ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2014 р.Справа № 924/1548/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, м.Хмельницький

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ОСОБА_1, м.
Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства
„Хмельницькобленерго" м. Хмельницький

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Хмельницький

про відключення чотириповерхового та
двоповерхового об'єктів будівництва по
АДРЕСА_1, забудовником яких являється
фізична особа-підприємець ОСОБА_2, від
послуг електропостачання

За участю представників сторін:

від позивача: Мельничук О.Я. - за
довіреністю №2 від 08.01.2014 р.;

від відповідача: Параїл-Козютинська
Л.В. - за довіреністю №3331 від 09.12.2013р.;

від 3-ї особи-1: ОСОБА_1;

від 3-ї особи-2: ОСОБА_5 - за довіреністю
від 20.10.2011р.;

ОСОБА_6 - за довіреністю
від 13.09.2011р.

Рішення приймається 21.01.2014р.,
оскільки в судовому засіданні 08.01.2014р.
оголошувалася перерва.

В засіданні суду 21.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: Позивач звернувся до
суду із позовом про відключення
чотириповерхового та двоповерхового
об'єктів будівництва по АДРЕСА_1,
забудовником яких являється фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 від послуг
електропостачання.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 20.07.2010р. рішенням
Хмельницького міськрайонного суду
визнано незаконними та скасовано п.1
рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради №186-Б від
27.02.2003 року „Про затвердження акту
державної технічної комісії про
прийняття в експлуатацію завершеної
прибудови до існуючого
магазину-павільйону по АДРЕСА_1"
загальною площею 188,8 кв.м.; рішення
Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради №496-Е від 12.06.2003 року „Про
оформлення права власності на
прибудову до існуючого
магазину-павільйону загальною площею
188,8 кв.м. по АДРЕСА_1" за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2; п.п.1.6
рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради №311 від
22.03.2007 року „Про затвердження актів
державних технічних комісій про
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів - офісних
приміщень по АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_2,
загальною площею 718,7 кв.м.; рішення
Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради №380 від 12.04.2007 року „Про
оформлення права власності на офісні
приміщення загальною площею 718,7 кв.м. по
АДРЕСА_1" зареєстровані за ФОП ОСОБА_2

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області від 01.11.2010 р.
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 20.07.2010р. залишено в силі.
27.01.2011р. ухвалою колегії судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вищезазначені рішення залишено
без змін.

Позивач посилається на те, що 21.02.2011р.
рішенням господарського суду
Хмельницької області зобов'язано
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку по АДРЕСА_1, шляхом знесення за
власні кошти самочинно побудованої
будівлі та привести земельну ділянку в
попередній стан. Вказане рішення
Рівненським апеляційним господарським
судом від 06.06.2011 р. та постановою Вищого
Господарського суду України від 15.09.2011
р. залишено без змін.

При цьому, 12.11.2012р. рішенням
Хмельницького міськрайонного суду
визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності ОСОБА_2
на нерухоме майно серія САА № 921904 від
11.11.2003 року та серії САВ № 435040 від-16.04.2007
року. Дане рішення Апеляційним судом
Хмельницької області від 31.01.2013 р. та
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10.06.2013 р. залишено без змін.

В зв'язку із викладеним об'єкт
будівництва по АДРЕСА_1 замовником
якого являється ФОП ОСОБА_2 на даний час
вважається таким, що в експлуатацію не
прийнято.

Позивач посилається на те, що
згідно п.8-9 ст.39 Закону України „Про
регулювання містобудівної діяльності"
та п.12 Постанови Кабінету Міністрів
України № 461 від 13.04.2011р. „Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів" експлуатація
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється. Зареєстрована
декларація або сертифікат є підставою
для укладення договорів про постачання
на прийнятий в експлуатацію об'єкт
необхідних для його функціонування
ресурсів - води, газу, тепла,
електроенергії, включення даних про
такий об'єкт до державної статистичної
звітності та оформлення права
власності на нього.

Інспекцією проводилися перевірки
дотримання ФОП ОСОБА_2 містобудівного
законодавства під час експлуатації
вищезазначеного будівництва. За
результатами перевірок було
встановлено, що прибудова до існуючого
павільйону-магазину (двоповерхова
будівля) та чотирьохповерхова будівля
(офісні приміщення) по АДРЕСА_1
збудовано з відхиленнями від проектної
документації, в тому числі частина
будівлі знаходиться на самовільно
зайнятій земельній ділянці.
Експлуатація вказаних об'єктів
здійснюється без прийняття в
експлуатацію. За вчинення
правопорушення ФОП ОСОБА_2
неодноразово Інспекцією було
притягнено до відповідальності.

