ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 910/199/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіХодаківської І.П.
(головуючого),суддівДанилової
М.В.(доповідача), Данилової Т.Б., за
участю представників:
позивачаКутіщева О.А. (дов. від 02.01.2014 р.
№ 04-9/08), Данченко М.Ю. (дов. від 02.01.2014 р. №
04-09/12)відповідачаПроців Я.Я. (дов. від
14.01.2014 р.) Донець В.В. - керівниктретьої
особи-1 третьої особи-2Донець В.В. (дов.
від 03.01.2014 р. № 40) Кошель І.М. (дов. від
27.02.2013 р. № 31)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Корпорації "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013 р.у
справі № 910/199/13 господарського суду
міста Києваза позовомКазенного
підприємства спеціального
приладобудування
"Арсенал"доКорпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал",
що здійснює керівництво простим
товариством утворення за договором №
10 від 18.12.2007 р.за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на відповідача1.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Скайнет LTD", 2.
Державного підприємства завод
"Арсенал"простягнення 3 080 300, 41 грн.

В С Т А Н О В И В:

Казенне підприємство спеціального
приладобудування "Арсенал" звернулось
до господарського суду міста Києва з
позовом до корпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал",
що здійснює поточне керівництво
спільною діяльністю за договором № 10
від 18.12.2007 р., про стягнення
заборгованості по сплаті земельного
податку у розмірі 2 468 568, 76 грн. та 611 731, 65
грн. пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням корпорацією
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
умов укладеного сторонами договору №
И/84-330-08 від 30.09.2008 р. про відшкодування
витрат по сплаті податку на землю.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 01.04.2013 р. у справі №
910/199/13 (суддя Привалов А.І.) в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013 р.
(колегія суддів у складі: головуючий
Тищенко О.В., судді Іоннкова І.А., Чорна
Л.В.) апеляційну скаргу Казенного
підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал" задоволено;
рішення господарського суду міста
Києва від 01.04.2013 р. у справі № 910/199/13
скасовано; прийнято нове рішення, яким
позовні вимоги задоволено та стягнуто
з корпорації "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал" на користь
казенного підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал"
заборгованість по сплаті земельного
податку у розмірі 2 468 568, 76 грн. та пеню у
розмірі 611 731, 65 грн.

До Вищого господарського суду України
із касаційною скаргою на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013 р.
звернулась корпорація
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал",
що здійснює керівництво простим
товариством, утвореним за договором №
10 від 18.12.2007 р., яка в обґрунтування
касаційної скарги посилається на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вказану
постанову та залишити без змін рішення
господарського суду міста Києва від
01.04.2013 р.

У запереченнях на касаційну скаргу
казенне підприємство спеціального
приладобудування "Арсенал" просить
залишити касаційну скаргу корпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал",
що здійснює керівництво простим
товариством, утвореним за договором №
10 від 18.12.2007 р., без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013 р. - без
змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 18.12.2013 р. касаційну скаргу
корпорації "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 15.01.2014 р.

Розпорядженням Заступника секретаря
другої судової палати Вищого
господарського суду України № 03-05/12 від
09.01.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Вищого господарського суду України
Корсака В.А. у відпустці, для розгляду
справи № 910/199/13 сформовано колегію
суддів у складі: головуючий -
Ходаківська І.П., судді Данилова
М.В.(доповідач), Данилова Т.Б.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та пояснення присутніх у судовому
засіданні представників сторін та
третіх осіб, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, 18.12.2007 р. між
державним підприємством завод
"Арсенал", корпорацією
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Скайнет Ltd" було
укладено договір № 10 простого
товариства (спільної діяльності),
відповідно до умов якого учасники за
цим договором зобов'язуються шляхом
об'єднання своїх зусиль та майна, що
належить учасникам на відповідних
правах, спільно діяти без створення
юридичної особи для досягнення
спільних цілей у сфері розроблення,
виготовлення, реалізації, ремонту,
модернізації озброєння, військової
техніки, військової зброї, а також
здійснення господарської діяльності в
інших напрямах та видах, незаборонених
законодавством України (пункт 1.1
договору).

