ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р.
Справа № 917/2429/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України", 01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 1

до Приватного підприємства "Фірма
Борисфен", 36037, м. Полтава, б-р Богдана
Хмельницького, 9/7, кв. 186

про стягнення 57957,45 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Гринь Ю.М.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 14.01.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 57957,45 грн. боргу за
договором складського зберігання № 53
від 06.08.2012 року, в т.ч. 57474,07 грн. основної
заборгованості, 393,94 грн. пені та 89,44
грн. 3% річних.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, надіслана на його адресу
копія ухвали від 24.12.2013 року (а.с. 115) була
повернута до суду поштовим відділенням
з відміткою "за закінченням терміну
зберігання". Разом із тим, як вбачається
з наданого позивачем витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с. 110-111),
станом на 18.12.2013 року місцезнаходженням
відповідача по справі є: 3936037, м.
Полтава, б-р Богдана Хмельницького, 9/7,
кв. 186, що співпадає з адресою, вказаною
у позовній заяві. За таких обставин
відповідач вважається належним чином
повідомленим про дату, час і місце
розгляду справи.

У зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи, достатньо і
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про час, дату та
місце проведення судового засідання, а
його неявка не перешкоджає розгляду
справи по суті, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами на підставі
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

06.08.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" (позивач, зерновий склад) та
Приватним підприємством "Фірма
Борисфен" (відповідач, поклажодавець)
був укладений договір складського
зберігання № 53 (а.с. 11-14), згідно якого
поклажодавець зобов'язався передати, а
зерновий склад - прийняти на зберігання
зернові, зернобобові, олійні культури
врожаю 2012 року (далі - зерно), надати
додаткові послуги відповідно до
додатку № 1 (а.с. 15), що є невід'ємною
частиною договору, та в установлений
строк повернути їх поклажодавцю або
особі, зазначеній ним як одержувач (п.
1.1. договору).

У відповідності до п. 11.1. договору
складського зберігання № 53 від 06.08.2012
року (далі - договір) цей договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.05.013
року, а в частині розрахунків - до
повного виконання умов договору.

Додатковою угодою б/н від 27.05.2013 року
(а.с. 16) термін дії даного договору був
визначений до повного виконання
зобов'язань по договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2012
року відповідачем на виконання умов
укладеного договору згідно складських
квитанцій № 191 від 06.08.2012 року, № 200 від
07.08.2012 року, № 206 від 08.08.2012 року, № 212
від 10.08.2012 року, № 214 від 13.08.2012 року, № 219
від 14.08.2012 року, № 243 від 04.09.2012 року, № 247
від 05.09.2012 року (а.с. 17-24) було передано
позивачеві зерно (просо 4 класу типу II) в
загальній кількості 174940,00 кг. Вказане
зерно було прийняте позивачем на
зберігання із наданням обумовлених
договором послуг (приймання, сушіння,
очищення, зберігання).

Відповідно до приписів пп. 4.3.2. договору
поклажодавець зобов'язаний своєчасно
розрахуватись за надані послуги з
приймання, зберігання, відвантаження, а
також за додаткові послуги згідно з
додатком 1 до цього договору.

Згідно п. 5.4. договору зерновий склад
зобов'язаний щомісяця до 3 числа
наступного за звітним місяця надати
поклажодавцеві акт наданих послуг та
виставити рахунок для оплати послуг.

У відповідності до п. 5.6. договору
оплата послуг, що надані зерновим
складом, зі зберігання, відвантаження,
переоформлення зерна та додаткових
послуг повинні бути оплачені
поклажодавцем протягом 3 робочих днів з
дня одержання виставленого зерновим
складом рахунку.

Згідно п. 5.7. договору поклажодавець у
триденний термін з дня отримання акта
виконаних робіт, підписаного зі
сторони зернового складу, в разі згоди
з наданими послугами зобов'язаний
підписати його та повернути зерновому
складу один примірник.

Відповідно до п. 5.8. договору у разі
незгоди підписання акту виконаних
робіт поклажодавець у триденний термін
з дня отримання акта надсилає
зерновому складу свої обгрунтовані
заперечення.

У відповідності до п. 5.9. договору в разі
непідписання поклажодавцем акта
виконаних робіт у триденний термін з
дня його отримання та ненадання
обгрунтованих заперечень акт
виконаних робіт вважається підписаним.

На виконання вимог п. 5.6. укладеного
договору позивачем було виставлено
відповідачеві для оплати наступні
рахунки-фактури (а.с. 25-47):

- № РЗ-000798 від 06.08.2012 року на суму 893,03
грн.;

- № РЗ-000818 від 07.08.2012 року на суму 3344,82
грн.;

- № РЗ-000823 від 08.08.2012 року на суму 1268,85
грн.;

- № РЗ-000828 від 10.08.2012 року на суму 2394,90
грн.;

- № РЗ-000832 від 13.08.2012 року на суму 3956,64
грн.;

- № РЗ-000834 від 14.08.2012 року на суму 1372,76
грн.;

- № РЗ-000863 від 31.08.2012 року на суму 1526,26
грн.;

- № РЗ-000897 від 05.09.2012 року на суму 2404,53
грн.;

- № РЗ-000894 від 04.09.2012 року на суму 1533,67
грн.;

- № РЗ-001141 від 30.09.2012 року на суму 2692,70
грн.;

