ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

23 січня 2014 року
Справа № 913/3325/13

Провадження №17/913/3325/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківська
нафтобаза - 2004», м. Ровеньки Луганської
області

до Публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» в особі філії
Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства, м. Свердловськ
Луганської області

про скасування
оперативно-господарської санкції

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Хомутянський А.М.,
довіреність № 2 від 01.01.2014;

від відповідача - Ільченко Є.І.,
довіреність № 183 від 03.12.2013; Сєньков Є.І.,
довіреність № 188 від 05.12.2013.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги
про:

- скасування
оперативно-господарської санкції у
вигляді нарахування Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» в особі філії
Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківська
нафтобаза-2004», на підставі акту
приймання-передачі природного газу №
СВЕ00001380 від 31.10.2013, рахунку на оплату
№00001380 від 31.10.2013, технічного розрахунку
від 01.11.2013, прийнятого та використаного
природного газу в загальному обсязі 85590
м3 за договором на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (для потреб промислових
споживачів та інших суб'єктів
господарювання) №2013/ТП-ПР316-13 від 20.12.2012
на суму 395885,93 грн.;

- зобов'язання Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» в особі філії
Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства здійснити Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Ровеньківська нафтобаза-2004»
перерахунок обсягів споживання
природного газу за період відсутності
витратоміру-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 № 3789 середньодобовими даними
попередніх п'яти аналогічних періодів.

Представник позивача 23.01.2014 надав суду
пояснення №16 від 21.01.2014, в якому
зазначив, що підтримує позовні вимоги у
повному обсязі.

Разом з тим, позивачем подано
обґрунтування щодо залучення у справі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ДП
«Луганськстандартметрологія»,
посилаючись на те, що у разі
задоволення позову у ДП
«Луганськстандартметрологія»
виникнуть нові обов'язки у вигляді
відшкодування збитків, оскільки
підставою для перерахунку об'єму
спожитого газу була довідка ДП
«Луганськстандартметрологія», і
зазначення в мотивувальній частині про
її неправомірність дасть підстави для
заявлення вимог до ДП
«Луганськстандартметрологія».

Відповідно до приписів ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до
прийняття рішення господарським судом,
якщо рішення з господарського спору
може вплинути на їх права або
обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може
бути залучено до участі у справі
також за клопотанням сторін,
прокурора. Якщо господарський суд при
прийнятті позовної заяви, вчиненні дій
по підготовці справи до розгляду або
підчас розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх
осіб і у заявах третіх осіб про вступ
у справу на стороні позивача або
відповідача зазначається, на яких
підставах третіх осіб належить
залучити або допустити до участі у
справі.

В постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011

№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено що для
вирішення питання щодо наявності
юридичного інтересу у третьої особи,
необхідно з'ясовувати, чи буде у зв'язку
з прийняттям судового рішення з даної
справи таку особу наділено новими
правами чи покладено на неї нові
обов'язки, або змінено її наявні права
та/або обов'язки, або позбавлено певних
прав та/або обов'язків у майбутньому».

Так, враховуючи, що предметом позову є
скасування оперативно-господарської
санкції у вигляді нарахування
прийнятого та використаного
природного газу в загальному обсязі 85590
м3 на підставі акту приймання-передачі
природного газу № СВЕ00001380 від 31.10.2013,
підписаного обома сторонами на
підставі договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (для потреб промислових
споживачів та інших суб'єктів
господарювання) №2013/ТП-ПР316-13 від 20.12.2012,
можна дійти висновку, що вказане
рішення не впливає на права та
обов'язки ДП
«Луганськстандартметрологія»
відносно відповідача.

Відповідач з позовними вимогами
незгодний та просив в задоволенні
позову відмовити з підстав, викладених
у відзиві на позовну заяву від 23.12.2013 №
01-221/3579 та поясненнях від 23.01.2014 №
01-02/54/399.

Зокрема, відповідач зазначає, що
нарахування за поставлений природний
газ здійснювалися у відповідності до
вимог Правил користування природним
газом для юридичних осіб, які
затверджені Постановою НКРЕ від 13.09.2012
№1181, та Правил обліку природного газу
під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання, що
затверджені наказом Міністерства
палива та енергетики України від 27.12.2005
р. № 618.

До того ж він вказує, що визначення
об'єму спожитого природного газу, в
тому числі і за проектною номінальною
потужністю неопломбованого газового
обладнання, є обов'язком ПАТ
«Луганськгаз», який передбачений
умовами договору на постачання
природного газу та нормами діючого
законодавства.

