ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Справа № 5004/2332/11

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експоцентр"

на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду

від 30.07.2013 р.

за скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експоцентр"

на дії Першого відділу
Державної виконавчої служби

Луцького міського
управління юстиції

у справі № 5004/2332/11
господарського суду Волинської
області

за позовом Приватного
підприємства "Фасад"

до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експоцентр"

про стягнення 448 413,77
грн.

за участю представників:

ПП "Фасад" - не з'явилися;

ТОВ "Експоцентр" - не з'явилися;

Першого відділу Державної виконавчої
служби України Луцького міського
управління юстиції - не з'явилися;

в с т а н о в и л а :

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 20.06.2013 р.
задоволено скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експоцентр" на дії Першого відділу
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції. Визнано
протиправними дії Першого відділу
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції щодо
накладення арешту на кошти, що
містяться на поточному рахунку №
6776 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експоцентр",
розміщеному в ПАТ "Ерсте Банк". Знято
арешт з вказаних коштів (т.3 а.с.157-158).

Задовольняючи скаргу, суд першої
інстанції виходив з того, що в силу ч. 2
ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
страхові кошти, зараховані на окремий
рахунок, не можуть бути спрямовані на
задоволення вимог кредиторів, на
стягнення на підставі виконавчих та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
закону.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.07.2013 р. ухвала
господарського суду Волинської
області від 20.06.2013 р. скасована, у
задоволенні скарги відмовлено (т.3
а.с.204-205).

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
скарги, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що Закон України "Про
виконавче провадження" не встановлює
виключень та не передбачає, що окремі
поточні банківські рахунки суб'єктів
господарювання не можуть підпадати під
арешт. Таким чином, державний
виконавець, накладаючи арешт на кошти,
що знаходяться на рахунках
відповідача, діяв у відповідності до
вимог закону та своїх повноважень.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою та
просить її скасувати, залишивши в силі
ухвалу суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права (т.4 а.с.2-4).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
касаційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду поданої скарги судами
першої та апеляційної інстанції
встановлені наступні обставини.

На виконання постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від
26.09.2012 р., залишеної без змін постановою
Вищого господарського суду України від
28.11.2012 р., господарським судом
Волинської області видано наказ від
17.12.2012 р. про стягнення з ТОВ
"Експоцентр" на користь ПП "Фасад" 286 710,53
грн. основного боргу, 68 276,11 грн. збитків
від інфляції, 22 966,11 грн. процентів
річних та 4 232,58 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Постановою головного державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції № ВП
36374602 від 07.02.2013 р. накладено арешт на
кошти, що містяться на рахунках ТОВ
"Експоцентр", в тому числі і на рахунку
№ 6776.

ТОВ "Експоцентр" звернулось зі скаргою
на дії Першого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції щодо накладення
арешту на кошти, що містяться на
поточному рахунку №
6776 ТОВ "Експоцентр", розміщеному в
ПАТ "Ерсте Банк".

Вважаючи дії Першого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції неправомірними, суд
першої інстанції посилався на ч. 2 ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
згідно якої страхові кошти, зараховані
на окремий рахунок, не можуть бути
спрямовані на задоволення вимог
кредиторів, на стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до закону.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції, зазначив, що Закон України
"Про виконавче провадження" не
встановлює виключень та не передбачає,
що окремі поточні банківські рахунки
суб'єктів господарювання не можуть
підпадати під арешт. Таким чином,
державний виконавець, накладаючи арешт
на кошти, що знаходяться на рахунках
відповідача, діяв у відповідності до
вимог закону та своїх повноважень.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції погодитись не можна, з огляду
на наступне.

Так, в силу ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
страхові кошти, зараховані на окремий
поточний рахунок у банку або на окремий
рахунок в органі, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, можуть бути використані
страхувальником виключно на надання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг застрахованим
особам. Страхові кошти, зараховані на
окремий рахунок, не можуть бути
спрямовані на задоволення вимог
кредиторів, на стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до закону.

Судами встановлено, що рахунок №
6776 відкритий відповідачем в ПАТ
"Ерсте Банк" саме для обліку коштів
соціального страхування в
національній валюті відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням".

Отже, вказаний рахунок має спеціальний
режим використання, та є
спеціалізованим, а саме: є рахунком
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, на
якому обліковуються кошти, які
надійшли боржнику від Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності для виплати
коштів працівникам відповідача.

Згідно ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Таким чином, арешт вказаного рахунку із
спеціальним режимом використання
порушує права та охоронювані законом
інтереси працівників боржника, які
обмежені у праві на отримання коштів з
цього рахунку з моменту його арешту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону
України "Про виконавче провадження",
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення; арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом, зокрема, винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах.

Згідно ч. 1 ст. 72 Закону України "Про
виконавче провадження", на допомогу по
державному соціальному страхуванню, що
виплачується в разі тимчасової
непрацездатності та в інших випадках,
допомогу по безробіттю та соціальну
допомогу інвалідам з дитинства,
призначену відповідно до Закону
України "Про державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам", стягнення може бути
звернено тільки за рішеннями про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також втратою
годувальника.

Таким чином, враховуючи що реальне
виконання рішення шляхом стягнення
коштів, які знаходяться на цьому
рахунку, є неможливим, накладення
арешту на рахунок зі спеціальним
режимом використання є недоцільним та
таким, що порушує права інших осіб, а
відтак, безпідставним.

Зважаючи на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції неправомірно
скасував ухвалу суду першої інстанції,
а висновок місцевого господарського
суду щодо неправомірності накладення
арешту на кошти, що знаходяться на
рахунку № 6776 є правильним.

З огляду на наведене, постанова
Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.07.2013 р.
підлягає скасуванню, а ухвала
господарського суду Волинської
області від 20.06.2013 р. - залишенню в силі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
відповідачу підлягають відшкодуванню
за рахунок позивача судові витрати,
понесені у зв'язку з оплатою касаційної
скарги судовим збором, у розмірі 802,90
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 1115, 1117, 1119- 11111, 1212 ГПК України,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експоцентр" задовольнити.

2. Постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
30.07.2013 р. у справі № 5004/2332/11
господарського суду Волинської
області скасувати, залишивши в силі
ухвалу господарського суду Волинської
області від 20.06.2013 р.

3. Стягнути з Приватного
підприємства "Фасад" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експоцентр" 802,90 грн.
в рахунок відшкодування витрат,
понесених у зв'язку з оплатою судовим
збором касаційної скарги.

4. Доручити видати наказ на
виконання п. 3 резолютивної частини
постанови господарському суду
Волинської області.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Палій В.М.