У розділі 6 договору № 10 учасники
спільної діяльності визначили
загальний розмір вкладів, етапність їх
внесення та частки кожного з учасників.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 договору №
10 вищим органом управління простого
товариства є збори учасників. Поточне
керівництво діяльністю за договором і
ведення окремого податкового та
бухгалтерського обліку доручається
НВО "Арсенал".

За пунктом 9.3 договору спільне майно
учасників обліковується корпорацією
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
на окремому балансі.

Згідно пункту 9.4 договору обов'язки
учасників щодо утримання спільного
майна та порядок відшкодування витрат,
пов'язаних із виконанням цих
обов'язків, розподіляється між
учасниками пропорційно розміру їх
часток.

Пунктами 11.1, 11.2 договору передбачено,
що спільні витрати та збитки учасників
покриваються за рахунок доходу,
отриманого в результаті спільної
діяльності. У випадку недостатності
доходу для покриття витрат та збитків,
що виникли в результаті спільної
діяльності, це покриття здійснюється
учасниками пропорційно їхнім вкладам.

За розділом 16 договору про спільну
діяльність договір вважається
укладеним і набирає чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками та його скріплення
печатками учасників за наявності усіх
передбачених чинним законодавством
дозволів/погоджень уповноважених
органів учасників. Строк дії цього
договору закінчується 17.12.2032 р.

Зміни у договір можуть бути внесені
тільки за домовленістю учасників, яка
оформлюється додатковою угодою до
цього договору. Зміни у договір
набирають чинності з моменту належного
оформлення учасниками відповідної
додаткової угоди до договору, якщо інше
не встановлено у самій додатковій
угоді, цьому договорі або
законодавством України.

Учасниками простого товариства
підписано додаток № 1 "План-схема
здійснення спільної діяльності",
додаток № 2 "Характеристика та склад
нерухомого майна, яке передається
державному підприємству завод
"Арсенал" в якості вкладу у просте
товариство" та додаток № 3 від 20.12.2007 р.
до договору № 10 від 18.12.2007р.

14.03.2008 р. учасниками договору підписано
додаткову угоду № 1, якою до складу
учасників договору № 10 від 18.12.2007 р.
прийнято нового учасника - товариство з
обмеженою відповідальністю "НОВА ТОР"
та внесено зміни до умов договору.

16.03.2009 р. сторонами підписано додаткову
угоду № 2, якою внесено зміни до розділу
6 договору № 10 від 18.12.2007 р., а саме,
загальним вкладом державного
підприємства завод "Арсенал" є нерухоме
майно, яке належить державному
підприємству на праві господарського
відання та праві користування цим
майном, що розташоване за адресою: м.
Київ, вул. Московська, 8. Грошова оцінка
всього вкладу заводу становить 191 424 106,
80 грн. Частка заводу у спільній
діяльності складає 49,99 %.

Загальний вклад корпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
- грошові кошти в розмірі 49 818 516, 29 грн.,
що становить частку у спільній
діяльності 13, 01 %.

Загальний вклад товариства з обмеженою
відповідальністю "Скайнет Ltd" - грошові
кошти в розмірі 73 215 221, 49 грн., що
становить частку у спільній діяльності
19,12 %.

Загальний вклад товариства з обмеженою
відповідальністю "НОВА ТОР" - грошові
кошти у розмірі 68 466 953, 98 грн., що
становить частку у спільній діяльності
17,88 %.

30.03.2009 р. учасниками простого
товариства укладено додаткову угоду №
3, якою внесено зміни до додатків до
договору № 10 від 18.12.2007 р.