Крім того, відповідач
звертає увагу на те, що пунктом 3.6.
Правил користування природним газом
для юридичних осіб, що затверджені
Постановою НКРЕ від 13.09.2012 №1181,
встановлено, що для комерційного
обліку газу повинні застосовуватись
ЗВТ, типи яких занесені до Державного
реєстру засобів вимірювальної техніки
та відповідають вимогам цих Правил.
Так, для комерційного обліку
природного газу застосування
витратоміра-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 (виробник - ТОВ НВП "ИРВИС",
Російська Федерація), який відповідно
до протоколу засідання
Науково-технічної комісії метрології
Держспоживстандарту України від 17.12.2009
№ 5-2009 вилучений з Державного реєстру
засобів вимірювальної техніки, не
дозволяється.

Також відповідач зазначає, що пунктом
3.10 Правил №1181, передбачено, що
індикатори обчислювачів повинні
відображати поточні значення
температури та тиску газу, коефіцієнта
стисливості газу, об'ємну витрату газу
за робочих умов, об'єм та об'ємну
витрату газу. При цьому, блок обробки та
індикації сигналів, який входить до
складу витратоміра-лічильника газу
вихрового ВРСГ-1, зав. № 3789 не
забезпечує відображання поточного
значення коефіцієнта стисливості газу.
Так, використання
витратомірів-лічильників газу
вихрових ВРСГ-1, які вилучені з
Державного реєстру засобів
вимірювальної техніки, для проведення
комерційних розрахунків при
здійсненні транспортування, розподілу
та постачання природного газу за їх
показами, є порушенням чинного
законодавства.

Відповідач вважає, що у зв'язку з
вилученням з Державного реєстру
засобів вимірювальної техніки
витратоміру-лічильнику газу вихрового
ВРСГ-1 (виробник - ТОВ НВП "ИРВИС",
Російська Федерація), відповідно до
протоколу засідання Науково-технічної
комісії метрології
Держспоживстандарту України від 17.12.2009
№ 5-2009 у зв'язку з не приведенням вузла
обліку у відповідність до вимог Правил
№1181, ігноруванням вимог листів -
попереджень ПАТ «Луганськгаз» від
10.07.2013 №01-22.1/1900 та від 10.09.2013 №01-22.1/2429,
враховуючі роз'яснення НКРЕ від 05.07.2013
№4478/17/47-13 та від 23.08.2013 № 5829/16/47-13, у ПАТ
«Луганськгаз» виникли обґрунтовані
сумніви щодо можливості використання
зазначеного приладу обліку та щодо
правильності і точності ведення обліку
споживання природного газу. Тобто, між
сторонами виникли спірні питання,
стосовно технічних, в тому числі
метрологічних характеристик засобів
вимірювальної техніки, що відповідно
до вимог п.3.12.1 Правил №1181 надає право
вимагати проведення позачергової
повірки витратоміра-лічильника газу
вихрового ВРСГ-1, що входить до складу
вузла обліку природного газу АГНКС ТОВ
«Ровенківська нафтобаза-2004».

Також, відповідач зазначає, що
розрахунок за використаний природний
газ ТОВ «Ровеньківська нафтобаза-2004»,
за період з 9-00 год. 01.10.2013 по 14-00 год.
14.10.2013, було здійснено у відповідності з
вимогами п. 3.12.2 - п. 3.12.4 Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, які затверджені
Постановою НКРЕ від 13.09.2012 №1181, та
вимогами п. 5.13 - 5.13.2 Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання, що
затверджені наказом Міністерства
палива та енергетики України від 27.12.2005
р. № 618.

При цьому, відповідач стверджує, що
фактично 14.10.2013 жодних перевірок на
об'єкті ТОВ «Ровеньківська
нафтобаза-2004» не проводилось. Було
здійснено зняття, упакування,
опломбування та передача на зберігання
витратоміра-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 зав. № 3789, за раніше надісланим
повідомленням №01-22.1/2722 від 09.10.2013, для
майбутнього проведення повірки.
Розрахунок за використаний природний
газ був здійснений на підставі Довідки
№1952 від 16.10.2013 «про непридатність
засобу вимірювальної техніки», виданої
ДП «Луганськстандартметрологія», а не
на підставі будь-якого акту перевірки.
Актом № П873 від 14.10.2013 будь-яких
результатів перевірки не зазначається
і жодних порушень не фіксується. Всі
дії представників ПАТ «Луганськгаз»
14.10.2013 проводилися за згодою та у
присутності представників позивача.
Жодних зауважень та заперечень 14.10.2013
від позивача не надходило.