- № РЗ-001590 від 31.10.2012 року на суму 2775,91
грн.;

- № РЗ-002026 від 30.11.2012 року на суму 2775,74
грн.;

- № РЗ-002145 від 31.12.2012 року на суму 2775,91
грн.;

- № РЗ-002193 від 31.01.2013 року на суму 2775,74
грн.;

- № РЗ-002315 від 28.02.2013 року на суму 2775,67
грн.;

- № РЗ-002405 від 31.03.2013 року на суму 2775,91
грн.;

- № РЗ-002521 від 30.04.2013 року на суму 2775,74
грн.;

- № РЗ-002580 від 31.05.2013 року на суму 2775,91
грн.;

- № РЗ-002607 від 30.06.2013 року на суму 2775,74
грн.;

- № РЗ-002864 від 31.07.2013 року на суму 2775,91
грн.;

- № РЗ-002946 від 31.08.2013 року на суму 2775,91
грн.;

- № РЗ-003082 від 30.09.2013 року на суму 2775,74
грн.;

- № РЗ-003563 від 31.10.2013 року на суму 2775,91
грн.

Одночасно з рахунками позивачем на
адресу відповідача відповідно до вимог
п. 5.4. договору були надіслані акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
за відповідні періоди (а.с. 48-70). Факт
направлення відповідачеві рахунків на
оплату послуг та актів здачі-прийняття
робіт (надання послуг) підтверджується
копіями фіскальних чеків та описів
вкладень (а.с. 76-79, 124, 127, 128).

Разом із тим, в порушення взятих на себе
за договором зобов'язань відповідач
вказані рахунки не оплатив, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
не підписав і позивачеві не повернув.
Будь-яких заперечень щодо наданих
позивачем послуг відповідач не
висловив.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з претензіями про
погашення боргу (а.с. 72-75), однак дані
звернення були залишені останнім без
реагування.

У позовній заяві позивач просить
стягнути з відповідача суму основного
боргу за надані згідно договору
послуги в розмірі 57474,07 грн., а також
нараховані на нього за період з 21.06.2013
року по 25.11.2013 року пеню і розмірі 393,94
грн. пені та 3% річних в розмірі 89,44 грн.
(нарахування пені та 3% річних здійснено
на заборгованість за рахунками №
РЗ-002580 від 31.05.2013 року, № РЗ-002607 від
30.06.2013 року, № РЗ-002864 від 31.07.2013 року та №
РЗ-002946 від 31.08.2013 року).

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 936 ЦК України
за договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Положеннями ст. ст. 956, 957 ЦК України
визначено, що за договором складського
зберігання товарний склад
(організація, яка зберігає товар та
надає послуги, пов'язані зі
зберіганням, на засадах
підприємницької діяльності)
зобов'язується за плату зберігати
товар, переданий йому поклажодавцем, і
повернути цей товар у схоронності.
Договір складського зберігання,
укладений складом загального
користування, є публічним договором.
Договір складського зберігання
укладається у письмовій формі.
Письмова форма договору складського
зберігання вважається дотриманою, якщо
прийняття товару на товарний склад
посвідчене складським документом.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ч. 1 ст. 946 ЦК України плата
за зберігання та строки її внесення
встановлюються договором зберігання.
При цьому в силу ч. 1 ст. 947 ЦК України до
плати за зберігання можуть бути
включені витрати зберігача на
зберігання речі.

Обов'язок відповідача своєчасно в
повному обсязі розраховуватись за
надані позивачем послуги та строки
його виконання встановлено пп. 4.3.2. та п.
5.6. спірного договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами правовідносин з приводу
надання послуг складського зберігання,
обсяги та вартість наданих послуг, факт
виставлення рахунків на оплату наданих
за договором послуг, факт наявності
заборгованості в сумі 57474,07 грн. за
надані згідно договору послуги та факт
прострочення виконання грошових
зобов'язань відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 57474,07 грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 216, 218, 229,
230, 231 ГК України боржник несе
господарсько-правову відповідальність
за невиконання ним грошового
зобов'язання шляхом застосування до
нього господарських санкцій.

Згідно ст. ст. 546, 549, 550 ЦК України
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою (штрафом або пенею)
- грошовою сумою або іншим майном, яке
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 547-548 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вичиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

У відповідності до п. 6.2. договору за
прострочку оплати вартості послуг,
наданих зерновим складом,
поклажодавець зобов'язаний сплатити
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від простроченої суми за
кожний день прострочення.

Як вбачається з наведених у позовній
заяві розрахунків, під час нарахування
пені та 3% річних позивачем враховано
періоди часу, протягом яких рахунки
пересилались відповідачу, тобто
поштовий перебіг. Дані періоди в цілому
узгоджуються із встановленими наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України № 1149 від 12.12.2007 року строками
пересилання поштових відправлень.

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність нарахування позивачем
пені та 3% річних, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги в цій частині
також підлягають задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

У відповідності до п. 4 ст. 129
Конституції України, ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Сторони вільні у наданні до суду своїх
доказів та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про
задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Фірма Борисфен" (36037, м. Полтава, б-р
Богдана Хмельницького, 9/7, кв. 186, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 1, ) -
57474,07 грн. основної заборгованості, 393,94
грн. пені, 89,44 грн. 3% річних та 1720,50 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.01.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.