ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" січня 2014 р.Справа № 924/1465/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО",

м. Волочиськ Хмельницька область

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю „Базис Агропром", м.
Рівне;

2. Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці", с. Шпичинці Хмельницька
область

про стягнення солідарно із Товариства
з обмеженою відповідальністю „Базис
Агропром" та Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО"
грошових коштів в сумі 868 959,17 грн., з
яких 686 063,07 грн. основного боргу, 9 263,86
грн. пені, 171 515,77 грн. штрафу, 2 116,47 грн. 3%
річних

За участю представників сторін:

від позивача: Бундз Т.В. - за довіреністю
від 14.01.2013р.;

від відповідача-1- не прибув;

від відповідача-2 - не прибув.

В засіданні суду 11.01.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду
із позовом про стягнення солідарно із
ТОВ „Базис Агропром" та Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці" на користь ТОВ
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО"
грошових коштів в сумі 1 074 335,16 грн., з
яких 846 250,10 грн. основного боргу, 11415,69
грн. пені, 214 062,53 грн. штрафу, 2 606,84 грн. 3%
річних, посилаючись на доводи,
викладені в позові.

Ухвалою від 11.01.2014р. провадження у
справі було припинено в частин
основного боргу в сумі 160 187,04 грн. за
відсутністю предмета спору згідно п.1-1
ст.80 ГПК України та в частині стягнення
2 151,83 грн. пені, 42 546,76 грн. штрафу та 490,47
грн. 3% річних припинено провадження по
даній справі згідно п.4 ст.80 ГПК України
у зв'язку із відмовою позивача від
позову.

Позивач підтримав позовні вимоги та
просить суд стягнути із відповідачів
солідарно заборгованість в сумі 868 959,17
грн., з яких 686 063,07 грн. основного боргу, 9
263,86 грн. пені, 171 515,77 грн. штрафу та 2 116,47
грн. 3% річних.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 12.04.2013р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Постачальник) та
ТОВ „Базис Агропром" (Покупець), був
укладений договір поставки №32-04/13 ЛР
засобів захисту рослин, регуляторів
росту рослин та/або мікродобрива.

На виконання умов договору ТОВ „Базис
Агропром" отримало від Постачальника
засобів захисту рослин на загальну
суму 856 250,10 грн., проте згідно накладних
на повернення позивачу було повернуто
товару на суму 160 187,04 грн.

Крім того, 13.04.2013р. між ТОВ „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Кредитор) та
Виробничо сільськогосподарський
кооператив „Шпичинці" (Поручителем)
було укладено договір №32-04/13 ЛР поруки,
відповідно до умов якого Поручитель
зобов'язується відповідати перед
Кредитором за виконання всіх
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю „Базис Агпропром"
(далі Боржник), що виникли з Договору
поставки №32-04/13 ЛР від 12.04.2013р., а саме
здійснити оплату за поставлений товар
(засоби захисту рослин, регуляторів
росту рослин та/або мікродобрива) в
обсязі та на умовах Договору поставки
№32-04/13 ЛР від 12 квітня 2013 р., а також
відшкодувати збитки та сплатити
штрафні санкції у випадках,
передбачених Договором поставки №32-04/13
ЛР від 12 квітня 2013р. Поручитель та
Боржник несуть солідарну
відповідальність перед Кредитором за
належне виконання Боржником
забезпеченого зобов'язання.

У зв'язку із цим, позивач звернувся до
відповідачів про солідарне виконання
обов'язку щодо сплати коштів в сумі 868
959,17 грн., з яких 686 063,07 грн. основного
боргу, 9 263,86 грн. пені, 171 515,77 грн. штрафу
та 2 116,47 грн. 3% річних згідно доданих
розрахунків.

Представник позивача в засіданні суду
11.01.2014р. прибув та згідно поданої заяви
від 11.01.2014р. підтримав позовні вимоги та
просить стягнути солідарно із ТОВ
„Базис Агропром" та Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці" на користь ТОВ
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО" кошти
в сумі 868 959,17 грн., з яких 686 063,07 грн.
основного боргу, 9 263,86 грн. пені, 171 515,77
грн. штрафу та 2 116,47 грн. 3% річних. На
підтвердження заявленої до стягнення
суми боргу позивач подав відповідні
розрахунки.

