РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.
Справа № 903/906/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Миханюк М.В. ,

суддя
Савченко Г.І.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за
довіреністю від 04.11.2013р. №15

ОСОБА_2 - представник за
довіреністю від 16.09.2013р. №57

від відповідача: - ОСОБА_3 представник
за довіреністю від 11.12.2013р. №155

- ОСОБА_4 представник за
довіреністю від 11.12.2013р. №1655

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Волинської філії, м.Луцьк

на рішення господарського суду
Волинської області

від 07.11.13 р. у справі № 903/906/13 (суддя
Гончар М.М.)

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Корпорація "ОСОБА_4", м.Луцьк

до Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Волинської філії,
м.Луцьк

про зобов'язання до укладення договору

Відповідно до ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 17.12.2013р.
оголошувалась перерва до 14.01.2014р..

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 07.11.2013р. у справі
№903/906/13 в позові Відкритого
акціонерного товариства "Аверс" до
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Волинської філії
про зобов'язання до укладення договору
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
внести зміну у мотивувальну частину
рішення про відмову в задоволенні
позову про зобов’язання до укладення
договору №221/21-221 від 12.07.2013р. виключивши
з неї висновки щодо визнання договору
від 17.05.2013р. укладеним та обґрунтувати
його (рішення) недотриманням порядку
досудового врегулювання спорів щодо
укладення такого виду договорів.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- скаржник не заперечує проти
прийнятого рішення в цілому, проте,
вважає мотивувальну частину рішення
такою, що не відповідає чинному
законодавству та фактичним обставинам;

- місцевий господарський суд, керуючись
ст.179 ГК України, помилково визначив те,
що договір про надання в користування
кабельної каналізації електрозв'язку є
договором про надання своїх послуг
споживачам і є обов'язковим до
укладення;

- суд першої інстанції помилково
прийшов до висновку, що договір є
обов'язковим для укладення сторонами
на підставі закону, і невірно зазначив
про укладення договору від 17.05.2013р.
№221/21-221 про надання в користування
кабельної каналізації електрозв'язку
ПАТ "Укртелеком" та додаткової угоди
до нього від 17.05.2013р. в редакції
протоколу розбіжностей;

- суд помилково прийшов до висновку про
укладення договору від 17.05.2013 р. у
зв'язку із тим, що відповідач не
направив договір із протоколом
розбіжностей у 20- денний термін до суду,
при цьому судом не дано правової оцінки
тому, що відповідно до ч.6 ст.181 ГК
України, розбіжності, що залишились
неврегульованими, передаються до суду,
якщо на це є згода другої сторони, а в
даному випадку згода позивача не була
отримана відповідачем, також
зазначеним підтверджується хибність
та неправильність мотивації суду щодо
застосування ч.7 ст.181 ГК України;

- у запропонованому позивачем проекті
договору від 12.07.2013р. відсутні
положення про виконання позивачем
переліку організаційно-технічних
заходів відносно кабелів, виявлених в
процесі інвентаризації та щодо яких
договір укладається вперше, в тому
числі відсутні положення про оплату
позивачем на користь відповідача
передбачених чинним законодавством
платежів за надання місця в каналі ККЕ
та інших платежів за вказані послуги, є
лише розрахунок плати за бронювання
місця в ККЕ за одну ділянку та
розрахунок плати за використання ККЕ
на 413 ділянок, враховуючи викладене, під
час врегулювання питань, пов'язаних із
наданням позивачу в користування ККЕ
відповідача та укладення договору від
17.05.2013р., сторони не змогли дійти згоди
щодо істотних умов договору про
надання в користування ККЕ
відповідача, а саме щодо предмету
договору;

- висновок суду щодо обов'язку
відповідача передати до суду
неврегульовані розбіжності у 20-ти
денний термін з моменту отримання
протоколу розбіжностей, є хибним, як і
хибним є те, що договір від 17.05.2013 р.
вважається укладеним в редакції
протоколу розбіжностей, крім того,
відповідно до п.4.1 Правил досудове
врегулювання спорів, які виникають на
будь-яких етапах укладення договору
про надання в користування ККЕ,
вирішується шляхом проведення
двосторонніх консультацій та
переговорів;

- враховуючи те, що до звернення до
господарського суду з позовною заявою
позивачем не було дотримано досудового
порядку врегулювання вказаного спору,
встановленого Правилами надання в
користування кабельної каналізації
електрозв'язку, затверджених рішенням
НКРЗІ від 23.08.2012р. №428, мотивувальна
частина рішення має містити
обґрунтування відмови позовних вимог
із підстав недотримання порядку
укладення договорів, передбачених для
конкретних господарських відносин.

