ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.01.2014 Справа № 920/2109/13

за позовом: Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВ метал
груп»

м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-

технологічна
комплектація», м. Суми,

про стягнення 102 819 грн. 37 коп.,

Суддя Джепа Ю. А.

Представники:

Від позивача - не з'явився

Від відповідача - Ємельяненко С. В.
(довіреність б/н від 01.12.2013року)

При секретарі судового засідання
Сугоняко Н. В.

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить суд стягнути з
відповідача на свою користь суму боргу
у розмірі 100147 грн. 79 коп., суму пені в
розмірі 2323 грн. 99 коп., суму 3 % річних в
розмірі 536 грн. 32 коп., та відшкодувати
суму судового збору у розмірі 2060 грн. 16
коп.

18 грудня 2013 р. представником позивача
надане клопотання про зменшення
розміру позовних вимог, обґрунтовуючи
тим, що відповідач 02 грудня 2013 р.
перерахував на рахунок позивача 1838 грн.
37 коп., через що позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
суму боргу у розмірі 99 959 грн. 06 коп.,
суму пені в розмірі 2323 грн. 99 коп., суму 3
% річних в розмірі 536 грн. 32 коп., та
відшкодувати суму судового збору у
розмірі 2060 грн. 16 коп.

Вищезазначені уточнення прийняті
судом до розгляду.

Представник позивача в судове
засідання не прибув про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача в судовому
засіданні, заявлену позивачем суму
заборгованості, з урахуванням
уточнення, визнав в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи достатність
часу, наданого позивачу та відповідачу
для підготовки до судового засідання
та надання витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги принцип
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив:

14 жовтня 2011 р. між позивачем
(постачальник) та відповідачем
(покупець) укладено договір поставки №
26.

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник зобов'язаний у порядку та
строки, встановлені договором,
передати у власність покупця чорний
металопрокат, асортимент, кількість і
ціна якого вказуються у специфікаціях
або в рахунках на оплату, що є
невід'ємною частиною даного договору, а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах, визначених
цим договором.

Згідно з п. 3.1 - 3.4 договору всі
розрахунки за даним договором
відбуваються виключно в національній
валюті України - гривні. Оплата
здійснюється покупцем в
безготівковому порядку шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника. Фактом
оплати вважається надходження коштів
на поточний рахунок постачальника.
Порядок розрахунків: 100 % передплата,
якщо інше необумовлено у специфікації.
Загальна сума договору складається із
вартості всіх партій товару у
відповідності до видаткових накладних,
що були поставлені за цим договором за
період його дії.

Відповідно до п. 5 Специфікацій № 102 від
06.09.2013 р., № 103 від 09.09.2013 р., № 104 від 09.09.2013
р., № 105 від 12.09.2013 р., № 106 від 12.09.2013 р., №
107 від 19.09.2013 р., № 108 від 02.10.2013 р. № 109 від
04.10.2013 р. № 110 від 16.10.2013 р., № 111 від 23.10.2013
р. відповідач, зобов'язався здійснити
оплату за товар шляхом перерахування
грошових коштів у розмірі 100 % вартості
товару на поточний рахунок позивача
протягом 15 календарних днів з дати
поставки товару, а згідно специфікації
№ 104/1 від 10.09.2013 р. та № 112 від 07.11.2013 р.
протягом 15 банківських днів з дати
поставки товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що на виконання умов договору
позивач передав у власність
відповідача товар на загальну сум 2 014
581 грн. 19 коп., натомість відповідач не
виконав взятих на себе зобов'язань за
договором і здійснив лише часткову
оплату отриманого товару у сумі 1914 433
грн. 40 коп.