Представник відповідача-1 (ТОВ „Базис
Агропром") в засіданні суду
повноважного представника не направив,
поважні причини неявки не повідомив,
витребуваного судом письмового
відзиву на позов не надав, хоча про
слухання справи повідомлявся із
направленням ухвал від 13.11.2013р., від
28.11.2013р., від 16.12.2013р., від 26.12.2013р. згідно
реєстрів відправки поштової
кореспонденції.

Представник відповідача-2 (ВСК
„Шпичинці") в засіданні суду не прибув,
будь-яких письмових заяв чи клопотань
від останнього до суду не надходило.
Ухвали суду направлені на адресу
відповідача-2 згідно реєстрів суду про
відправку поштової кореспонденції.

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що неявка в судове засідання
господарського суду представників
відповідачів не перешкоджає розгляду
справи по суті та не тягне за собою
відкладення справи на іншу дату.

Тому, для уникнення зловживання
процесуальними правами з боку
учасників судового розгляду,
враховуючи, що судом вжито всіх
необхідних заходів щодо належного їх
повідомлення про слухання справи в
суді, суд вважає за доцільне розглянути
дану справу по суті, на підставі до ст.75
ГПК України, за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи
встановлено таке:

12.04.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Постачальник) та
ТОВ „Базис Агропром" (Покупець), був
укладений договір поставки №32-04/13 ЛР,
відповідно до якого постачальник
зобов`язується передати у власність
засоби захисту рослин, регуляторів
росту рослин та/або мікродобрива
(товар), а покупець - прийняти товар і
оплатити його вартість. (п.п.1.1
договору).

Згідно п.п.1.2, 2.2 договору сторони
вставили, що найменування товару, його
кількість, ціна за одиницю, термін
поставки покупцю та базис поставки,
вартість товару, термін оплати, а також
інші умови будуть визначені в
специфікаціях-додатках до договору,
які є невід'ємними частинами договору.
Покупець проводить оплату вартості
товару шляхом перерахування коштів на
рахунок постачальника у банківській
установі. Термін та схема оплати кожної
партії товару будуть обговорюватися
сторонами в кожному конкретному
випадку окремо та відображатися у
відповідних специфікаціях-додатках.

Відповідно до п.п.2.3 договору
передбачено, що протягом строку дії
договору, грошові зобов'язання покупця
існують і підлягають сплаті у гривнях.
Сума у гривнях, яку покупець повинен
сплатити постачальнику як оплата
вартості товару, визначається шляхом
множення грошового еквівалента ціни
товару (її неоплаченої частини) в
іноземній валюті, вказаній в додатках
до договору (специфікація) на курс
продажу іноземної валюти,
встановленого Публічним акціонерним
товариством „Райффайзен Банк Аваль" на
банківський день, який передує
фактичній оплаті Покупцем ціни Товару
(її неоплаченої частини).

Однак, сторони погоджуються, що ця
умова не застосовується, якщо курс
продажу іноземної валюти,
встановленого Публічним акціонерним
товариством „Райффайзен Банк Аваль" на
банківський день, який передує
фактичній оплаті покупцем ціни товару
(її неоплаченої частини), менший
(нижчий) або рівний курсу, який був
встановлений на день підписання
договору, в цьому випадку оплата
здійснюється за ціною, яка була
встановлена на момент підписання
договору.

Згідно п.п.7.2.1, 7.3 договору
передбачено, що за затримку з оплатою
Постачальнику за поставлений Товар,
сплачуючи штраф в розмірі 25% від суми
боргу (його неоплаченої частини) на
перший день прострочення платежу, а
також сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення від суми заборгованості
за кожен день прострочення оплати.
Сплата неустойки, встановленої на
випадок прострочення або іншого
неналежного виконання обов'язків, та
відш кодування збитків, спричинених
неналежним виконанням умов даного
Договору, не звільняє винну Сторону від
вико нання: своїх обов'язків за даним
Договором.

