового збору у
розмірі 1218,00 грн.

Суддя І.А. Рудовська