Крім того, Інспекцією надавалися ФОП
ОСОБА_2 приписи про припинення
експлуатації об'єкта, який не введено
до експлуатації, проте остання до цього
часу їх не виконує та ігнорує. Так,
посадовою особою Інспекцією було
відвідано піцерію „Travel", яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, тобто
розташована та діє в приміщенні,
забудовником якого являється ФОП
ОСОБА_2 Експлуатація даного об'єкта
підтверджується отриманими чеками від
09.09.2013 року. Крім того, частина даної
будівлі експлуатується під готель, про
що свідчить квитанція № 005413 за
проживання в готелі з 09 по 10.09.2013 року.

Таким чином, позивач вважає, що в діях
ФОП ОСОБА_2 наявні ознаки
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а саме те, що остання
знаючи, що рішеннями судів скасовано
акт прийняття в експлуатацію та
свідоцтво на право власності на
будівлю, продовжує її експлуатувати.

Посилається на те, що Інспекцією
неодноразово направлялися листи (копії
до позовної заяви додаються) ВАТ по
газопостачанню та газифікації
„Хмельницькгаз", про відключення
об'єкту будівництва по АДРЕСА_1 від
надання послуг газопостачання. Проте,
відповідачем відмовлено Інспекції в
виконанні даних вимог.

Із врахуванням вищевикладеного,
позивач просить задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач у направленому суду
письмовому відзиві за вих.№01-06-3385 від
12.12.2013 р. вважає позов безпідставним та
таким, що не ґрунтується на вимогах
законодавства про електроенергетику,
виходячи з наступного.

ПАТ „Хмельницькобленерго"
неодноразово у письмовій формі
повідомляло інспекцію
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, що припинення
електропостачання на струмоприймачі
ФОП ОСОБА_2 є неможливим, оскільки це
суперечить вимогам чинного
законодавства, зокрема, Правилам
користування електричною енергією
(далі ПКЕЕ).

Так, відповідно до п.7.5 п.п.5 ПКЕЕ
постачальник електричної енергії
зобов'язаний, попередивши споживача не
пізніше, ніж за три робочих дні,
припинити повністю або частково
постачання йому електричної енергії, у
тому числі, на виконання припису
представника відповідного органу
виконавчої влади - у разі невиконання
споживачем - ФОП ОСОБА_2 цього припису.

Відповідно до п.8.2 цих же Правил
Постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом зобов'язаний
укладати договори на постачання
електричної енергії з усіма
споживачами, які заявили про бажання
купувати електричну енергію та об'єкти
яких розташовані на території
здійснення ліцензованої діяльності
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом. В свою чергу
споживач електричної енергії має право
на приєднання власних
електроустановок до мереж
електропередавальної організації або
іншого власника електромереж у
порядку, передбаченому законодавством
України (пп.1 п.10.1 ПКЕЕ).

Статтею 25 Закону України „Про
електроенергетику" передбачено, що
споживачі електричної енергії мають
право на приєднання та підключення до
електричної мережі, за умови виконання
Правил приєднання електроустановок до
електричних мереж.

В п.1.6 Правил приєднання
електроустановок до електричних мереж
від 14.12.2005р. № 1137 з останніми змінами,
затвердженими постановою НКРЕЕ від
20.09.2007 року №1232 зазначено, що Споживач
має право приєднати до власних
технологічних електричних мереж
електроустановку замовника в межах
дозволеної потужності за умови надання
замовником ТЕО щодо приєднання до
технологічних електричних мереж
споживача.

Як зазначає відповідач, із матеріалів
наданих позивачем ФОП ОСОБА_2 видано
технічне завдання на приєднання від
14.04.2008 року із збільшенням приєднаної
потужності струмоприймачів до 12,5 кВт.

Крім цього, фізичною особою - приватним
підприємцем ОСОБА_2 було надано
свідоцтво на право власності від 11.11.2003
р. на прибудову до існуючого
магазину-павільйону „ІНФОРМАЦІЯ_1"
загальною площею 188,8 кв.м. по АДРЕСА_1,
яка була побудована згідно рішення
міськвиконкому № 293 від 12.04.2001р. та
прийнята в експлуатацію актом
державної комісії, затвердженим
рішенням міськвиконкому № 186 - Б від
27.02.2003 року.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
(ОСОБА_1) у поданому письмовому
поясненні від 08.01.2014р. із позовними
вимогами погоджується, посилаючись на
таке. У відповідності до Закону України
„Про електроенергетику" визначено, що
постачання електричної енергії -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням електричної енергії
споживачеві за допомогою технічних
засобів передачі та розподілу
електричної енергії на підставі
договору. Споживачі енергії - суб'єкти
господарської діяльності та фізичні
особи, що використовують енергію для
власних потреб на підставі договору
про її продаж та купівлю.