Звертаючись до суду з позовом, казенне
підприємство спеціального
приладобудування "Арсенал" посилалось
на невиконання корпорацією
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
умов укладеного сторонами договору №
И/84-330-08 від 30.09.2008 р. про відшкодування
витрат по сплаті податку на землю.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, місцевий
суд виходив з того, що казенне
підприємство спеціального
приладобудування "Арсенал" з 18.11.2009 р. по
19.05.2011 р., як правонаступник державного
підприємства завод "Арсенал" за
договором № 10, ніс солідарну
відповідальність за спільними
зобов'язаннями простого товариства
пропорційно вкладу свого попередника -
державного підприємства завод
"Арсенал", а тому зобов'язання за
договором № И/84-330-08 від 30.09.2008 р. з
відшкодування витрат по сплаті податку
на землю у вказаний період, в частині,
що є пропорційною вкладу останнього в
просте товариство, вважається
припиненим, оскільки є збіг кредитора
та боржника в одній особі.

Заборгованість, що виникла станом на
19.11.2009 р., належить державному
підприємству завод "Арсенал", оскільки
виникла до його реорганізації, а
заборгованість після 19.05.2011 р. виникла
після реорганізації останнього, тому
суд дійшов висновку про те, що у
казенного підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал" відсутні
правові підстави щодо стягнення
вказаної заборгованості з корпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
на свою користь, оскільки остання лише
виконує в простому товаристві функції
керівництва поточної діяльності та не
несе відповідальності за всіх
учасників простого товариства.

Крім того, суд першої інстанції
послався на відсутність підтвердження
оформлення прав корпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
на земельну ділянку, за користування
якої державне підприємство завод
"Арсенал" сплачувало земельний податок,
а чинне законодавство не передбачає
правонаступництва прав на земельні
ділянки.

Також місцевий суд вказав на
відсутність доказів направлення
корпорації "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал" рахунків-фактур на
відшкодування витрат по сплаті податку
на землю, як це передбачено умовами
договору.

Між тим, суд касаційної інстанції не
може погодитись з вказаними висновками
місцевого господарського суду з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1130
Цивільного кодексу України за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить закону.

Положенням статті 1131 Цивільного
кодексу України встановлено, що умови
договору про спільну діяльність, у тому
числі координація спільних дій
учасників або ведення їхніх спільних
справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності.

З урахуванням наведеного, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
договір № 10 від 18.12.2007 р., укладений
державним підприємством завод
"Арсенал", корпорацією
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал",
товариством з обмеженою
відповідальністю "Скайнет Ltd" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "НОВА ТОР", за своєю
правовою природою є договором простого
товариства.

Правовідносини, які виникають на
підставі договору простого товариства,
регулюються параграфом 2 глави 77
Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 1141 Цивільного
кодексу України договір простого
товариства припиняється у разі:

- визнання учасника недієздатним,
безвісно відсутнім, обмеження його
цивільної дієздатності, якщо
домовленістю між учасниками не
передбачено збереження договору щодо
інших учасників;

- оголошення учасника банкрутом, якщо
домовленістю між учасниками не
передбачено збереження договору щодо
інших учасників;

- смерті фізичної особи-учасника або
ліквідації юридичної особи - учасника
договору простого товариства, якщо
домовленістю між учасниками не
передбачено збереження договору щодо
інших учасників або заміщення
учасника, який помер (ліквідованої
юридичної особи), його спадкоємцями
(правонаступниками);

- відмови учасника від подальшої участі
у договорі простого товариства або
розірвання договору на вимогу одного з
учасників, якщо домовленістю між
учасниками не передбачено збереження
договору щодо інших учасників;

- спливу строку договору простого
товариства;

- виділу частки учасника на вимогу його
кредитора, якщо домовленістю між
учасниками не передбачено збереження
договору щодо інших учасників;

- досягнення мети товариства або
настання обставини, коли досягнення
мети товариства стало неможливим.

Таким чином, у випадку зміни складу
учасників простого товариства, сторони
багатостороннього договору простого
товариства можуть своєю домовленістю
передбачити його збереження для решти
учасників, оформивши відповідні
домовленості у належній формі, у такому
випадку дія такого договору
припиняється лише щодо учасника, який
вибув.

Встановлено, що учасники спірного
договору простого товариства
погоджено збереження договору
простого товариства для інших
учасників, у випадку виходу одного з
учасників з такого договору.

