ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року Справа № 910/7064/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Шевчук С.Р.,
суддів:Акулової Н.В., Владимиренко С.В.
-доповідач,розглянув касаційну скаргу
Приватного підприємства малого
приватного підприємства "ВІАС"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013р.та
рішеннягосподарського суду міста
Києва від 26.06.2013р.у справі№910/7064/13
господарського суду міста Києваза
позовомПершого заступника прокурора
Деснянського району м. Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради до1.Деснянської районної у
м. Києві ради
2.Деснянської районної у місті Києві
ради в особі ліквідаційної комісії з
припинення Деснянської районної у
місті Києві радитреті особи,які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів: 1.
Приватне підприємство мале приватне
підприємство "ВІАС" 2. Товариство з
обмеженою відповідальністю
"ЛЕЛЕКА-КОЛОР" провизнання
недійсним пункту рішення,

За розпорядженням секретаря третьої
судової палати Вищого господарського
суду України від 13.01.2014р. №04-05/38 у
зв'язку зі зміною складу колегій
суддів, для розгляду касаційної скарги
у даній справі сформовано колегію
суддів у складі головуючого судді
Шевчук С.Р., судді Акулова Н.В.,
Владимиренко С.В. (доповідач).

За участю прокурора: Баклан Н.Ю., посв.
№008813 від 11.10.2012р.;

представників:

- позивача: Уланов І.В., дов. №225-КР-7
від 08.01.2014р.;

- відповідача 1: не з'явилися;

- відповідача 2: не з'явилися;

- третьої особи 1: не з'явилися;

- третьої особи 2: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора
Деснянського району м. Києва звернувся
до господарського суду міста Києва з
позовом та заявою до нього в інтересах
держави в особі Київської міської ради
до Деснянської районної у м. Києві ради
та Ліквідаційної комісії з припинення
Деснянської районної у місті Києві
ради про визнання недійсними пунктів
№1, №2, №3 додатку до рішення
відповідача-1 від 08.04.2010р. №14 "Про
перелік об'єктів, які підлягають
приватизації у 2010-2011 роках", згідно з
додатком позиції №1, №2, №3: включено до
приватизації шляхом викупу нежитлові
приміщення по пр. Маяковського, 60/10
площею 52,4кв.м., пр. Маяковського, 26-А
площею 314,4кв.м., вул. Драйзера, 6 площею
98,6кв.м. у Деснянському районі м. Києва.

В процесі судового розгляду
прокуратурою подано заяву про
уточнення позовних вимог з проханням
визнати недійсним п.1 рішення
відповідача-1 від 08.04.2010р. №14 "Про
перелік об'єктів, які підлягають
приватизації у 2010-2011 роках" в частині
затвердження переліку об'єктів
комунальної власності Деснянського
району м. Києва, що підлягають
приватизації шляхом викупу, згідно
додатку про включення до переліку
об'єктів, які підлягають приватизації у
2010-2011 роках шляхом викупу нежитлового
приміщення по пр. Маяковського, 60/10,
площею 52,4кв.м., нежитлового приміщення
по пр. Маяковського, 26-А, площею 314,4кв.м.,
нежитлового приміщення по вул.
Драйзера, 6, площею 98,6кв.м. у
Деснянському районі м. Києва.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.05.2013р. залучено до участі у
справі як третіх осіб без самостійних
вимог на стороні відповідачів Приватне
підприємство малого приватного
підприємства "ВІАС" та Товариство з
обмеженою відповідальністю
"ЛЕЛЕКА-КОЛОР".