12.04.2012р. сторони підписали між
собою додатки до договору, а саме:
Додаток №1 до договору №32-04/13 ЛР від 12
квітня 2013 року, Додаток №2 до Договору
№32-04/13 ЛР від 12 квітня 2013 року, Додаток
№3 до Договору 32-04/13 ЛР від 12 квітня 2013
року, Додаток №4 від 09.07.2013 року до
Договору №32-04/13 ЛР від 12 квітня 2013 року,
згідно яких сторони встановили назву
товару, кількість, ціну, загальну
вартість товару, терміни поставки та
календарний графік платежів.

На виконання умов договору ТОВ
„Базис Агропром" отримало від
постачальника товар, а саме: по
видатковій накладній №ВА00000646 від
22.05.2013р. через Шерстньова О.Л. по
довіреності №17 від 22.05.2013 року на суму 98
163,84 грн.; по видатковій накладній
№ВА000000760 від 29.05.2013р. через Шерстньова
О.Л. по довіреності №18 від 29.05.2013р. на
суму 364 985,76 грн.; по видатковій
накладній №ВА000000860 від 06.06.2013р. через
Шерстньов О.Л. по довіреності №19 від
05.06.2013р. на суму 85 553,76 грн.; по
видатковій накладній №ВА000000890 від
07.06.2013р. через Шерстньова О.Л. по
довіреності №19 від 05.06.2013р. на суму 80
501,04 грн.; по видатковій накладній
№ВА000001189 від 09.07.2013р. через Шерстньова
О.Л. по довіреності №20 від 09.07.2013р. на
суму 227 045,70 грн., всього на загальну суму
846 250,10 грн.

Згодом, 09.12.2013р. між ТОВ „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" та ТОВ „Базис
Агропром" підписані накладні на
повернення товару постачальнику
згідно договору поставки № 32-04/13 ЛР від
12.04.2013р., а саме: згідно накладної №18
повернуто товару на суму 68 909,52 грн.;
згідно накладної №19 було повернуто на
суму 69 226,08 грн.; згідно накладної №20
було повернуто товар на суму 8029,44 грн.;
згідно накладної №21 було повернуто
товар на суму 14 022,00 грн., всього
повернуто товару на загальну суму 160
187,04 грн.

13.04.2013р. між ТОВ „Агрохімічна компанія
„ВІТАГРО" (Кредитор) та Виробничо
сільськогосподарський кооператив
„Шпичинці" (Поручителем) було укладено
договір №32-04/13 ЛР поруки, відповідно до
умов якого Поручитель зобов'язується
відповідати перед Кредитором за
виконання всіх зобов'язань Товариства
з обмеженою відповідальністю „Базис
Агпропром" (далі Боржник), що виникли з
Договору поставки №32-04/13 ЛР від 12.04.2013р.,
а саме здійснити оплату за поставлений
товар (засоби захисту рослин,
регуляторів росту рослин та/або
мікродобрива) в обсязі та на умовах
Договору поставки №32-04/13 ЛР від 12
квітня 2013 р., а також відшкодувати
збитки та сплатити штрафні санкції у
випадках, передбачених Договором
поставки №32-04/13 ЛР від 12 квітня 2013р.
(п.п.1.1, 2.1 договору поруки).

Згідно п.п.3.1, 3.2 договору поруки
передбачено, щ Поручитель та Боржник
несуть солідарну відповідальність
перед Кредитором за належне виконання
Боржником забезпеченого зобов'язання.
Поручитель цією порукою забезпечує
виконання зобов'язань за основним
договором в обсязі грошових стягнень
відповідно до розділу 2, розділу 7
Основного договору (п.п.3.1, 3.2 договору
поруки).

Оскільки заборгованість перед
позивачем не була погашена, позивач
звернувся до суду із позовом про
стягнення останньої із відповідачів в
солідарному порядку в сумі 1 074 335,16 грн.,
з яких: 846 250,10 грн. основного боргу, 11
415,69 грн. пені, 214 062,53 грн. штрафу, 2 606,84
грн. 3% річних.