У відповідності до Правил користування
електричною енергією та Правил
приєднання електроустановок до
електричних мереж передбачено, що
обов'язковою умовою при укладанні
договору на приєднання до електричних
мереж для подальшого споживання
електричної енергії та для укладення
договору про постачання електричної
енергії, є надання електропостачальній
компанії копії документа, який
підтверджує право власності чи
користування цим об'єктом.

Таким чином, електрична енергія
надається споживачеві виключно на
об'єкти, які прийняті в експлуатацію, на
підставі договору із
електропостачальною компанією за
умови наявності у споживача права
власності.

Стверджує, що ОСОБА_2 була зобов'язана,
враховуючи рішення судів, повідомити
електропостачальну організацію про
такі зміни, а також звернутись про
обмеження або припинення
електропостачання і призупинити дію
договору на постачання електроенергії.
Натомість, ОСОБА_2 звернулась до
електропостачальної організації про
збільшення обсягів споживання
електроенергії та провела повітряну
кабельну лінію без погодження зі мною,
над дахом будівлі, що належить ОСОБА_7

Третя особа стверджує, що відповідач,
знаючи про такий стан справ, залишає це
поза увагою і незважаючи на рішення
судів, що набрали законної сили, і те, що
в ОСОБА_2 відсутнє право власності, а
також те, що використання самовільно
збудованого і не прийнятого в
експлуатацію об'єкта нерухомості є
грубим порушенням вимог чинного
законодавства, і може призвести до
порушення прав громадян, продовжує
протизаконно постачати електроенергію
на неприйнятий в експлуатацію об'єкт
нерухомості, у якого відсутній власник.

Посилається на те, що повітряні
кабельні лінії до вищезазначених
незаконно збудованих та неприйнятих в
експлуатацію об'єктів ОСОБА_2 розміщені
в безпосередній близькості над дахом
одноповерхової будівлі ОСОБА_1, що
створює небезпеку для працівників та
відвідувачів. Така незаконна
експлуатація електрообладнання та
споживання в збільшених обсягах
електричної енергії створює аварійний
режим роботи кабельної лінії та значно
підвищує ризик займання електромереж,
що також в свою чергу є загрозою для
життя людей.

Відповідно до Закону України „Про
електроенергетику" використання
об'єктів електроенергетики з метою, що
суперечить інтересам безпеки людини і
держави, порушує громадський порядок,
забороняється. У разі порушення цих
умов підприємства, установи та
організації електроенергетики мають
право з установленому порядку зупинити
користування послугами об'єктів
електроенергетики.

За таких обставин, вважає, що
експлуатація ОСОБА_2
чотирьохповерхової та двоповерхової
будівель за адресою м. Хмельницький,
АДРЕСА_1 без прийняття їх в
експлуатацію і реєстрації права
власності, є незаконною, а законні
підстави для постачання на вказані
об'єкти електроенергії у ПАТ
„Хмельницькобленерго" відсутні.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
(ФОП ОСОБА_2) із позовними вимогами не
погоджується, зважаючи на таке. В
обґрунтування поданого позову
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області зазначено норми
матеріального права: п. п. 8 і 9 ст. 39
Закону України „Про регулювання
містобудівної діяльності" та п. 12
Постанови Кабінету Міністрів України
№461 від 13.04.2011 року.

Однак, ст.39 Закону України „Про
регулювання містобудівної діяльності"
регулює лише правовідносини у сфері
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, а п.9 цієї статті
визначає підстави укладення договорів
про постачання електроенергії. Але
виходячи з принципу дії законів у часі,
дія п.9 ст.39 Закону України „Про
регулювання містобудівної діяльності"
розповсюджується лише на
правовідносини щодо об'єктів, які були
закінчені будівництвом після
набранням чинності цим законом (тобто,
після 12.03.2011 року).

Вказує, що належні фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 об'єкти
будівництва були збудовані і прийняті
в експлуатацію набагато раніше, як і
набагато раніше було укладено із
відповідачем відповідні договори про
постачання електричної енергії. Тому
дані норми ст. 39 Закону України „Про
регулювання містобудівної діяльності"
не можуть бути застосовані до
правовідносин, які виникли у
правомірний спосіб до набрання ним
чинності.