Згідно розпорядження голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013р.,
відповідно до затверджених складів
колегій, визначено колегію у складі
суддів: головуючий суддя - Павлюк І.Ю.,
суддя Миханюк М.В., суддя Савченко Г.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013р.
апеляційну скаргу у даній справі
прийнято до провадження колегією
суддів у новому складі.

Відкрите акціонерне товариство
"Корпорація "ОСОБА_4" у письмовому
відзиві та його представники в
судовому засіданні заперечили проти
доводів та вимог апеляційної скарги.
Вважають рішення господарського суду
Волинської області області від 07.11.2013р.
у справі №903/906/13 законним та
обґрунтованим, а тому просять залишити
його без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Відкрите акціонерне товариство
"Корпорація "ОСОБА_4" у своїй основній
діяльності використовує кабельні
мережі кабельного телебачення в
м.Луцьку, прокладені за погодженням в
кабельній каналізації електрозв’язку
ПАТ "Укртелеком", здійснює їх
будівництво та технічне
обслуговування.

Використання ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4"
кабельної каналізації електрозв’язку
ПАТ "Укртелеком" здійснюється на
підставі укладених договорів від
18.11.2009р. №266/21-287, від 29.03.2010р. №351/21-325 про
надання послуги використання місця в
каналі кабельної каналізації з
додатками, від 29.03.2010р. №352/21-326 про
надання послуги доступу та
використання місця в каналі кабельної
каналізації (а.с.221-240, т.1).

Відповідно до акту спільного
обстеження ділянок кабельної
каналізації ПАТ "Укртелеком", на яких
виявлено кабелі ВАТ "Корпорація
"ОСОБА_4" від 17.05.2013р. зазначено, що
договір оренди 2010 року не враховує
усієї кабельної каналізації ПАТ
"Укртелеком", яка використовується для
прокладання кабельних мереж ВАТ
"Корпорація "ОСОБА_4" (а.с.82, т.2).

Листом від 17.05.2013р. №21/25/11-158 з додатками,
за підписом директора Волинської філії
ПАТ "Укртелеком" на ім’я президента ВАТ
"Корпорація "ОСОБА_4", ПАТ "Укртелеком",
запропоновано підписати новий договір
від 17.05.2013р. №221/21-221 про надання в
користування каналів кабельної
каналізації електрозв’язку з
додатками та повідомлялось, що
надісланий для підписання проект
договору складений відповідно до вимог
Правил надання в користування
кабельної каналізації електрозв’язку
від 23.08.2012р. №428 і що цей договір є
договором приєднання, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому без права
пропонувати свої умови договору (а.с.241,
т.1).

06.06.2013р. не погоджуючись з окремими
пунктами проекту договору від 17.05.2013р.
№221/21-221 та додаткової угоди до нього
від 17.05.2013р. (а.с.245-251,т.1) ВАТ "Корпорація
"ОСОБА_4" звернулась до ПАТ "Укртелеком"
з листом №236, в якому позивачем
підписано останні з протоколом
розбіжностей (а.с.140-209,т.1), який 06.06.2013р.
нарочним вручено Волинській філії ПАТ
"Укртелеком", про що свідчить
відповідна відмітка на ньому (а.с.212, т.1).

25.06.2013р. ПАТ "Укртелеком" листом №21/25/11-215
повідомило ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4" про
те, що відповідач відмовився підписати
протокол розбіжностей, наголосивши в
листі повторно, що договір про надання
в користування ККЕ класифікується як
договір приєднання, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може пропонувати свої умови договору.
Зміни, викладені ВАТ "Корпорація
"ОСОБА_4" у протоколі розбіжностей до
додаткової угоди №1 до договору про
надання в користування ККЕ від 17.05.2013р.
№221/21-221 також не можуть бути прийняті
товариством (а.с.213, т.1).

