ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 січня 2014 року Справа № 5011-48/17369-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Прокопанич Г.К.

суддів
Алєєвої І.В.

Євсікова О.О.,

розглянувши касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення
господарського суду міста Києва від
12.07.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
21.10.2013 року

у справі № 5011-48/17369-2012 господарського
суду міста Києва

за позовом обслуговуючого
житлово-будівельного кооперативу
"Темп-2"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 616 860,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий житлово-будівельний
кооператив "Темп-2" звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача заборгованості з оплати
комунальних послуг та витрат на
утримання будинку і прибудинкової
території в сумі 616 860,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.12.2012 року позовні вимоги
обслуговуючого житлово-будівельного
кооперативу "Темп-2" задоволені
повністю, стягнуто з фізичної особи
ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість у розмірі 616 860,00 грн. та
судовий збір у розмірі 12 337,20 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2013 року
рішення господарського суду міста
Києва від 21.12.2012 року у справі
№5011-48/17369-2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15.05.2013 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2103 року та
рішення господарського суду міста
Києва від 21.12.2012 року у справі
№5011-48/17369-2012 скасовано, а справу
передано на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

При новому розгляді справи позивачем
подана заява про збільшення розміру
позовних вимог, за якою він просив суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості з оплати комунальних
послуг та витрат на утримання будинку і
прибудинкової території в сумі 616 860,00
грн., 3% річних в сумі 24 082,90 грн. та
проценти в сумі 60 224,13 грн., яка була
прийнята судом.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.07.2103 року позовні вимоги
обслуговуючого житлово-будівельного
кооперативу "Темп-2" задоволені
частково, стягнуто з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість у розмірі 616 860,00 грн.,
проценти за користування грошовими
коштами у розмірі 57 342,63 грн. та судовий
збір у розмірі 12 337,20 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року
рішення господарського суду міста
Києва від 12.07.2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись із постановленими
судовими актами, фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
Вищого господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 12.07.2013 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали касаційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

В силу ст. 110 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України
постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Оскільки оскаржувана постанова
Київського апеляційного
господарського суду набрала законної
сили 21.10.2013 року, то з урахуванням
наведених приписів закону строк
касаційного оскарження зазначеного
судового акта відповідно до частини
другої статті 51 Господарського
процесуального кодексу України
закінчився 11.11.2013 року відповідно, а
вказана касаційна скарга подана до
суду 03.12.2013 року, про що свідчить штамп
Київського апеляційного
господарського суду на титульному
аркуші касаційної скарги.

Таким чином, зазначена касаційна
скарга подана після закінчення строку,
встановленого для її подання.

Скаржником касаційної скарги заявлено
клопотання про відновлення строку на
касаційне оскарження.

За приписами частини першої ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що у клопотанні про
відновлення пропущеного строку
повинно міститися обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку. Якщо
відновлення процесуального строку
здійснюється за клопотанням сторони чи
прокурора, заявник повинен
обґрунтувати поважність причини
(причин) пропуску строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V
Господарського процесуального кодексу
України.

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи неповажності причин пропуску
строку.

Касаційна інстанція зазначає, що
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Обґрунтовуючи клопотання про
відновлення строку на подання
касаційної скарги скаржник зазначає,
що обставиною, яка зумовила подання
касаційної скарги з пропуском
встановленого строку є отримання
оскаржуваної постанови Київського
апеляційного господарського суду
21.10.2013 року після закінчення строку на
подання касаційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання,
колегія суддів не знайшла підстав для
його задоволення, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи,
постанова Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року
надіслана сторонам у справі 08.11.2013 року,
про що свідчить штамп Київського
апеляційного господарського суду на
зворотній стороні постанови. Крім того,
представник заявника касаційної
скарги був присутній у судовому
засіданні під час оголошення
оскаржуваної постанови 21.10.2013 року.

Отже, своєчасне оскарження судового
акту є суто організаційною проблемою
скаржника.

Касаційна інстанція зазначає, що
основними засадами судочинства,
закріпленими у ст. 129 Конституції
України є, зокрема, законність,
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Принцип законності визначається тим,
що суд у своїй діяльності при вирішенні
справ повинен додержуватись норм
процесуального права.

За змістом положень ст. 107
Господарського процесуального кодексу
України сторона наділена правом
оскарження судового рішення, що є
однією з необхідних умов реалізації,
встановленого законом права на судовий
захист.

Однак, наявність права на оскарження не
є безумовною підставою для здійснення
судового захисту шляхом прийняття
касаційної скарги, поданої з
порушенням встановленого
процесуальним законом порядку.

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і
повертається, зокрема, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

За таких обставин касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню.

Статтею 7 Закону України "Про судовий
збір" передбачено, що сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7
Закону України "Про судовий збір", ст.ст.
86, 110, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про
відновлення строку на подання
касаційної скарги.

2. Повернути касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення
господарського суду міста Києва від
12.07.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
21.10.2013 року у справі №5011-48/17369-2012 (з
доданими до неї документами).

3. Повернути фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 (місцезнаходження 03087, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з
Державного бюджету України 9612 (дев'ять
тисяч шістсот дванадцять) грн. судового
збору, сплаченого квитанцією № 407.1283.1
від 28.11.2013 року

4. Справу №5011-48/17369-2012 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді
І.В. Алєєва

О.О. Євсіков