Стосовно посилань позивача
в позові на результати повірки ДП
«Харківстандартметрологія» приладу
обліку газу ВРСГ-1
(витратомір-лічильник газу вихровий)
№3789 відповідач зазначає, що результати
первинної повірки ДП
«Харківстандартметрологія» не можуть
застосовуватися для визначення
придатності вузла обліку і здійснення
нарахувань за період з 01.10.2013 по 14.10.2013
за показниками лічильника, оскільки
після проведення позачергової повірки
витратоміра-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 зав.№ 3789 на базі ДП
«Луганськстандартметрологія»,
відповідний лічильник було визнано
непридатним до застосування та віддано
позивачу, без його упакування та
пломбування.

Крім того, відповідач вважає, що
при розрахунку величини номінальних
витрат газу на один газоспоживаючий
прилад слід застосовувати показники не
195 м]/годин., а як встановлено у
технічній документації на установку
автомобільну компресорну блочну
УАКБ-КПГ-ІІ - 270 м3/годин. Отже, з огляду
на зазначені обставини, при здійснені
розрахунків має застосовуватися
величина номінальних витрат газу - 270
м3/годин.

Також, відповідач вказує, що
пунктом 2.16. Технічної угоди
передбачено, що результати вимірювань
вузлів обліку газу визнаються
недостовірними у наступних випадках
(зокрема): - неналежним чином оформлена,
частково або повністю відсутня у
споживача документація на комерційний
вузол обліку газу; - вузол обліку газу
не відповідає вимогам чинних
нормативних документів в частині
вимірювання та обліку газу; - у вузлі
обліку застосовуються ЗВТ, які не
занесені до державного реєстру ЗВТ,
допущених до застосування в Україні,
або такі, що не атестовані органами
Держспоживстандарту України; - стан та
умови експлуатації ЗВТ та пристроїв
обліку газу не відповідають вимогам
експлуатаційної документації на них.

Тобто, визнання результатів вимірювань
вузла обліку недостовірними та
здійснені перерахунки за проектною
номінальною потужністю повністю
відповідають нормам чинного
законодавства та умовам Технічної
угоди до договору на постачання
природного газу №2013/ТП-ПР 316-13 від
20.12.2012.

Також, відповідач - ПАТ «Луганськгаз»
вважає, що розрахунок кількості
спожитого Позивачем у жовтні 2013 року
природного газу, не можна розглядати як
застосування до нього
оперативно-господарських санкцій в
розумінні глави 26 Господарського
кодексу України, зокрема статей 235-237
цього кодексу.

За таких обставин, відповідач просить
суд відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог повністю.

Дослідивши обставини справи,
витребувані судом та надані сторонами
докази на підтвердження своїх доводів,
заслухавши пояснення представників
сторін, що прибули у судове засідання,
суд

в с т а н о в и в:

Між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Луганськгаз" (відповідач у
справі), як Постачальником, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ровеньківська
нафтобаза - 2004" (позивач у справі), як
Споживачем, 20.12.2012 був укладений
договір на постачання природного газу
за регульованим тарифом (для потреб
промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання) №2013/ТП-ПР316-13
(далі - Договір постачання).

Згідно із п. 1.1 Договору постачання,
постачальник протягом 2013 року здійснює
Споживачу постачання природного газу в
обсягах і порядку, передбачених
Договором для забезпечення потреб
Споживача, а Споживач оплачує
Постачальнику вартість газу у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених Договором.

Обсяг газу, який надходить до мережі
Споживача, вимірюється вузлом обліку,
що знаходиться на балансі Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ровеньківська нафтобаза-2004" (далі - ТОВ
"Ровеньківська нафтобаза-2004"), тип
приладу обліку газу ВРСГ-1 №3789, дата
випуску 27.07.2005, номінальні витрати газу
на один газоспоживний прилад (м3/годин) -
195 л., згідно з Додатком № 1 до Договору.
Даний вузол обліку газу визнаний
комерційним в договірних відносинах
між Постачальником та Споживачем і за
результатами його замірів проводилось
щомісячне приймання-передавання
обсягів спожитого природного газу.

Крім того, між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Луганськгаз" (відповідач у
справі), як Виконавцем, та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Ровеньківська нафтобаза - 2004" (позивач
у справі), як Споживачем, 20.12.2012 була
укладена Технічну угоду про порядок
організації обліку природного газу
договір (далі - Технічна угода), що є
Додатком № 3 до Договору.