Також, скаржником зазначено, що у
зв’язку з недосягненням згоди між
сторонами і не погодженням
розбіжностей договір про надання в
користування ККЕ (кабельна каналізація
електрозв’язку) та додаткова угода №1
до нього є неукладеними. У разі не
підписання договору та додаткової
угоди у редакції ПАТ "Укртелеком" ВАТ
"Корпорація "ОСОБА_4" зобов’язана
звільнити місце в ККЕ товариства
власними силами до 15.07.2013р..

В подальшому після отримання
зазначеного вище листа ВАТ "Корпорація
"ОСОБА_4" складено свій проект договору
№221/21-221 від 12.07.2013р. та додатками до
нього (а.с.8-138,т.1) і відповідно листом
від 12.07.2013р. №285 відправлені для
підписання ПАТ "Укртелеком" (а.с.139,т.1).
Отримання зазначеного листа
підтверджується відміткою про
отримання представником відповідача .

ОСОБА_5 комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері зв’язку та
інформатизації (НКРЗІ) від 07.08.2013р.
№04-5727/10, на звернення позивача,
повідомила ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4", що
"Правила передбачають обов’язок
постачальника надати замовнику проект
договору, до якого мають бути включені
ряд обов’язкових умов. Інші умови
такого договору визначаються на основі
вільного волевиявлення". Вказує, що
складення позивачем (замовником) на
свою користь договору, обов’язкові
умови якого суперечить вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, а також спонукання до його
укладення відповідача (постачальника)
є неправомірним та таким, що суперечить
вимогам Правил (а.с.43,т.2).

15.08.2013р. ПАТ "Укртелеком" листом №1(25)11-256
повідомило ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4" про
незгоду на підписання запропонованого
проекту договору та запропонувало
останньому приступити до виконання
робіт по демонтажу кабелю позивача, що
самовільно, без проведення будь-якої
оплати прокладений в ККЕ відповідача
(а.с.214, т.1).

За вказаних обставин, отримавши
відмову від підписання договору ВАТ
"Корпорація "ОСОБА_4" звернулося до
господарського суду Волинської
області з позовом до ПАТ "Укртелеком" в
особі Волинської філії про визнання
укладеним договору №221/21-221 від 12.07.2013р.
про надання в користування кабельної
каналізації зв’язку ПАТ "Укртелеком"
між ПАТ "Укртелеком" та ВАТ "Корпорація
"ОСОБА_4" на умовах, викладених в проекті
договору про надання в користування
кабельної каналізації зв’язку ПАТ
"Укртелеком" №221/21-221 від 12.07.2013р. (а.с.2-4).

Як вже зазначалося, рішенням
господарського суду Волинської
області від 07.11.2013р. у справі №903/906/13 у
позові відмовлено (а.с.90-94, т.2).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу
України цивільні права і обов’язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та
обов’язки.

Однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов’язків є договори та інші
правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст.12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно на
власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.
Підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України.

Аналогічне положення міститься і в
ст.627 ЦК України, згідно якої сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

У відповідності до ч.ч.1, 3, 6 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями; укладення
господарського договору є
обов’язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов’язком для
суб’єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов’язковості
укладення договору для певних
категорій суб’єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування; суб’єкти
господарювання, які забезпечують
споживачів, зазначених у ч.1 цієї
статті, електроенергією, зв’язком,
послугами залізничного та інших видів
транспорту, а у випадках, передбачених
законом, також інші суб’єкти
зобов’язані укладати договори з усіма
споживачами їхньої продукції (послуг).

Стаття 2 Закону України "Про
телекомунікації" встановлює, що метою
цього Закону є забезпечення повсюдного
надання телекомунікаційних послуг
достатніх асортименту, обсягу та
якості шляхом обмеженого регулювання
ринкових відносин для сприяння
ефективному функціонуванню відкритого
і справедливого конкурентного ринку.
Закон визначає засади захисту прав
споживачів та контролю за ринком
телекомунікацій з боку держави.

