КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. Справа№ 910/17876/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

За участю представників сторін:

позивача: Пихтін К.В. - пред. за дов. №
05-18/229 від 08.01.2014;

відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну Державного
підприємства "Морський торговельний
порт "Южний"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 05.11.2013р.

у справі № 910/17876/13 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Державного підприємства
"Морський торговельний порт "Южний"

до Приватного акціонерного товариства
"Народна фінансова-страхова компанія
"Добробут" в особі Відокремленого
підрозділу Приватного акціонерного
товариства "Народна фінансова-страхова
компанія "Добробут" "Регіональне
управління"

про стягнення 3 744,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 05.11.2013 року у справі №910/17876/13 у
позові відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить суд
оскаржуване рішення скасувати у
зв'язку з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
список згрупованих рекомендованих
відправлень з відбитком державного
знака, нанесеного маркувальною
машиною, який додано до позовної заява
є, на думку позивача, належним доказом.
Також, скаржник звертає увагу суду
апеляційної інстанції, що хоча Акт
здавання-приймання наданих послуг №12/Д
від 16.12.2012р. не підписаний відповідачем,
проте, жодних заперечень проти наданих
послуг з боку відповідача не надходило.

Відзиву на апеляційну скаргу
відповідач не надав.

Ухвалою від 09.12.2013 прийнято апеляційну
скаргу до провадження та призначено
справу до розгляду на 15.01.2014.

В судове засідання 02.10.2013 представник
позивача з'явився, представник
відповідача не з'явився, не повідомивши
суд про причини неявки, хоча про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи з
урахуванням правил ст.ст.99,101 ГПК
України, відповідно до яких
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги,
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне:

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості з оплати наданих послуг
в розмірі 3 744,57 грн., з яких: 2 930,52 грн. -
основного боргу, 562,66 грн. - пені, 205,14 грн.
- штрафу та 46,25 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач своїх обов'язків за
Договором в повному обсязі не виконав,
повну вартість наданих позивачем
послуг у строки, визначені Договором,
не оплатив, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість.

Відзиву на позов відповідач не надав,
тобто, не скористався своїм правом,
передбаченим ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.03.2011 року між позивачем (виконавецем)
та відповідачем (замовником) було
укладено Договір про надання послуг
№СД/МСЧ-19п/57/11 (надалі - Договір).

У відповідності до п.1.1 Договору
позивач зобов'язується за заявою
відповідача протягом визначеного в
Договорі строку надавати за плату
лікувально-діагностичні послуги
громадянам, які застраховані в ПАТ
"НФСК "Добробут" (надалі - застраховані
особи) та які мають страхові поліси ПАТ
"НФСК "Добробут" силами
медико-санітарної частини ДП "МТП
"Южний" (надалі - послуги), а відповідач
зобов'язується оплачувати такі
послуги. Детальна інформація щодо
послуг, які надаються за цим Договором,
містяться у Додатку №1 до цього
Договору, що є невід'ємною частиною
цього Договору. (п. 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 7.1. Договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін і діє до 31.01.2012р., але у
будь-якому випадку не раніше повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Додатком №1 до Договору сторонами
узгоджено прейскурант цін та перелік
медичних послуг, які надаються у
медико-санітарній частині ДП "МТП
"Южний".

Позивач стверджує, що надав
відповідачу послуги згідно умов
Договору на загальну суму 2 930,52 грн., на
підтвердження чого посилається на Акт
здавання-приймання наданих послуг №12/Д
від 16.12.2012р., копія якого додана до
позовної заяви.

Позивач, також, зазначає, що звернувся
до відповідача з Претензією від 29.03.2013
№2653/01/303/13 на суму 3 313,26 грн., в якій
просив останнього оплатити рахунок ДП
"МТП "Южний" проте, відповідачем до
теперішнього часу сплата за надані
послуги здійснена не була, у зв'язку з
чим позивач звернувся до суду з
позовом.

Оскаржуване рішення мотивоване тим, що
позивач не надав суду першої інстанції
належних доказів, які б підтверджували
викладені в позовній заяві обставини, а
саме, що Акт здавання-приймання наданих
послуг №12/Д від 16.12.2012р. направлявся
відповідачу. Також, суд першої
інстанції в своєму рішенні звертає
увагу на те, що зазначений Акт не
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки не містить
відомостей, зокрема, щодо отримання
послуг відповідачем, тобто, підпису та
відбитки печатки відповідача.

Колегія суддів повністю підтримує
позицію суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позову, з огляду
на наступне:

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з п. 4.1. Договору сплата за надані
послуги проводиться відповідачем за
фактом надання послуг шляхом
здійснення прямого банківського
переведення коштів на розрахунковий
рахунок позивача протягом 10
банківських днів з дати підписання
відповідного акта здавання-приймання
наданих послуг, а також отримання
рахунку від позивача.