Пунктом 2.16 Технічної угоди
встановлено, що результати вимірювань
вузлів обліку газу визнаються
недостовірними, у тому числі у
випадках:

- неналежним чином оформлена, частково
або повністю відсутня у споживача
документація на комерційний вузол
обліку газу (пп. 2.16.1 Технічної угоди),

- у вузлі обліку застосовуються ЗВТ, які
не занесені до державного реєстру ЗВТ,
допущених до застосування в Україні,
або такі, що не атестовані органами
Держспоживстандарту України (пп. 2.16.4
Технічної угоди),

- стан та умови експлуатації ЗВТ та
пристроїв обліку газу не відповідають
вимогам експлуатаційної документації
на них (пп. 2.16.5 Технічної угоди).

Як встановлено у пункті 2.17 Технічної
угоди, при визнанні результатів
вимірювань вузлом обліку газу
споживача недостовірними, згідно п. 2.16,
кількість спожитого газу визначається
за розрахунками Виконавця за проектною
номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання
(до якого здійснюється газопостачання)
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

Згідно пп. 2.19.4 Технічної угоди,
Виконавець зобов'язується перевіряти
прилади обліку газу споживача на
відповідність п. 2.6 - 2.12 даної угоди та, у
разі виявлення порушень перерахунки
об'ємів за спожитий газ проводити по
потужності неопломбованого газового
обладнання.

30.05.2013 працівниками ПАТ "Луганськгаз"
було здійснено технічну перевірку
вузла обліку, за результатами якої
складений Акт перевірки технічного
стану вузла обліку № П809 від 30.05.2013, в
якому є вказівки про те, що у зв'язку з
виключенням лічильника газу ВРСГ-1 з
Державного реєстру засобів
вимірювальної техніки необхідно у
термін до 01.07.2013 виконати реконструкцію
вузла обліку та у разі невиконання
даного висновку вузол обліку газу буде
визнаний некомерційним.

Позивач 03.06.2013 направив на адресу
відповідача незгоду з Актом, у зв'язку з
тим, що лічильник газу ВРСГ-1 заводський
номер 3789 пройшов повірки та визнаний
придатним до застосування, строк
чергової повірки встановлений до
20.01.2014. Отже, на думку позивача,
відповідно до п. 2.1 Положення про реєстр
засобів вимірювальної техніки,
затвердженого наказом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
22.08.2005 № 218, відсутність типів
ЗВТ у Державному реєстрі не може бути
підставою для заборони використання
цих засобів на території України (за
умови підтвердження нормованих
метрологічних характеристик та
придатності цих засобів до
застосування шляхом здійснення їх
державної метрологічної атестації),
вузол обліку є комерційним, тому
позивач має право його
використовувати. В подальшому
відповідач неодноразово звертався до
позивача з вимогою про необхідність
заміни вузла обліку на інший.

14.10.2013 працівниками відповідача
було здійснено технічну перевірку
вузла обліку в ході якої було здійснене
його розпломбування. Результати
перевірки були оформлені відповідачем
за актом перевірки ВОГ № П873 від 14.10.2013.

24.10.2013 на адресу позивача надійшов
лист № 701 від відповідача, в якому було
повідомлено, що за результатами
проведеної позачергової повірки
витратомір-лічильник газу вихровий
ВРСГ-1 визнаний непридатним для
використання і, що відповідно до п.3.12.2,
3.12.4 "Правил користування природним
газом для юридичних осіб", позивачу
буде зроблений перерахунок обсягу
спожитого газу за період з 01.10.2013 по
14.10.2013 по номінальній потужності
газового обладнання у обсязі 85590 м3.

ТОВ "Ровеньківська нафтобаза-2004"
вважає, що перевірка була здійснена
всупереч умовам Договору постачання та
діючому законодавству України, а
підстави згідно яких лічильник газу
був визнаний не придатним для
використання є неправомірними.

06.11.2013 відповідачем позивачу був
наданий Акт № СВЕ00001380/1025
приймання-передачі природного газу від
31.10.2013 на загальний обсяг 85590 м3 на
загальну суму 395885,93 грн. та складений
письмово розрахунок за спожитий
природний газ.