Вказує, не може бути застосована
як правова підстава для задоволення
заявлених позовних вимог й норма, що
міститься у п.12 Постанови Кабінету
Міністрів України №461 від 13.04.2011 року,
оскільки вона визначає заборону щодо
експлуатації об'єкта будівництва і
ніякого відношення щодо відносин
постачання електричної енергії не має.

Вважає, що зазначені вище норми не
можуть бути застосовані в якості
правової підстави для задоволення
позовних вимог проти відповідача,
оскільки останній ніякого будівництва,
що не введений в експлуатацію, не
експлуатує, також не порушував
будь-яких інших норм містобудівного
законодавства.

На відміну від наведених норм, судом
має бути застосована Постанова
Кабінету Міністрів України „Про
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів" від 22
вересня 2004 року №1243 (яка діяла на
момент прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію). Відповідно до п. 30
вказаної Постанови підписаний і
затверджений акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта є підставою для укладення
договорів про постачання на цей об'єкт
необхідних для його функціонування
ресурсів води, газу, тепла та
електроенергії і включення даних про
цей об'єкт до державної статистичної
звітності.

Посилається на те, що рішенням
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради №311 від 22.03.2007р.
затверджено акти державних технічних
комісій про прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів -
офісних приміщень по АДРЕСА_1, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 На підставі
таких актів державної приймальної
комісії об'єкт будівництва, що
знаходиться по АДРЕСА_1, було
підключено до необхідних комунікацій,
в тому числі й до електричної мережі.

Тобто, об'єкт будівництва було
підключено до електричної мережі у
встановленому законодавством порядку
за наявності всіх необхідних для того
правових підстав. Натомість позивачем
не зазначено жодної норми чинного
законодавства, яка б передбачала
обов'язок припинити постачання
електричної енергії, яке було
розпочато у правомірний спосіб, у
зв'язку із скасуванням рішення про
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію.

Посилається на те, що між ФОП ОСОБА_2 та
ПАТ „Хмельницькобленерго", відповідно
до п.1.3. Правил користування
електричною енергією (надалі
„Правила"), які затверджені постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№28 від 31.07.1996 року, було укладено
договір про постачання електричної
енергії. На момент виникнення
договірних правовідносин фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 була законним
власником об'єктів будівництва і
укладення договорів між ними не тільки
повністю відповідало волевиявленню
сторін, а й вимогам чинного на той час
законодавства.

Вказує, що процедура та підстави
відключення електроенергії
регулюється договором про постачання
електричної енергії та вище вказаними
Правилами користування електричною
енергією. П.7.5. Правил передбачає
вичерпний перелік підстав, коли
постачальник електричної енергії
(електропередавальна організація або
основний споживач за погодженням
постачальника електричної енергії)
зобов'язаний, припинити повністю або
частково постачання споживачу
електричної енергії (передачу або
спільне використання технологічних
електричних мереж), у тому числі на
виконання припису представника
відповідного органу виконавчої влади

При цьому, ФОП ОСОБА_2 та ПАТ
„Хмельницькобленерго" по даний час
добросовісно виконують договірні
зобов'язання, які передбаченні
договором про постачання електричної
енергії: відповідач здійснює
постачання електричної енергії, а
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
сплачує за це відповідну, встановлену
договором плату.

Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_2
виконує всі умови договору про
постачання електричної енергії та не
порушує норми чинного законодавства,
яке визначає умови та порядок
споживання електроенергії, у ПАТ
„Хмельницькобленерго" не має ніяких
правових підстав для припинення
постачання електричної енергії до
об'єкта будівництва, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно п.3 ч.1 ст.3 ЦК України однією із
загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору. Ч.1
ст.627 ЦК України передбачає, що сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Вказує, що згідно ч.1 п.5 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року №553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Відповідно до ч. 2 п.п.3 п.11
вказаного Порядку посадові особи
інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил.

Згідно п.19 даного Порядку припис
складається у двох примірниках. Один
примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Аналіз наведених норм у своїй
сукупності з іншими нормами
законодавства визначають можливості
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області здійснювати
необхідні заходи у сфері
містобудування у спосіб проведення
перевірок, а за їх результатами -
складати протоколи, приписи тощо,
притягувати винних осіб до
відповідальності, звертатись до
відповідних органів. Однак, такі
повноваження стосуються заходів
реагування саме щодо порушників
містобудівного законодавства.