На день подачі позову відповідач не
здійснив оплату за наступними
накладними:

1. Накладна № 15003146 від 06.09.2013 р. на
суму 70 588 грн. 54 коп.;

2. Накладна № 15003149 від 09.09.2013
р. на суму 974 грн. 80 коп.;

3. Накладна № 15003151 від 09.09.2013
р. на суму 2 864 грн. 44 коп.;

4. Накладна № 15003177 від 10.09.2013 р. на
суму 356 грн. 66 коп.;

5. Накладна № 15003221 від 12.09.2013 р. на
суму 15 323 грн. 27 коп.;

6. Накладна № 15003226 від 12.09.2013
р. на суму 14 886 грн. 24 коп.;

7. Накладна № 15003304 від 19.09.2013
р. на суму 14 882 грн. 04 коп.;

8. Накладна № 15003493 від 02.10.2013
р. на суму 790 грн. 64 коп.;

9. Накладна № 15003528 від 04.10.2013 р. на
суму 326 грн. 00 коп.;

10. Накладна № 15003674 від 16.10.2013 р. на
суму 913 грн. 53 коп.;

11. Накладна № 15003771 від 23.10.2013 р. на
суму 312 грн. 00 коп.

через, що мав заборгованість за
отриманий товар в сумі 100 147 грн. 79 коп.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем 02.12.2013 р. частково
сплачена сума заборгованості, а саме на
поточний рахунок позивача
перераховано відповідачем 1838 грн. 37
коп., що підтверджується копією
платіжного доручення № 3393 від 02.12.2013 р.
(а.с. 97).

Факт заборгованості в сумі 99 959 грн. 06
коп. підтвердив представник
відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов Договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається; договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт отримання
відповідачем товару від позивача
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, зокрема копіями
видаткових накладних, проте в
порушення умов укладеного договору та
вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, відповідач
не виконав передбачені договором
зобов'язання щодо своєчасної та в
повному обсязі оплати отриманого
товару, у зв'язку з чим, його
заборгованість перед позивачем
складає 99 959 грн. 06 коп., тому позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача 99
959 грн. 06 коп. заборгованості за
отриманий товар, суд вважає
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимоги кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим розрахунком, розмір 3 %
річних складає 536 грн. 32 коп. (а.с.13-14)

Враховуючи, що право позивача на
стягнення з відповідача 3 % річних
передбачене діючим законодавством
України, господарський суд вважає
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача 536 грн.
32 коп. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог, щодо
стягнення з відповідача пені позивач
зазначає, що відповідно до п. 7.2.
договору, у випадку порушення строку
оплати за товар, що поставляється,
Покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від простроченого
платежу за кожен день порушення строку
( а.с. 16).

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» №
2921-ІІІ від 10.01.2002р. визначено, що розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Згідно з поданим розрахунком,
відповідачеві нарахована пеня в сумі
2323 грн. 99 коп.

Оскільки право позивача щодо стягнення
з відповідача пені передбачене діючим
законодавством України та умовами
договору, господарський суд вважає
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
вимоги щодо стягнення пені в сумі 2323
грн. 99 коп.

Відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України стороні, на користь якої
відбулося рішення, господарський суд
відшкодовує мито за рахунок другої
сторони, також якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї державне мито незалежно від
результатів вирішення спору.
Враховуючи, що відповідач порушив
умови договірних зобов'язань, з нього
на користь позивача підлягають
стягненню 2060 грн. 16 коп. в рахунок
відшкодування витрат останнього зі
сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 509, 512-516, 526 -527, 610, 625, 629
Цивільного кодексу України, ст. 173, 193, 232
Господарського кодексу України, ст. ст.
22, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-технологічна комплектація»
(вул. Петропавлівська, б. 86, м. Суми, 40000,
код 36234189) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «АВ метал
груп» (вул. Шолом-Алейхема, б. 5, м.
Дніпропетровськ, 49000, код 36441934) 99 959 грн.
06 коп. основного боргу, 2323 грн. 99 коп.
пені, 536 грн. 32 коп. 3% річних, 2060 грн. 16
коп. в рахунок відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.01.2014 року

Суддя (підпис)
Ю.А. Джепа