ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року Справа №
904/4536/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Крутовських
В.І. - доповідач,

суддів: Дмитренко А.К., Прокопенко А.Є.,

при секретарі судового засідання
Однорог О.В.,

За участю прокурора Зубової О.В.,
посвідчення №0129410, від 04.04.13 року.

Представники сторін:

від позивача: Орел К.Є.. представник,
довіреність №26/28-06 від 08.01.2014;

від відповідача: Вандич А.Ю.
представник, довіреність №б/н від
02.01.2014.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Дніпрометробуд" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.10.2013 року у справі №904/4536/13

за позовом Першого заступника
прокурора м. Дніпропетровська в
інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради в особі
Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради, м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"Дніпрометробуд", м. Дніпропетровськ

про стягнення 49 269 грн. 82 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.10.2013
року у справі №904/4536/13 (суддя Рудь І.А.)
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Дніпрометробуд" на користь
Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради 11 грн. 28 коп. (одинадцять
грн. 28 коп.) індексу інфляції, 479
грн. 95 коп. (чотириста сімдесят дев'ять
грн. 95 коп.) 3% річних, 24 389 грн. 30 коп.
(двадцять чотири тисячі триста
вісімдесят дев'ять грн. 30 коп.) пені.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Дніпрометробуд" в доход
Державного бюджету України в особі
управління Державної казначейської
служби України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська 2 281 грн. 96 коп. (дві
тисячі двісті вісімдесят одну грн. 96
коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Публічне акціонерне
товариство "Дніпрометробуд" звернулося
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.10.2013 року по справі
№904/4536/13 в частині стягнення пені в сумі
24389, 30 грн. змінити, зменшити належну до
стягнення суму пені до 5000, 00 грн..
Витрати по сплаті судового збору з
апеляційної скарги віднести на
Комунальне підприємство
"Дніпроводоканал".

Апелянт вважає, що рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.10.2013 року по справі
№904/4536/13 в частині розміру належної до
стягнення суми пені незаконим,
необґрунтованим і таким, що підлягає
зміні з наступних підстав.

В межах судової справи №904/4536/13
позивачем заявлено позовні вимоги про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Дніпрометробуд"
заборгованості за договором №7170 від
09.11.2012 року за надані послуги
водопостачання та водовідведення в
сумі 114098,29 грн., з яких: 64828,47 грн. - сума
основного боргу; 11,28 грн. - індекс
інфляції; 479,95 грн. - сума 3% річних; 48778,59
грн. - пеня.

Під час розгляду справи по першій
інстанції ПАТ «Дніпрометробуд» за
рахунок отриманого часткового
фінансування робіт з будівництва
метрополітену відповідачем було
сплачено суму основного боргу у
повному обсязі, у зв'язку з чим було
уточнено розмір позовних вимог по
даній справі.

В частині правових підстав стягнення
індексу інфляції в сумі 11,28 грн. та 3%
річних в сумі 479,95 грн. рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.10.2013 року по справі
№904/4536/13 ПАТ «Дніпрометробуд» не
оскаржується.

В той же час, при розгляді
господарським судом Дніпропетровської
області позовних вимог щодо стягнення
пені було допущено неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
невірного визначення судом належної до
стягнення суми.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
від 07.11.2013 року апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у складі колегії суддів:
головуючого судді Крутовських В.І.
(доповідач), суддів: Дмитренко А.К.,
Прокопенко А.Є..

На адресу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
22.11.2013 року:

- надійшов відзив на апеляційну скаргу
від Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради, в якому просить у
задоволені апеляційної скарги
відповідача відмовити у повному
обсязі. Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.10.20143
року по справі №904/4536/13 залишити без
змін;

- надійшов відзив на апеляційну скаргу
від першого заступника прокурора
м. Дніпропетровська, в якому
просить залишити рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.10.2013 року по справі
№904/4536/13 без задоволення.

У судовому засіданні 26.11.2013 року
оголошено перерву до 12.12.2013 року.

10.12.2013 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання від представника
відповідача.

У судовому засіданні 12.12.2013 року
прокурором та представниками сторін в
порядку статті 69 Господарського
процесуального кодексу України
заявлено клопотання про продовження
строку розгляду спору до 23.01.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
від 12.12.2013 року продовжено строк
розгляду справи до 23.01.2014 року.

На адресу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
представника Публічного акціонерного
товариства "Дніпрометробуд" надійшло

16.12.2013 року пояснення та 13.01.2014 року
клопотання.