Вартість послуг визначається на
підставі Акту здавання-приймання
наданих послуг, виходячи з
прейскуранту цін, що є Додатком №1 та
невід'ємною частиною Договору.
Вартість послуг може змінюватися в
разі перерахунку собівартості послуг,
що буде відображено в новому
прейскуранті цін. Виконавець
зобов'язаний попередити відповідача не
менш ніж за 15 днів до введення в дію
змін. (п.п. 4.2., 4.3. Договору).

Пунктом 4.5. Договору визначено, що
здавання послуг позивачем та приймання
їх результатів відповідачем
проводиться щомісячно та оформлюється
відповідним актом здавання-приймання
наданих послуг, який підписується
повноважними представниками сторін
протягом 10 робочих днів після
фактичного надання послуг.

Згідно з п. 4.6. Договору, у разі
виявлення недоліків під час приймання
результатів наданих послуг відповідач
має право відмовитись від підписання
акту здавання-приймання надання послуг
та скласти акт із вказівкою недоліків і
строків їх усунення.

В якості підтвердження наявності
заборгованості у відповідача, позивач
посилається на Акт здавання-приймання
наданих послуг №12/Д від 26.12.2012р.

Проте, як вбачається з наведеного Акту
(а.с. 37), він підписаний лише позивачем,
натомість не містить підпису та
відтиску печатки відповідача.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 вказаного закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.1. Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п. 2.2. Положення первинні
документи повинні бути складені у
момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Згідно з п. 2.4. Положення первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до пункту 2.16 Положення
забороняється приймати до виконання (у
тому числі для включення до регістрів
бухгалтерського обліку) первинні
документи, що суперечать
законодавству, зокрема статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" та
пунктам 2.4 і 2.13 Положення, які
передбачають наявність підпису особи,
уповноваженої на проведення
господарської операції і підписання
первинного документа.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
наявний в справі акт
здавання-приймання наданих послуг №12/Д
від 26.12.2012р. не відповідає вимогам
викладених норм, оскільки не містить
відомостей, зокрема, щодо отримання
послуг відповідачем, а саме підпису та
відбитку печатки останнього.

Як зазначає позивач в позовній заяві та
апеляційній скарзі, ним на адресу
відповідача було направлено акт
здавання-приймання наданих послуг №12/Д
від 26.12.2012р. 15.01.2013р. На підтвердження
зазначеної обставини, позивачем до
матеріалів справи надано список
згрупованих рекомендованих
відправлень (а.с. 31-32) та
реєстраційно-конрольну картку
вихідних документів.

За змістом Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№270 від 05.03.2009р., про прийняття до
пересилання реєстрованого поштового
відправлення (в тому числі листа)
відправникові з додержанням вимог
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" видається
розрахунковий документ, що підтверджує
надання такої послуги (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Належним доказом направлення акту
здавання-приймання наданих послуг
відповідачеві є бланк опису вкладень,
який згідно з п.61 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№270 від 05.03.2009р., заповнюється
відправником у двох примірниках.
Працівник поштового зв'язку повинен
перевірити відповідність вкладення
опису, розписатися на обох його
примірниках і проставити відбиток
календарного штемпеля. Один примірник
опису вкладається до поштового
відправлення, другий видається
відправникові.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачу Акту
здавання-приймання наданих послуг №12/Д
від 26.12.2012р. є опис вкладень в поштове
відправлення та документ, що
підтверджує надання поштових послуг
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Позивачем не додано до матеріалів
справи належних та допустимих доказів,
а саме, опису вкладень та фіскального
чеку на підтвердження того факту, що
саме Акт здавання-приймання наданих
послуг №12/Д від 26.12.2012р. надсилання
відповідачу, і, отже не підтверджено
надання послуг відповідно до умов
Договору, а тому не доведено факту
виникнення у відповідача обов'язку
щодо оплати вартості послуг на суму 2
930,252 грн. чи можності скористатися
відповідними умовами п. 4.6 Договору, а
саме, у разі виявлення недоліків під
час приймання результатів наданих
послуг, відповідач (замовник) мав право
відмовитись від підписання Акту
здавання-приймання наданих послуг та
скласти акт з вказівкою недоліків та
строків їх усунення.

Також, варто зауважити, що в Листі
позивача на адресу відповідача (а.с. 30)
не зазначено переліку самих додатків,
які б підтверджували направлення
відповідачу саме Акту
здавання-приймання наданих послуг №12/Д
від 26.12.2012р.

На підставі викладеного, колегія судді
дійшла висновку, що зазначений акт
відповідачу не направлявся, у зв'язку з
чим відповідач не міг надати своїх
заперечень, щодо обсягу та якості
наданих, за твердженням позивача,
послуг.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, наведені
скаржником в апеляційній скарзі не
спростовують висновок суду першої
інстанції, а тому є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають. Рішення
місцевого господарського суду
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам і матеріалам
справи, тому відсутні підстави для
скасування або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101,103,105
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Морський торговельний
порт "Южний" без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 05.11.2013р. у справі №910/17876/13
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/17876/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.О. Кондес

Судді
Л.М. Ропій

В.І. Рябуха