Відповідно до статті 104 Цивільного
кодексу України юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації. Юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Згідно частини 1 статті 59
Господарського кодексу України
припинення діяльності суб'єкта
господарювання здійснюється шляхом
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбаченим цим
Кодексом, - за рішенням суду.

За статтею 33 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
органу державної влади, прийнятим у
випадках, передбачених законом.

Судами встановлено, що розпорядженням
Кабінету Міністрів України № 525-р від
10.04.2009 р. "Про перейменування казенного
підприємства "Центральне
конструкторське бюро "Арсенал" та
реорганізацію державного підприємства
"Завод Арсенал" і державного
науково-дослідного підприємства
"Український технологічний центр
оптичного приладобудування" державне
підприємство завод "Арсенал" було
реорганізовано шляхом приєднання до
казенного підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал".

28.05.2009 р. Національним космічним
агентством України на виконання
розпорядження Кабінету Міністрів
України № 525-р від 10.04.2009 р. прийнято
Наказ № 141 "Про реорганізацію
державного підприємства завод
"Арсенал", відповідно до пункту 2 якого
діяльність державного підприємства
завод "Арсенал" було припинено.

18.11.2009 р. наказом Національного
космічного агентства України № 376 "Про
деякі питання реорганізації
державного підприємства завод
"Арсенал" було затверджено
Передавальний акт передання всього
майна, прав та обов'язків державного
підприємства завод "Арсенал" до
казенного підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал" в
результаті приєднання від 16.11.2009 р.

24.11.2009 р. було проведено державну
реєстрацію припинення юридичної особи
державного підприємства завод
"Арсенал" (номер запису 3000830).

За змістом пунктів 16.4. 16.5 договору про
спільну діяльність № 10 від 18.12.2007 р.
зміни у цей договір можуть бути внесені
тільки за домовленістю учасників, яка
оформлюється додатковою угодою до
такого договору, при цьому внесені
зміни набирають чинності з моменту
належного оформлення учасниками
відповідної додаткової угоди до цього
договору, якщо інше не встановлено у
самій додатковій угоді.

Враховуючи викладене, учасники
простого товариства перебачили, що у
разі настання обставин, передбачених
статтею 1141 Цивільного кодексу України,
даний договір зберігає свою чинність
та залишає право за правонаступником
учасника простого товариства, який
вибув з нього у зв'язку з припинення
юридичної особи, на співучасть у цьому
товаристві, проте статус учасника
товариства набувається
правонаступником не автоматично, а
потребує відповідного процедурного
узгодження шляхом укладання
додаткової угоди.

Між тим, судами встановлено, що
правонаступник державного
підприємства завод "Арсенал" - казенне
підприємство спеціального
приладобудування "Арсенал" учасником
простого товариства не являється,
питання про внесення змін до умов
договору № 10 простого товариства його
учасниками після ліквідації
державного підприємства завод
"Арсенал" не ініціювалося.

Будь-які докази, які б свідчили про
прийом до складу учасників договору №
10 нового учасника - казенного
підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал" - судам не
надано.

Враховуючи викладені обставини,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав вважати, що казенне
підприємство спеціального
приладобудування "Арсенал" набуло прав
та обов'язків учасника простого
товариства за договором № 10 від 18.12.2007
р. у повному обсязі, а тому висновок
суду першої інстанції про наявність
таких підстав є передчасним та таким,
що не відповідає дійсним обставинам
справи.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

30.09.2008 р., виходячи з положень договору
№ 10 від 18.12.2007 р. простого товариства
(спільної діяльності), укладеного між
державним підприємством завод
"Арсенал", корпорацією
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал",
товариством з обмеженою
відповідальністю "Скайнет Ltd", між
державним підприємством завод
"Арсенал" (сторона-1) в особі голови
правління корпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Скайнет Ltd" (сторона-2)
було укладено договір № И/84-330-08 про
відшкодування витрат по сплаті податку
на землю, відповідно до умов якого
сторона-2 зобов'язалась відшкодувати
стороні-1 витрати по сплаті податку на
землю за земельні ділянки, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Московська, 8, переданих стороні-2
згідно договору № 10 простого
товариства (спільної діяльності),
укладеного між державним
підприємством завод "Арсенал",
корпорацією "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал", товариством з
обмеженою відповідальністю "Скайнет Ltd"
від 18.12.2007 р.