У судовому засіданні 21.01.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
09.11.2012 року між Комунальним
підприємством "Дніпроводоканал"
Дніпропетровської міської ради
(Водоканал) та Публічним акціонерним
товариством "Дніпрометробуд" (Абонент)
укладений договір на надання послуг з
централізованого питного
водопостачання та водовідведення
(надалі - Договір), відповідно до умов
якого водоканал зобов'язується
надавати абоненту послуги з
централізованого питного
водопостачання та водовідведення, а
абонент зобов'язується оплачувати
послуги в порядку і умовах визначених
договором та діючим законодавством п.
2.1 Договору (а.с. 25-28).

Пункт 4.2. Договору передбачає, що не
пізніше 15 числа розрахункового місяця
абонент зобов'язаний здійснити
попередню оплату послуг за
розрахунковий місяць в сумі рівної 50
(п'ятдесят) % (відсотків) розміру оплати
послуг, виходячи із місячних норм
споживання абонентом води питної і
норм прийняття від абонента стічних
вод.

Відповідно до п. 4.4 Договору абонент
зобов'язаний самостійно отримувати від
водоканалу два примірника
актів-рахунків приймання наданих
послуг.

Остаточний розрахунок по оплаті послуг
за розрахунковий місяць повинен бути
проведений абонентом шляхом
перерахування грошей на банківський
рахунок водоканалу не пізніше 15 числа,
наступного за розрахунковим місяцем, з
урахуванням здійсненої попередньої
оплати та нарахувань згідно умов
договору (п. 4.8 Договору).

Згідно п. 8.3 Договору за несвоєчасну
(згідно пунктів 4.2, 4.8 й 4.10 Договору)
оплату послуг абонент зобов'язаний
сплатити водоканалу, крім суми
заборгованості, пеню в розмірі одного
відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
але не більше 100 відсотків загальної
суми боргу, відповідно до Закону
України "Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання прибудинкової території" від
20.0.1999 року №686-XIV.

Відповідач свої договірні зобов'язання
по оплаті наданих водоканалом послуг
виконав не своєчасно, сплативши їх
вартість за період з вересня 2012 року по
квітень 2013 року у загальній сумі 64 828
грн. 47 коп., лише 26.09.2013 року, у зв'язку із
чим позивачем на підставі положень
статті 625 Цивільного кодексу України та
п. 8.3 Договору нараховані до сплати
відповідачу індекс інфляції за період
з жовтня 2012 року по травень 2013 року у
сумі 11 грн. 28 коп., 3% річних за період з
11.10.12 року по 28.05.13 року у розмірі 479 грн.
95 коп., пеня в сумі 48 778 грн. 59 коп. за
загальний період з 11.10.2012 року по 29.05.2013
року по кожному рахунку окремо.

Договором з додатками,
актами-рахунками прийняття наданих
послуг та роз'ясненнями до актів
підтверджується заборгованість
відповідача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з огляду на наступне.

В пункті 1 частини 2 статті 22 Закону
України „Про питну воду та питне
водопостачання" зазначено, що споживач
повинен своєчасно вносити плату за
використану питну воду відповідно до
встановлених тарифів на послуги
централізованого водопостачання і
водовідведення.

Даний договір про надання послуг з
централізованого постачання питної
води і водовідведення за державні
кошти за своїм змістом є договором про
надання послуг.

За умовами статті 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплату боргу з урахуванням
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повина довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
доводи прокурора, зазначені в позовній
заяві в частині стягнення з
відповідача 11 грн. 28 коп.
інфляційних втрат та 479 грн. 95 коп. 3%
річних, є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Частина 1 статті 233 Господарського
кодексу України передбачає, у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкції. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
господарському зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, які
заслуговують на увагу.

На підставі п. 3 ч. 1 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції обґрунтовано, з урахуванням
наданих сторонами доказів, зменшено
суму нарахованої позивачем пені на 50%,
та стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Дніпрометробуд" на користь
Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради пеню у розмірі 24 389 грн. 30
коп., в решті позовних вимог в частині
стягнення пені відмовлено.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
відповідно до статті 104 Господарського
процесуального кодексу України не
вбачається, апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Дніпрометробуд", м. Дніпропетровськ
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.10.2013
року у справі №904/4536/13 залишити без
змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 27.01.2014 року.

Головуючий суддя
В.І. Крутовських

Суддя
А.К. Дмитренко

Суддя
А.Є. Прокопенко