ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 січня 2014 р. Справа № 902/682/13

Провадження № 11/902/12/13

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Матвійчука Василя
Васильовича розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Регіонального відділення
Фонду державного майна України по

Вінницькій області. м.
Вінниця

до: фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1,

м. Вінниця

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні позивача - Вінницького
міського відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області, м. Вінниця

про розірвання договору оренди

при секретарі судового засідання
Солоненко Т.В.

за участю представників сторін :

позивача : Л. Данилевич за довіреністю
№ 2 від 08.01.2014 року,

відповідач : не з'явився;

третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду
державного майна по Вінницькій області
звернулось до суду з позовом про
розірвання договору оренди від 20.07.2012
року № 1208-НМ державного майна -
нежитлових вбудованих приміщень
загальною площею 355,1 кв.м, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на 2-му
поверсі прибудови (літ.А1 ) до
адміністративної будівлі (літ.А),
укладеного між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Вінницькій області та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.07.2012
року між сторонами укладено договір
оренди № 1208-НМ державного майна -
нежитлових вбудованих приміщень
загальною площею 355,1 кв.м., що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на 2-му
поверсі прибудови (літ. А - 1) до
адміністративної будівлі (лат. А), яка
перебуває на балансі Вінницького
міського відділу УМВС України у
Вінницькій області. Договір укладено
строком на 3 роки 364 дні, з 20.07.2012 року по
18.07.2015 року включно.

Майно передано в оренду з метою
організації та проведення занять
різними видами спорту (п. 1.2.) Вказаним
договором відповідача зобов'язано
використовувати орендоване майно
відповідно до умов даного договору (п.
5.1.), забезпечити його збереження,
запобігати його пошкодженню і
псуванню, утримувати майно в порядку,
передбаченому санітарними нормами та
правилами пожежної безпеки,
підтримувати орендоване майно в
належному стані, не гіршому, ніж на
момент передачі його в оренду (п. 5.4.),
своєчасно здійснювати за власний
рахунок капітальний, поточний та інші
види ремонту орендованого майна (п. 5.7.).

В порушення умов договору відповідачем
в орендованих ним приміщеннях
здійснюється господарська діяльність
з продажу абонементів, квитків та
продуктів харчування. Орендовані
приміщення перебувають у занедбаному
стані, не прибираються. Не проводиться
ремонт орендованих приміщень.
Відключено систему опалення від
гаражів відділу міліції.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов договору, позивачем було
направлено йому претензійну заяву №
18-10/1187 від 23.04.2013 року. Однак, відповідач
відмовляється розірвати договір
оренди за згодою сторін, що стало
підставою для звернення з позовом до
суду.

Ухвалою суду від 16.05.2013 року за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№ 902/682/13 , з призначенням до розгляду в
судовому засіданні та зобов'язано
сторін надати докази необхідні
вирішення спору. Даною ухвалою в
порядку ст. 27 ГПК України до участі у
справі в якості третьої особи на
стороні позивача без самостійних вимог
на предмет спору залучено Вінницький
міський відділ Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 06.06.2013 року
провадженні зупинено до вирішення
господарським судом Вінницької
області справи № 902/709/13 за позовом
Вінницького міського відділу УМВС
України у Вінницькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні позивача - регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Вінницькій області про
визнання недійсним договору оренди №
1208-НМ від 20.07.2012 року та набрання
рішенням у даній справі законної сили.

Ухвалою суду від 17.12.2013 року
провадження у справі поновлено з
призначенням судового засідання на
15.01.2014 року.

В судовому засіданні 15.01.2014 року за
клопотанням представника позивача
судом оголошено перерву до 16.01.2014 року.

Відповідач заперечує проти позову з
підстав наведених в поясненнях від
05.06.2013 року.

Третя особа в письмових поясненнях
вказує, що договір оренди нерухомого
майна № 1208-НМ від 20.07.2012 року суперечить
вимогам п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» та ст. 5 Закону України «Про
міліцію», відтак вказаний договір
підлягає визнанню судом недійсним на
підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215
Цивільного кодексу України.

16.01.2014 року через канцелярію суду
позивачем подано заяву про припинення
провадження у справі на підставі п. 1-1
ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Вказана заява мотивована тим, що
предметом спору у даній справі є
договір оренди державного
комунального майна № 1208-НМ від 20.07.2012
року, який господарським судом
Вінницької області 30.07.2013 року у справі
№ 902/709/13 за позовом Вінницького
міського відділу УМВС України у
Вінницькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні позивача - регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Вінницькій області визнано
недійсним. Дані обставини, на думку
позивача, свідчать проте, що предмет
спору по справі яка розглядається,
відсутній.