Проте, даний позов пред'явлено до
ПАТ „Хмельницькобленерго", який таким
порушником не є, жодних прав позивача
чи держави не порушував, а тому
відповідачем у розумінні
господарського процесуального
законодавства бути не може.

Вказує на те, що згідно ч.2 ст.1 ГПК
України у випадках, передбачених
законодавчими актами України, до
господарського суду мають право також
звертатись державні та інші органи,
фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Тобто, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області мала б право
звернутись з даним позовом до
господарського суду лише у випадку,
якщо таке право було прямо визначено
чинним законодавством. Жодної норми,
яка б визначала таке право, у позові не
наведено.

Таким чином, заявлений Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області позов
є таким, що виходить за межі
повноважень позивача та заявлений до
суб'єкта, який жодних прав та інтересів
Інспекції чи держави у сфері
містобудівної діяльності не порушував.

Враховуючи наведене, позов Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області є
вважає необґрунтованим, такий, що не
відповідає встановленим способам
захисту та за відсутності порушеного
права.

У зв'язку із наведеним, у задоволені
позову вважає за необхідне відмовити.

Представник позивача в засідання суду
21.01.2014р. прибув, позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача в засідання
суду 21.01.2014р. прибув, проти позову
заперечив, посилаючись на відзив.

Представники третьої особи-1, третьої
особи-2 в засідання суду 21.01.2014р.
прибули, підтримали позиції,
висловлені у письмових поясненнях від
08.01.2014р., від 21.01.2014р.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

11.11.2003р. Хмельницьким міським бюро
технічної інвентаризації проведено
державну реєстрацію прибудови до
існуючого магазину-павільйону
„ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 за
реєстраційним №14257572 (підстава -
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 11.11.2003 року, видане
Управлінням житлово-комунального
господарства.

16.04.2004р. Хмельницьким міським БТІ
проведена державна реєстрація офісних
приміщень загальною площею 718,7 кв. м. по
АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 3403875
(підстава - свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 16.04.2007
року, видане Управлінням ЖКГ).

Рішенням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради №311 від
22.03.2007р. затверджено акти державних
технічних комісій про прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів - офісних приміщень по АДРЕСА_1,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

01.03.2007р. між ВАТ УК
„Хмельницькобленерго" (постачальник)
та ФОП ОСОБА_2 (споживач) підписано
договір №2075 про постачання
електричної енергії юридичним та
фізичним особам - суб'єктам
підприємницької діяльності,
відповідно до якого постачальник
продає електричну енергію для
забезпечення потреб електроустановок
споживача із приєднаною потужністю 12,5
кВт, а споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно із умовами цього
договору та додатками до договору, що є
йог невід`ємними частинами.

Згідно п.п.4.1.1 договору
передбачено, що постачальник несе
відповідальність за постачання
електричної енергії Споживачу: в
обсягах та із забезпеченням договірної
величини потужності, визначеними
згідно з вимогами розділу 5 цього
договору; із дотриманням вимог щодо
фактичної категорії струмоприймачів
споживача та гарантованим рівнем
надійності електропостачання; із
дотриманням граничних показників
якості електричної енергії на межі
балансової належності електромереж в
точці продажу.

Вказаним договором передбачено,
що у разі перерви в постачанні
електричної енергії Споживачу з вини
постачальника понад встановлені для
струмоприймачів відповідної категорії
строки, постачальник несе
відповідальність перед Споживачем у
розмірі двократної вартості
недовідпущеної електричної енергії. У
разі відпуску електричної енергії,
параметри якості якої перебувають поза
межами показників, визначених
державними стандартами, постачальник
несе відповідальність перед
Споживачем у розмірі двадцяти п'яти
відсотків вартості такої
електроенергії. (п.п.4.1.2, 4.1.3 договору).

Відповідно до п.п.4.2 вказаного договору
передбачено, що за внесення платежів,
передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього
договору, з порушенням термінів,
визначених відповідним додатком,
споживач сплачує постачальнику пеню у
розмірі 0,5% за кожний день прострочення
платежу, враховуючи день фактичної
оплати, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ. Сума пені
зазначається у розрахунковому
документі окремим рядком. споживач на
вимогу постачальника відповідно до ч.2
ст.625 ЦК України зобов'язується
сплатити постачальнику суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми.