За таких обставин, позивач
звернувся до суду з даним позовом, та
просить суд скасувати
оперативно-господарську санкцію
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Луганськгаз" в особі філії
Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ровеньківська
нафтобаза-2004", на підставі акту
приймання-передачі природного газу №
СВЕ00001380 від 31.10.2013, рахунку на оплату
№00001380 від 31.10.2013, технічного розрахунку
від 01.11.2013, прийнятого та використаного
природного газу в загальному обсязі 85590
м3 за договором на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (для потреб промислових
споживачів та інших суб'єктів
господарювання) №2013/ТП-ПР316-13 від 20.12.2012
на суму 395885,93 грн.

Крім того, позивач просить суд
зобов'язати відповідача здійснити
позивачу перерахунок обсягів
споживання природного газу за період
відсутності витратоміру-лічильника
газу вихрового ВРСГ-1 № 3789
середньодобовими даними попередніх
п'яти аналогічних періодів.

Відповідач позов проти позову
заперечив, з підстав зазначених вище.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи позивача та надані ним
докази, суд дійшов висновку про
наступне.

Відповідно ст. 235 Господарського
кодексу України
оперативно-господарські санкції - це
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
господарських зобов'язання, що
використовуються самими сторонами
зобов'язання в односторонньому
порядку. До суб'єкта, який порушив
господарське зобов'язання, можуть бути
застосовані лише ті
оперативно-господарські санкції,
застосування яких передбачено
договором.

Статтею 237 Господарського кодексу
України визначено, що підставою для
застосування оперативно -
господарських санкцій є факт порушення
господарського зобов'язання другою
стороною. Оперативно-господарські
санкції застосовуються стороною, яка
потерпіла від правопорушення, у
позасудовому порядку та без
попереднього пред'явлення претензії
порушнику зобов'язання.

Таким чином, згідно із приписами
вказаних статей Господарського
процесуального кодексу України до
суб'єкта, який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Відповідно до п. 2.6 Договору постачання,
послуги з постачання газу
документально оформлюються підписаним
сторонами актом приймання - передачі
газу, що оформлюється згідно з даними
вузлів обліку, визначених у додатку 1 до
договору.

Згідно п.п. 2.7, 2.8 Договору постачання,
постачальник до 05-го числа, наступного
за звітним місяцем, направляє
споживачу два примірники акта
приймання - передачі газу за звітній
місяць, підписані уповноваженим
представником та скріплені печаткою
постачальника. Споживач протягом двох
робочих днів з дати одержання акта
приймання - передачі газу
зобов'язується повернути
постачальнику один примірник
оригіналу акта приймання - передачі
газу, підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою
споживача, або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання акта
приймання - передачі газу.

З огляду на вказані умови укладеного
між сторонами договору, суд дійшов
висновку, що в даному випадку
нарахування прийнятого та
використаного природного газу та
зазначення про це в акті приймання -
передачі газу № СВЕ00001380 від 31.10.2013,
рахунку на оплату №00001380 від 31.10.2013 на
суму 395885,93 грн. не має ознак оперативно -
господарської санкції та не підлягає
регулюванню положеннями глави 26
Господарського кодексу України. Дії
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"ЛУГАНСЬКГАЗ" щодо обліку газу є
обов'язком як сторони за Договором
постачання та не зобов'язують позивача
припинити будь-яке порушення.

Вищевикладене свідчить, що в даному
випадку відсутнє застосування
оперативно-господарської санкції в
розумінні статті 237 Господарського
кодексу України, тобто позивачем
заявлені позовні вимоги про скасування
оперативно - господарської санкції, яка
не була до нього фактично застосована.

З огляду на викладене вище, шляхом
оцінки всіх наявних матеріалів справи,
враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що вимога про скасування
оперативно-господарської санкції є
безпідставною та необґрунтованою.

В задоволенні вимоги про
зобов'язання Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Луганськгаз» в особі
філії Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства здійснити Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Ровеньківська нафтобаза-2004»
перерахунок обсягів споживання
природного газу за період відсутності
витратоміру-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 № 3789 середньодобовими даними
попередніх п'яти аналогічних періодів
слід відмовити, оскільки вона є
похідною від першої вимоги.

Позивачем також було надано клопотання
про проведення судової експертизи у
вигляді проведення експертної повірки
витратоміру-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 № 3789. Вказане клопотання судом
відхиляється у зв'язку з недоцільністю
його проведення з огляду на
безпідставність позовних вимог.

У зв'язку з викладеним, у задоволенні
позову до Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Луганськгаз» в особі
філії Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства слід відмовити, з
віднесенням судових витрат на
позивача, згідно зі ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні оголошено лише
вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 28.01.2014.

Суддя
О.С. Фонова

Надр. 1 прим.:

1 - до справи

28.01.2014