За умовами розділу 3 зазначеного
договору сума відшкодування податку на
землю визначається на підставі Закону
України "Про плату за землю" та інших
нормативно-правових актів з
урахуванням щорічної індексації плати
за землю згідно кадастрового номера та
нормативної грошової оцінки 1 м2
земельної ділянки. Розрахунок витрат
державного підприємства завод
"Арсенал" по сплаті податку на землю
здійснюється з урахуванням площ
приміщень нерухомого майна та
пропорційно відношення площі
переданого нерухомого майна до
загальної площі будівлі, який є
невід'ємною частиною даного договору.

Зміна суми відшкодування витрат по
сплаті податку на землю за договором,
провадиться у разі зміни
нормативно-правових актів, зміни
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, її індексації та в інших
випадках, передбачених законодавством
України та при іншій істотній зміні
обставин.

Відшкодування податку на землю
проводиться щомісячно на підставі
наданих державним підприємством завод
"Арсенал" розрахунків. Розрахунки по
відшкодуванню витрат по сплаті податку
на землю здійснюються по кожному
об'єкту нерухомого майна окремо з
зазначенням площі земельної ділянки,
яка відноситься до площі приміщень
сторони-2 та місячної суми компенсації
податку на землю.

Розрахунковим періодом є календарний
місяць. Розрахунки за даним договором
проводяться протягом п'яти банківських
днів з дати виставлення державним
підприємством завод "Арсенал" рахунку.

Апеляційним господарським судом
встановлено, що державним
підприємством завод "Арсенал"
виставляло рахунки простому
товариству та надсилало акти виконаних
робіт на відшкодування витрат по
сплаті податку на землю згідно
договору № И/84-330-08 від 30.09.2008 р., однак,
корпорація "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал" в порушення умов
договору та чинного законодавства свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконала, у зв'язку з чим у
останньої утворилась заборгованість
по сплаті земельного податку у розмірі
2 468 568, 76 грн., стягнення якої і є
предметом даного спору.

Відповідно до пункту 6.1 договору №
И/84-330-08 про відшкодування витрат по
сплаті податку на землю від 30.09.2008 р.
даний договір набирає чинності з
моменту підписання його сторонами і
діє протягом часу дії договору № 10
простого товариства (спільної
діяльності) від 18.12.2007 р.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав вважати вказаний договір
припиненим, що у свою чергу свідчить
про розповсюдження його дії на
учасників простого товариства та
зобов'язує останніх сплатити земельний
податок у розмірах встановлених у
виставлених позивачем рахунках.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки.

За положеннями Господарського кодексу
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання (частина 1
статті 230 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно частини 4 статті 231
Господарського кодексу України у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

За частини 6 статті 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Апеляційним судом перевірено наданий
казенним підприємством спеціального
приладобудування "Арсенал" розрахунок
пені, що підлягає стягненню з
корпорації "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал" у зв'язку з
порушенням грошового зобов'язання, та
встановлено, що розрахунок є
арифметично вірним.

Враховуючи викладене, а також те, що
корпорація "Науково-виробниче
об'єднання "Арсенал" не виконало
прийняті на себе зобов'язання за
договором №И/84-330-08 від 30.09.2008 р., суд
касаційної інстанції погоджується з
висновками апеляційного
господарського суду про підставність
заявлених позивачем вимог про
стягнення з відповідача 2 468 568, 76 грн.
суми основного боргу та пені у розмірі
611 731, 65 грн.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у
касаційній скарзі судова колегія
вважає непереконливими та такими, що
спростовуються наявними доказами та
встановленими матеріалами справи, а
прийняту у справі постанову
апеляційного суду такою, що відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її зміни чи скасування, не
вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями
1115, 1117, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Корпорації
"Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013 р. у
справі № 910/199/13 господарського суду
міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя
І.
Ходаківська

Судді:
М. Данилова

Т. Данилова