Вказаним договором передбачено, що
електропостачання споживача може бути
обмежено або припинено постачальником:
(п.п.6.1.1.) без попередження у разі:
виникнення аварійних ситуацій в
електроустановках постачальника - на
час, що не перевищує визначеного ПУЕ
для струмоприймачів споживача
відповідної категорії; споживання
електроенергії споживачем після
закінчення строку дії цього договору;
приєднання споживачем власних
струмоприймачів або струмоприймачів
третіх осіб до мереж постачальника
поза розрахунковими засобами обліку;
самовільного внесення змін у схеми
обліку електроенергії.

П.6.1.2 із повідомленням споживача
не пізніше ніж за 10 хвилин у разі
перевищення споживачем граничної
величини потужності в години максимуму
навантаження протягом 30 хвилин і
більше. (п.п.6.1.3. 3) із повідомленням
споживача не пізніше ніж за три робочих
дві у разі: у відсутності у споживача
персоналу для обслуговування
електроустановок або договору на
обслуговування електроустановок;
зниження показників якості
електроенергії з вини споживача до
величин, які порушують нормальне
функціонування електроустановок
електропередавальної організації та
інших споживаній; недопущення
споживачем посадових осіб органів, на
яких покладено відповідні обов'язки
згідно з чинним законодавством, до
власних електроустановок або
розрахункових засобів обліку
електроенергії; несплата споживачем
відповідних платежів у терміни,
встановлені додатком 10 „Порядок
розрахунків".

Згідно п.п.6.1.4 вказаного договору
передбачено, що у разі незадовільного
стану електроустановок споживача, що
загрожує аварією, пожежею, створює
загрозу життю, а також при невиконанні
вимог щодо усунення недоліків в
електроустановках споживача - за
приписом представників державних
органів, на які покладені відповідні
обов'язки згідно з чинним
законодавством.

Згідно Декларації від 04.10.2011р.
(зареєстровано Інспекцією ДАБК у
Хмельницькій області №ХМ-5) об'єкт
будівництва - прибудова до існуючого
павільйону бару та перукарні з
влаштуванням вузла примикання до
магазину павільйону НОМЕР_1 по АДРЕСА_1,
є закінчений будівництвом об'єкт та
готовий до експлуатації.

20.07.2010р. рішенням Хмельницького
міськрайонного суду визнано
незаконними та скасовано п. 1 рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради №186-Б від 27.02.2003 року „Про
затвердження акту державної технічної
комісії про прийняття в експлуатацію
завершеної прибудови до існуючого
магазину-павільйону по АДРЕСА_1"
загальною площею 188,8 кв.м.; рішення
Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради № 496-Е від 12.06.2003 року „Про
оформлення права власності на
прибудову до існуючого
магазину-павільйону загальною площею
188,8 кв.м. по АДРЕСА_1" за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2; пункт п.1.6
рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради №311 від
22.03.2007 року „Про затвердження актів
державних технічних комісій про
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів - офісних
приміщень по АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_2,
загальною площею 718,7 кв.м.; рішення
Виконавчого комітету Хмельницької
міської ради №380 від 12.04.2007 року „Про
оформлення права власності на офісні
приміщення загальною площею 718,7 кв.м. по
АДРЕСА_1" зареєстровані за ФОП ОСОБА_2

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області від 01.11.2010 року
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 20.07.2010 року залишено в силі.
27.01.2011 року ухвалою колегії судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вищезазначені рішення залишено
без змін.

21.02.2011р. рішенням господарського суду
Хмельницької області по справі №11/244
зобов'язано фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку по АДРЕСА_1, шляхом
знесення за власні кошти самочинно
побудованої будівлі та привести
земельну ділянку в попередній стан.
Вказане рішення Рівненським
апеляційним господарським судом від
06.06.2011 року та постановою Вищого
Господарського суду України від 15.09.2011
року залишено без змін.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду України від
21.10.2011р. по справі №2270/11078/11 зобов'язано
Хмельницьке міське бюро технічної
інвентаризації поновити запис в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно - офісне приміщення
загальною площею 718,7 кв.м., по АДРЕСА_1,
реєстраційний номер: 14257572 від 16 квітня
2006 року; зобов'язати Хмельницьке міське
БТІ поновити запис в державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
- прибудову до існуючого
магазину-павільйону „ІНФОРМАЦІЯ_1" по
АДРЕСА_1, реєстраційний номер: 3403875 від 11
листопада 2003 року.

12.11.2012 р. рішенням Хмельницького
міськрайонного суду визнано недійсним
та скасовано свідоцтво про право
власності ОСОБА_2 на нерухоме майно
серія САА № 921904 від 11.11.2003 року та серії
САВ № 435040 від-16.04.2007 року. Дане рішення
Апеляційним судом Хмельницької
області від 31.01.2013 року та Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10.06.2013 року залишено без змін.