Дослідивши дане клопотання та
матеріали справи, оглянувши матеріли
господарської справи № 902/709/13,
заслухавши пояснення учасників
процесу, суд не вбачає підстав для
задоволення заяви позивача виходячи з
наступного.

В п.п 4.4. постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» наголошено, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Як встановлено судом, договір оренди
державного комунального майна № 1208-НМ
від 20.07.2012 року визнано недійсним в
судовому порядку. Звертаючись з заявою
про припинення провадження у справі
позивач ототожнює поняття «визнання
недійсним» та розірвання», що є
невірним, оскільки це різні поняття,
які тягнуть за собою різні наслідки.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для припинення провадження у
справі, а відтак і задоволенні заяви
позивача.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Відповідно до Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» об'єктом оренди є нерухоме майно
(будівлі, споруди, приміщення) (п. 1 ст. 4
Закону), орендодавцями є Фонд
державного майна України, його
регіональні відділення та
представництва - щодо нерухомого майна,
що є державною власністю (ст. 5 Закону).

Згідно зі ст. 287 Господарського кодексу
України Фонд державного майна України,
його регіональні відділення є
орендодавцями щодо цілісних майнових
комплексів підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, яке є
державною власністю, а також іншого
майна у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України договір - є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків. Цивільні права і обов'язки
виникають як з передбачених законом
договорів, так і з договорів, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного
права, яка визначається як
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. До зобов'язань, що виникають
з договорів, застосовуються загальні
положення про зобов'язання, якщо інше
не випливає із закону або самого
договору. Як і будь-який правочин, він є
вольовим актом, оскільки виражає
спільну волю сторін, що втілюється у
договорі. Змістом договору є, власне, ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати договір, і вони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань.

20.07.2012 року між регіональним
відділенням ФДМ України по Вінницькій
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 було укладено договір оренди
№1208-НМ.

Пунктом 1.1. договором передбачено, що
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме майно - нежитлові вбудовані
приміщення (№1-№11 за даними БТІ) (далі -
майно), загальною площею 355,1 м2, за
адресою: АДРЕСА_2, на 2-му поверсі
прибудови (літ.А1) до адміністративної
будівлі (літ.А) (реєстровий номер
35445938.1.БЯСССЕ043), що перебуває на балансі
Староміського районного відділу
Вінницького міського управління УМВС
України у Вінницькій області
(ідентифікаційний )
(далі - балансоутримувач) і є державною
власністю, вартість якого визначена
шляхом проведення станом на 31.01.2012
незалежної оцінки і становить 639 834,00
грн. (п.1.1.).

Майно передається в оренду з метою
організації та проведення занять
різними видами спорту (п.1.2. договору).

Орендар зобов'язується, окрім іншого,
використовувати орендоване майно
відповідно до умов цього договору;
забезпечувати орендодавцю і
балансоутримувачу доступ на об'єкт
оренди з метою перевірки його стану і
відповідності напряму використання за
цільовим призначенням, визначеному цим
договором; своєчасно здійснювати за
власний рахунок капітальний, поточний
та інші види ремонтів орендованого
майна. Ця умова договору не
розглядається як дозвіл на здійснення
поліпшень орендованого майна і не
тягне за собою зобов'язання
орендодавця щодо компенсації вартості
поліпшень (п.5.1., п.5.5., п.5.7. договору).

Орендар, окрім іншого, має право
виступати з ініціативою щодо внесення
змін до цього договору або його
розірвання у разі погіршення стану
орендованого майна внаслідок
невиконання або неналежного виконання
умов цього договору; вимагати від
орендаря розірвання договору, якщо він
використовує майно, передане йому в
оренду, не за призначенням або з
порушенням умов договору (п.8.2., п.8.6
договору).

На виконання умов договору 20.07.2012 року
Староміський районний відділ
Вінницького міського управління УМВС
України у Вінницькій області передав, а
ФОП ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно -
нежитлові вбудовані приміщення,
загальною площею 355,1 м2, за адресою:
АДРЕСА_2, на 2-му поверсі прибудови
(літ.А1) до адміністративної будівлі
(літ.А) (реєстровий номер
35445938.1.БЯСССЕ043), що стверджується актом
приймання-передачі державного
нерухомого майна (а.с.13). Фактично в
оренду була передана частина
нерухомого майна, а саме приміщення
другого поверху триповерхової будівлі
літ."А-1" - прибудови до адміністративної
будівлі Староміського РВ ВМВ літ. "А".