Частиною 1 ст.5 Закону України "Про
телекомунікації" передбачено, що дія
цього Закону поширюється на відносини
суб’єктів ринку телекомунікацій щодо
надання та отримання
телекомунікаційних послуг і
використання телекомунікаційних мереж
загального користування.

Порядок надання та отримання
телекомунікаційних послуг регулюється
ст.63 Закону України "Про
телекомунікації", відповідно до ч.1
якої, телекомунікаційні послуги
надаються відповідно до законодавства.

В силу п.1 ч.2 ст.63 Закону України "Про
телекомунікації", надання
телекомунікаційних послуг
здійснюється на умовах укладення
договору між оператором провайдером
телекомунікацій і споживачем
телекомунікаційних послуг відповідно
до основних вимог до договору про
надання телекомунікаційних послуг,
установлених національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв’язку та комунікації.

Рішенням ОСОБА_5 комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв’язку
та інформатизації №428 від 23.08.2012р.,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України від 12.09.2012р. за №1571/21883
затверджено Правила надання в
користування кабельної каналізації
електрозв’язку (далі – Правила), які
визначають умови надання в
користування кабельної каналізації
електрозв’язку (далі - ККЕ) операторів,
провайдерів телекомунікацій іншим
суб’єктам господарювання для власних
потреб або надання телекомунікаційних
послуг.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил
постачальник надає заявнику проект
договору про надання в користування
кабельної каналізації електрозв’язку
(ККЕ), вимоги до якого встановлені
розділом ІІІ Правил.

Розділом третім Правил встановлені
вимоги до договорів про надання в
користування ККЕ.

Відповідно до п.4.1 Правил, досудове
врегулювання спорів між замовником та
постачальником, які виникають на
будь-яких етапах укладення та
виконання договору, вирішуються шляхом
проведення двосторонніх консультацій
та переговорів.

Згідно п.п.4.2, 4.3 Правил, якщо за
результатами переговорів з’ясовано,
що сторони не можуть дійти згоди щодо
укладення чи виконання договору,
позиції сторін оформляються у вигляді
протоколу розбіжностей. Кожна зі
сторін може направити протокол
розбіжностей разом із заявою про
врегулювання спору в ОСОБА_5 комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв’язку та інформатизації. За
результатами розгляду заяви НКРЗІ
надає сторонам рекомендації щодо
досудового врегулювання спору (п.4.2); у
разі неможливості досудового
врегулювання спору між сторонами
шляхом переговорів або відповідно до
п.4.2. цього розділу спір вирішується в
судовому порядку.

В силу ч.1-6 ст.181 ГК України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів;
проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках; сторона,
яка одержала проект договору, у разі
згоди з його умовами оформляє договір
відповідно до вимог частини першої
цієї статті і повертає один примірник
договору другій стороні або надсилає
відповідь на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору; за наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором; сторона, яка одержала
протокол розбіжностей до договору,
зобов'язана протягом двадцяти днів
розглянути його, в цей же строк вжити
заходів для врегулювання розбіжностей
з другою стороною та включити до
договору всі прийняті пропозиції, а ті
розбіжності, що залишились
неврегульованими, передати в цей же
строк до суду, якщо на це є згода другої
сторони; у разі досягнення сторонами
згоди щодо всіх або окремих умов,
зазначених у протоколі розбіжностей,
така згода повинна бути підтверджена у
письмовій формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо).

Як свідчать матеріали справи,
Волинська філія ПАТ "Укртелеком",
відповідно до вимог Правил та п.2 ст.181
ГК України, листом від 17.05.2013р.
надіслала ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4"
проект договору від 17.05.2013р. №221/21-221 про
надання в користування кабельної
каналізації електрозв’язку ПАТ
"Укртелеком" та додаткову угоду про
надання в користування каналів
кабельної каналізації електрозв’язку
від 17.05.2013р..