15.12.2012р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області на адресу ВАТ ЕК
„Хмельницькобленерго" направлено лист
за вих.№7/22-1096, згідно якого просить
вжити відповідних заходів щодо
припинення постачання ресурсів води,
газу та електроенергії на об'єкти
містобудування, збудовані гр. ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1 як такі, що не прийняті в
експлуатацію, зведені з грубим
порушення містобудівного
законодавства.

04.01.2012р. у відповідь на лист за
вих.№7/22-1096 відповідач повідомив про
неможливість припинення
електропостачання, оскільки останнє
суперечить вимогам діючих Правил
користування електричною енергією,
затвердж. Постановою НКРЕ від 31.07.1996р.
№28.

Відповідно до запитів Інспекції
державного архітектурного контролю
від 07.03.2013р. №7/22-443, від 07.05.2013р. №04-03-422,
від 07.05.2013р. №7/22-875, ВАТ ЕК
„Хмельницькобленерго" відмовило у
припиненні електропостачання із
посиланням на п.п.5 п.7.5 Правил
користування електричною енергією
(листи від 05.04.2013р. №02-577, від 18.05.2013р.
№04-03-422, від 23.05.2013р. №02-801).

Згідно постанови №110 від 25.11.2013р. про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності ФОП
ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності
згідно ст.2 Закону України „Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Позивач звернувся до суду із позовом,
згідно якого просить суд відключити
чотириповерховий та двоповерховий
об'єкти будівництва по АДРЕСА_1,
забудовником яких являється фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, від послуг
електропостачання, посилаючись на
порушення фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 законодавства в сфері
містобудівної діяльності.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку в сукупності,
судом до уваги приймається таке:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а
відповідно до ст.16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке
існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Судом враховуються вимоги ст.20
Господарського кодексу України, згідно
якої кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання, припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Спосіб захисту цивільних прав та
інтересів особа обирає при зверненні з
позовною заявою до суду у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Із матеріалів справи слідує, що позивач
звернувся до суду із позовом, згідно
якого просив відключити
чотириповерховий та двоповерховий
об'єкти будівництва по АДРЕСА_1,
забудовником яких являється фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, від послуг
електропостачання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
порушувались вимоги містобудівного
законодавства під час експлуатації
об'єкта будівництва відповідно до п.8-9
ст.39 Закону України „Про регулювання
містобудівної діяльності" та п.12
Постанови Кабінету Міністрів України
№461 від 13.04.201р. Відтак, позовна вимога
про відключення від електропостачання
об'єкта ФОП ОСОБА_2 звернена до ПАТ
„Хмельницькобленерго" як відповідача
по даній справі.

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що ст.1 ГПК України передбачено,
що підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

З аналізу наведеної норми
процесуального закону слідує, що
захисту підлягають лише ті права, які
належать позивачу, за умови, що ці права
дійсно порушуються іншими особами, а
необхідною умовою при зверненні до
суду з позовом щодо захисту порушеного
права є обов'язкова наявність на момент
звернення до суду існування спору щодо
порушеного права або сам факт вчинення
порушення.

Із врахуванням вищенаведених норм, суд
не вбачає наявність порушеного права з
боку ПАТ „Хмельницькобленерго" як
відповідача по справі, оскільки
надання послуг електропостачання на
об'єкт будівництва здійснювалось
останнім на підставі укладеного між
ВАТ УК „Хмельницькобленерго"
(постачальником) та ФОП ОСОБА_2
(споживачем) договору №2075 від 01.03.2007р.
про постачання електричної енергії.

Відповідно до ст.ст.11, 509 ЦК України
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків сторін є договір.

Відповідно до приписів ст.638 ЦК України,
ст.180 ГК України, господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх істотних умов.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином
(ст.599 ЦК України).

За таких обставин, відключення будівлі
від електропостачання є порушенням
умов укладеного між сторонами договору
№2075 від 01.03.2007р. та не узгоджується із
встановленими законом способом
захисту порушеного права за
відсутності самого порушення з боку
відповідача.

При цьому, судом враховується що
договір №2075 від 01.03.2007р. у
встановленому законом порядку не
розірвано та недійсним не визнано.