Ухвалою від 11.01.2014р. провадження у даній
справі було припинено в частині
основного боргу в сумі 160 187,04 грн. за
відсутністю предмета спору згідно п.1-1
ст.80 ГПК України та в частині стягнення
2 151,83 грн. пені, 42 546,76 грн. штрафу та 490,47
грн. припинено провадження по даній
справі згідно п.4 ст. 80 ГПК України у
зв'язку із відмовою позивача від
позову.

В решті позовних вимог до відповідачів
позивач підтримав позов та просив
стягнути із останніх в солідарному
порядку кошти в сумі 868 959,17 грн., з яких
686 063,07 грн. основного боргу, 9 263,86 грн.
пені, 171 515,77 грн. штрафу та 2 116,47 грн. 3%
річних згідно доданих розрахунків.

Досліджуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, судом до
уваги приймається таке:

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як слідує із матеріалів справи, на
виконання договору поставки від
12.04.2013р. №32-04/13 ЛР, який було підписано
між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Постачальник) та
ТОВ „Базис Агропром" (Покупець),
останній отримав товар (із врахуванням
накладних на часткове повернення
товару) на суму 686 063,07 грн., проте вчасно
не провів розрахунки.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.
193 ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається.

Приписами ст.629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2
ст.554 ЦК України).

Матеріалами справи також
підтверджується, що 13.04.2013р. між ТОВ
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО"
(Кредитор) та Виробничо
сільськогосподарський кооператив
„Шпичинці" (Поручителем) було укладено
договір №32-04/13 ЛР поруки, відповідно до
умов якого Поручитель зобов'язувався
відповідати перед Кредитором за
виконання всіх зобов'язань ТОВ „Базис
Агпропром" (далі Боржник), що виникли з
Договору поставки №32-04/13 ЛР від 12.04.2013р.,
а саме:

- здійснити оплату за поставлений товар
(засоби захисту рослин, регуляторів
росту рослин та/або мікродобрива) в
обсязі та на умовах Договору поставки
№32-04/13 ЛР від 12 квітня 2013 р.;

- відшкодувати збитки та сплатити
штрафні санкції у випадках,
передбачених Договором поставки №32-04/13
ЛР від 12 квітня 2013р. (п.п.1.1, 2.1 договору
поруки).

Із врахуванням вищевикладеного, суд
вважає правомірною вимогу позивача про
солідарне виконання зобов'язань по
оплаті за договором поставки від
12.04.2013р. №32-04/13 ЛР.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає, як
порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

В ході вирішення спору судом
встановлено та не підтверджено
належними доказами стосовно того, що
відповідачі сплатили борг в сумі 686 063,07
грн. Натомість, доводів на спростування
зазначеного суду не було подано.

За таких обставин, оцінюючи надані
позивачем докази, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення із відповідачів 686 063,07 грн.
заборгованості обґрунтовані,
підтверджені належними у справі
доказами та підлягають задоволенню.

Згідно із ст.216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За приписами ч.1 ст.230 ГК України, п.3 ч.1
ст.611 ЦК України у разі порушення правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити штрафні санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст.231 ГК України передбачено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст.551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Згідно п.п.7.2.1 договору поставки
сторони передбачили - за затримку з
оплатою Постачальнику за поставлений
Товар, покупець, сплачуючи штраф в
розмірі 25% від суми боргу (його
неоплаченої частини) на перший день
прострочення платежу, а також сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період
прострочення від суми заборгованості
за кожен день прострочення оплати.

Відтак, позивачем заявлено до
стягнення із відповідачів солідарно 9
263,86 грн. пені та 171 515,77 грн. штрафу
відповідно до поданих розрахунків. При
проведенні перерахунку вказаних сум
пені та штрафу судом встановлено, що
такі нарахування обґрунтовані,
заявлені правомірно та підлягають
стягненню в повному обсязі.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Проаналізувавши наданий позивачем
розрахунок 3% річних за період з 16.05.2013р.
по 25.10.2013р. окремо по кожній видатковій
накладній, суд приходить до висновку,
що позивачем правомірно, в межах
можливих нарахувань, заявлено до
стягнення із відповідачів в
солідарному порядку 2 116,47 грн. Належних
та допустимих доказів на спростування
вищезазначеного суду не подано, доводи
позивача не спростовано.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування
полягає не лише в поданні особами
доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. (ст.34 ГПК України).