В подальшому у 20-ти денний строк ВАТ
"Корпорація "ОСОБА_4" надіслано
супровідним листом від 06.06.2013р. №236
відповідачу підписані проекти
договору та додаткової угоди до нього
від 17.05.2013р. з протоколом розбіжностей,
які вручено нарочним представнику
Волинської філії ПАТ "Укртелеком", про
що свідчить зроблена відповідна
відмітка і що не заперечується
відповідачем у апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що
Волинська філія ПАТ "Укртелеком"
розглянула протокол розбіжностей до
договору і додаткової угоди до нього
від 17.05.2013р. та листом від 25.06.2013р.
повідомила ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4" про
непогодження з договором в редакції
ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4", наголосивши,
що договір про надання в користування
ККЕ класифікується як договір
приєднання, який відповідно до ст.634
Цивільного кодексу України є
договором, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може пропонувати свої умови договору.
Повідомила, що у зв’язку з
недосягненням згоди між сторонами і не
погодженням розбіжностей договір про
надання в користування ККЕ та
додаткова угода №1 до нього є не
укладеними.

За приписами ч.1 ст.634 ЦК України,
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції договір приєднання
передбачає лише можливість
приєднатися до нього другої сторони
без права пропонувати свої умови
договору, однак Правила передбачають
обов’язок постачальника надати
замовнику проект договору до якого
мають бути включені ряд обов’язкових
умов, а інші умови такого договору
визначаються на основі вільного
волевиявлення сторін і не можуть
згідно з Правилами встановлювати
умови, які передбачають покладання
робіт на замовника.

Водночас Правила встановлюють
процедуру досудового врегулювання
спорів між замовником та
постачальником, які виникають на
будь-яких етапах укладення та
виконання договору, а у разі
неможливості досудового врегулювання
спору між сторонами в порядку,
встановленому Правилами, спір
вирішується в судовому порядку.

Аналогічна позиція викладена в листі
від 07.08.2013р. №04-5727/10 ОСОБА_5 комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв’язку та інформатизації (НКРЗІ),
адресованому ВАТ "Корпорація "ОСОБА_4"
(а.с.43, т.2).

Як вірно встановлено господарським
судом Волинської області, Волинська
філія ПАТ "Укртелеком" в порушення
вимог розділу третього Правил надання
в користування кабельної каналізації
електрозв’язку від 23.08.2012р. №428 та ч.5
ст.181 ГК України не звернулась до суду з
врегулюванням розбіжностей до
договору від 17.05.2013р. №221/21-221 про
надання в користування кабельної
каналізації електрозв'язку ПАТ
"Укртелеком" та додаткової угоди до
нього від 17.05.2013р..

Відповідно до ч.7 ст. 181 ГК України, якщо
сторона, яка одержала протокол
розбіжностей щодо умов договору,
заснованого на державному замовленні
або такого, укладення якого є
обов'язковим для сторін на підставі
закону, або сторона - виконавець за
договором, що в установленому порядку
визнаний монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), яка одержала
протокол розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.

Отже, враховуючи вищевказане колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що укладеним вважається
договір від 17.05.2013р. №221/21-221 про надання
в користування кабельної каналізації
електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" та
додаткової угоди до нього від 17.05.2013р. в
редакції протоколу розбіжностей
позивача, а тому у позові ВАТ
"Корпорація "ОСОБА_4" до Волинської
філії ПАТ "Укртелеком" про визнання
укладеним договору №221/21/221 від 12.07.2013р.
про надання в користування кабельної
каналізації зв'язку ПАТ "Укртелеком"
правомірно відмовлено.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним вище,
матеріалами справи та не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства,
відповідно, не є підставою для
скасування оскарженого рішення.

Враховуючи викладене, рішення
господарського суду Волинської
області від 07.11.2013р. у справі №903/906/13
прийняте з повним з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи,
а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Волинської області від 07.11.2013р. у справі
№903/906/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Волинської філії, м.Луцьк - без
задоволення.

2. Справу №903/906/13 повернути до
господарського суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Миханюк М.В.

Суддя
Савченко Г.І.

Віддрук. прим.:

1 – до справи,

2 – позивачу (43026, м.Луцьк, вул.Конякіна,
19-А),

3 – відповідачу (43025, м.Луцьк, вул.Кривий
Вал, 28),

4 – в наряд.