Судом встановлено, що об'єкт
будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1,
був прийнятий в експлуатацію в березні
2007 р. та згідно рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради №
311 від 22.03.2007 року було затверджено акти
державних технічних комісій про
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів - офісних
приміщень по АДРЕСА_1, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

Крім того, на момент прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію, чинною
була Постанова Кабінету Міністрів
України „Про Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів" від 22 вересня 2004 року №1243 (на
даний час втратила чинність),
відповідно до п.30 якої підписаний і
затверджений акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта є підставою для укладення
договорів про постачання на цей об'єкт
необхідних для його функціонування
ресурсів води, газу, тепла та
електроенергії і включення даних про
цей об'єкт до державної статистичної
звітності.

Із врахуванням вищенаведеного, позовні
вимоги позивача про відключення
об'єктів будівництва від послуг
електропостачання суд вважає
безпідставними також із врахування
того, що останні не узгоджуються із
Правилами користування електричною
енергією (затверджені постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№28 від 31.07.1996 року).

Згідно п.п.7.5. вказаних Правил
передбачено вичерпний перелік підстав,
при наявності яких постачальник
електричної енергії
(електропередавальна організація або
основний споживач за погодженням
постачальника електричної енергії)
зобов'язаний припинити повністю або
частково постачання споживачу
електричної енергії, зокрема, у разі:
відсутності персоналу для
обслуговування електроустановок
споживача або договору на
обслуговування електроустановок (на
виконання припису представника
відповідного органу виконавчої влади);
недопущення до електроустановок
споживача, пристроїв релейного
захисту, автоматики і зв'язку, які
забезпечують регулювання навантаження
в енергосистемі, та/або розрахункових
засобів обліку електричної енергії
уповноважених посадових осіб органів
виконавчої влади та/або
електропередавальної організації, на
яких покладено згідно з законодавством
України та/або договором відповідні
обов'язки; несплати рахунків,
відповідно до умов договорів,
наявність яких передбачена цими
Правилами; несплати за недовраховану
електричну енергію, визначену
відповідно до законодавства;
невиконання припису представника
відповідного органу виконавчої влади;
невиконання обґрунтованих вимог
електропередавальної організації
(постачальника електричної енергії)
щодо приведення розрахункового
обліку в технічний стан відповідно до
вимог нормативних документів;
закінчення терміну дії, розірвання або
неукладення між суб'єктами
господарювання договорів, наявність
яких передбачена цими Правилами;
порушення споживачем під час виконання
робіт або провадження іншої
діяльності поблизу електричних
мереж Правил охорони електричних
мереж унаслідок незабезпечення
збереження електричних мереж,
створення неналежних умов
експлуатації зазначених електричних
мереж, створення умов, наслідком яких
можуть стати нещасні випадки від
впливу електричного струму.

Крім того, п.7.6. Правил передбачено, що
постачальник електричної енергії
(електропередавальна організація) має
право без попередження повністю
припинити споживачу електропостачання
(технічне забезпечення
електропостачання споживача) у разі
самовільного підключення споживачем
струмоприймачів або збільшення
величини приєднаної потужності понад
величину, визначену умовами договору
та/або проектними рішеннями,
приєднання струмоприймачів поза
розрахунковими засобами обліку,
зниження показників якості
електричної енергії з вини споживача
до величин, які порушують нормальне
функціонування електроустановок
електро-передавальної організації та
інших споживачів, невиконання припису
уповноваженого представника
відповідного органу виконавчої влади,
який стосується вищенаведених
порушень.

Із врахуванням вищевикладених норм,
відключення від електропостачання
відповідними Правилами не передбачено,
відтак звернення позивача до
відповідача із вимогою про відключення
від електропостачання не узгоджується
із вимогами ст.16 ЦК України, ст.20 ГК
України та ч.2 ст.1 ГПК України.

Виходячи із змісту ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. (ст.34 ГПК України).

Враховуючи вищевикладені норми
чинного законодавства, фактичні
обставини справи, суд вважає, що у
позові необхідно відмовити.

Згідно вимог ст. 44, 49 ГПК України
судовий збір на відповідача не
покладається.

Керуючись ст.ст.1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, СУД -

ВИРІШИВ:

У позові Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Хмельницькій області, м.Хмельницький
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ОСОБА_1,
м.Хмельницький до Публічного
акціонерного товариства
„Хмельницькобленерго" м. Хмельницький
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Хмельницький про відключення
чотириповерхового та двоповерхового
об'єктів будівництва по АДРЕСА_1,
забудовником яких являється фізична
особа-підприємець ОСОБА_2. від послуг
електропостачання відмовити.

Повне рішення складено 24.01.2014р.

Суддя
В.В. Магера

Віддруковано 1 прим. - до матеріалів
справи.