Додатком до договору від 20.07.2012 року
сторони затвердили графік роботи по
спортивному залу, розташованому за
адресою: АДРЕСА_2, для працівників
міліції (а.с.76), що поряд з обставинами,
вказаними вище, підтверджує факт
продовження використання працівниками
міліції переданих в оренду приміщень.

Додатковою угодою №1 від 10.10.2012 року до
договору оренди у зв'язку із
реорганізацією урядових органів
сторони змінили назву
балансоутримувача - «Староміський
районний відділ Вінницького міського
управління УМВС України у Вінницькій
області (ідентифікаційний код 35445938,
місцезнаходження якого: 21001, м. Вінниця,
вул. Ленінградська, 73)» на «Вінницький
міський відділ УМВС України у
Вінницькій області (ідентифікаційний
, місцезнаходження
якого: 21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке
шосе, б. 9» (а.с. 14).

23.04.2013 року позивач звернувся до
відповідача з претензійною заявою №
18-10/1187, в якій, посилаючись на порушення
відповідачем умов договору в частині
збереження орендованого майна,
утримання майна в порядку,
передбаченому санітарними нормами та
правилами пожежної безпеки, наполягав
на припиненні договору та вимагав
прибути до Регіонального відділення
для підписання акту повернення
орендованого приміщення (а.с. 18).

У відповіді на вказану заяву
відповідач, в листі від 07.05.2013 року,
заперечував проти припинення договору.

З врахуванням встановлених обставин
суд дійшов наступних висновків.

За умовами ч.1 ст.759 Цивільного кодексу
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно, ч.1 ст.762 Цивільного кодексу
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Приписами ст.651 Цивільного кодексу
України, визначено підстави для
розірвання договору, а саме зазначено,
що розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
обумовлено договором або законом.
Також, приписами цієї статті
передбачено, що договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст.26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» встановлено, що на вимогу із
сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Згідно п.3 ст.291 Господарського кодексу
України договір оренди може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільного кодексу
України для розірвання договору
найму, в порядку, встановленому статтею
188 Господарського кодексу України.

За змістом ч.1 ст.188 Господарського
кодексу України розірвання
господарського договору в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не
передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.773 Цивільного кодексу
України наймач зобов'язаний
користуватися річчю відповідно до її
призначення та умов договору. Якщо
наймач користується річчю, переданою
йому у найм, не за її призначенням або з
порушенням умов договору найму,
наймодавець має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

Підстави розірвання договору найму на
вимогу наймодавця визначено у ст. 783
Цивільного кодексу України, згідно
якої, наймодавець має право вимагати
розірвання договору найму, якщо:

- наймач користується річчю всупереч
договору або призначенню речі;

- наймач без дозволу наймодавця
передав річ у користування іншій особі;

- наймач своєю недбалою поведінкою
створює загрозу пошкодження речі;

- наймач не приступив до проведення
капітального ремонту речі, якщо
обов'язок проведення капітального
ремонту був покладений на наймача.
Зазначений перелік підстав
розірвання договору найму на вимогу
наймодавця є вичерпним.

Заявляючи вимогу про розірвання
договору оренди №1208-НМ від 20.07.2012 року
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору в частині
збереження орендованого майна,
утримання майна в порядку,
передбаченому санітарними нормами та
правилами пожежної безпеки.

Як зазначено вище, договір оренди
№1208-НМ від 20.07.2012 року визнано
недійсним рішенням суду від 30.07.2013 року
у справі № 902/709/13, яке набуло законної
сили згідно постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від
06.11.2013 року. Згаданим рішенням
встановлено, що договір оренди частини
нерухомого майна №1208-НМ від 20.07.2012 року
був укладений в порушення вимог ст.4
ч.1,ч.2 ЗУ «Про оренду державного та
комунального майна», ст.5ч.2 ЗУ «Про
приватизацію державного майна» та ст.5
ЗУ «Про міліцію».

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

З наведеного випливає, що договір
оренди частини нерухомого майна №1208-НМ
від 20.07.2012 року є нікчемним в силу
закону, що виключає можливість його
розірвання.

Враховуючи вищенаведене, в його
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги позивача щодо розірвання
договору оренди нерухомого майна
№1208-НМ від 20.07.2012 року є безпідставними
і задоволенню не підлягають.

За таких обставин, в позові слід
відмовити з розподілом судових витрат
за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Копію рішення направити
відповідачу та третій особі
рекомендованим листом.

Повне рішення складено 21.01.2014р.

Суддя В.
Матвійчук

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1)

3 - Вінницький міський відділ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області
(241050, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 9)