За таких обставин, суд вважає
правомірними позовні вимоги позивача
про стягнення із відповідачів
солідарно 868 959,17 грн., з яких 686 063,07 грн.
основного боргу, 9 263,86 грн. пені, 171 515,77
грн. штрафу та 2 116,47 грн. 3% річних.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно ст.49 ГПК України витрати по
оплаті судового збору покладаються на
відповідачів в рівних частинах в
зв'язку із задоволенням позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО", м.Волочиськ
Хмельницька область до 1.Товариства з
обмеженою відповідальністю „Базис
Агропром", м. Рівне; 2. Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці", с. Шпичинці Хмельницька
область про стягнення солідарно із
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Базис Агропром" та
Виробничого сільськогосподарського
кооперативу „Шпичинці" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" грошових коштів в
сумі 868 959,17 грн., з яких 686 063,07 грн.
основного боргу, 9 263,86 грн. пені, 171 515,77
грн. штрафу, 2 116,47 грн. 3% річних
задовольнити.

Стягнути із Товариства з
обмеженою відповідальністю „Базис
Агропром", м. Рівне, вул. Кавказька, буд.2
() на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО" м.
Волочиськ Хмельницької області, вул.
Котовського, 7 () 686 063,07
грн. (шістсот вісімдесят шість тисяч
шістдесят три гривні 07 коп.) основного
боргу, 9 263,86 грн. (дев`ять тисяч двісті
шістдесят три гривні 86 коп.) пені, 171 515,77
грн. (сто сімдесят одна тисяча п'ятсот
п'ятнадцять гривень 77 коп.) штрафу, 2 116,47
грн. (дві тисячі сто шістнадцять
гривень 47 коп.) 3% річних.

Даний обов'язок є солідарним.
Солідарний боржник - Виробничий
сільськогосподарський кооператив
„Шпичинці" с. Шпичинці Хмельницького
району Хмельницької області ().

Видати наказ.

Стягнути із Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці" с. Шпичинці Хмельницького
району Хмельницької області () на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО" м.
Волочиськ Хмельницької області, вул.
Котовського, 7, () 686 063,07
грн. (шістсот вісімдесят шість тисяч
шістдесят три гривні 07 коп.) основного
боргу, 9 263,86 грн. (дев`ять тисяч двісті
шістдесят три гривні 86 коп.) пені, 171 515,77
грн. (сто сімдесят одна тисяча п'ятсот
п'ятнадцять гривень 77 коп.) штрафу, 2 116,47
грн. (дві тисячі сто шістнадцять
гривень 47 коп.) 3% річних.

Даний обов'язок є солідарним.
Солідарний боржник - Товариство з
обмеженою відповідальністю „Базис
Агропром", м. Рівне, вул. Кавказька, буд.2
().

Видати наказ.

Стягнути із Товариства з
обмеженою відповідальністю „Базис
Агропром", м. Рівне, вул. Кавказька, буд.2
() на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО" м.
Волочиськ Хмельницької області, вул.
Котовського, 7 () 10 291,46
грн. (десять тисяч двісті дев'яносто
одна гривня 46 коп.) витрат по оплаті
судового збору.

Видати наказ.

Стягнути із Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці" с. Шпичинці Хмельницького
району Хмельницької області () на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО" м.
Волочиськ Хмельницької області, вул.
Котовського, 7, ) 10 291,46
грн. (десять тисяч двісті дев'яносто
одна гривня 46 коп.) витрат по оплаті
судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 15.01.2014р.

Суддя
В.В. Магера

Віддрук.4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Котовського, 7, м.
Волочиськ, Хмельницька обл., 31200) - прост.
кореспонд. згідно заяви

3 - відповідачу-1 (вул. Кавказька, 2, м.
Рівне, 33028) прост. кореспонд.

4 - відповідачу-2 (с. Шпичинці,
Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31322)
прост. кореспонд.