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.06.2013р. здійснено заміну
неналежного відповідача у справі -
Ліквідаційної комісії з припинення
Деснянської районної у місті Києві
ради на належного відповідача -
Деснянську районну у місті Києві раду в
особі ліквідаційної комісії з
припинення Деснянської районної у
місті Києві ради.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.06.2013р. у справі №910/7064/13
(суддя Підченко Ю.О.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013р.
(колегія суддів у складі головуючого
судді Зубець Л.П., суддів Мартюк А.І.,
Самсіна Р.І.), позов задоволено
частково, визнано недійсним п.1 рішення
відповідача-1 від 08.04.2010р. №14 "Про
перелік об'єктів, які підлягають
приватизації у 2010-2011 роках" в частині
затвердження переліку об'єктів
комунальної власності Деснянського
району м. Києва, що підлягають
приватизації шляхом викупу, згідно
додатку про включення до переліку
об'єктів, які підлягають приватизації у
2010-2011 роках шляхом викупу: нежитлового
приміщення по пр.Маяковського, 60/10,
площею 52,4кв.м.; нежитлового приміщення
по пр.Маяковського, 26-а, площею 314,4кв.м.;
нежитлового приміщення по
вул.Драйзера, 6, площею 98,6кв.м. у
Деснянському районі м. Києва. У
задоволенні вимог до відповідача-2
відмовлено. Присуджено до стягнення з
відповідача-1 на користь державного
бюджету судовий збір в сумі 1147грн.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими рішеннями, третя особа-1
звернулася до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
26.06.2013р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
07.11.2013р. у справі №910/7064/13 в частині
задоволення позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Клопотання скаржника про зупинення
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 26.06.2013р. та постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013р. у
справі №910/7064/13 до закінчення їх
перегляду в порядку касації, колегія
суддів касаційної інстанції залишила
без задоволення, оскільки зупинення
виконання оскарженого рішення суду у
відповідності до ст.1211 Господарського
процесуального кодексу України є
правом, а не обов'язком суду касаційної
інстанції.

Від позивача надійшов відзив на
касаційну скаргу з проханням
оскаржувані судові акти залишити без
змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

Від третіх осіб подані клопотання про
відкладення розгляду касаційної
скарги у зв'язку з відпусткою
представника та для надання доказів
необхідних для повного та всебічного
розгляду справи, які колегією суддів
касаційної інстанції відхилені як
необґрунтовані, оскільки треті особи
не були позбавлені права та можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника, згідно з частинами 1-5
статті 28 Господарського
процесуального кодексу України, з
числа як своїх представників так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами, а також з огляду на
повноваження суду касаційної
інстанції, визначені ст.ст.1115,1117
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, відзив на неї,
заслухавши прокурора, представника
позивача, перевіривши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради народних
депутатів №26 від 13.01.1992р. "Про
формування комунального майна міста та
районів" затверджено перелік
комунального майна, яке перебуває у
власності територіальної громади
районів м.Києва та перелік майна, яке
перебуває у власності м. Києва,
відповідно до якого нежилі приміщення
по пр. Маяковського, 60/10, пр.
Маяковського, 26-А, вул. Драйзера, 6,
вул.Курчатова, 19-А у м.Києві передано до
комунальної власності територіальної
громади Деснянського району м.Києва.

06.09.2001р. позивачем було прийнято
рішення №3/1437 "Про районні у місті Києві
ради", згідно з п.1 якого вирішено
утворити районні у місті Києві ради:
Голосіївську, Дарницьку, Деснянську,
Дніпровську, Оболонську, Печерську,
Подільську, Святошинську, Солом'янську,
Шевченківську на базі районних у місті
Києві рад: Ватутінської, Дарницької,
Дніпровської, Жовтневої, Залізничної,
Ленінградської, Мінської, Московської,
Печерської, Подільської, Радянської,
Старокиївської, Шевченківської,
Харківської, що реорганізуються
відповідно до законодавства України та
адміністративно-територіального
устрою, затвердженого рішенням
Київради від 27.04.2001р. №280/1257 "Про межі
нових адміністративних районів м.
Києва та організаційні заходи по
проведенню адміністративно -
територіальної реформи". Відповідно до
п.п.7.1, 8 вказаного рішення позивача
виконавчому органу Київської міської
ради - Київській міській державній
адміністрації доручено внести на
розгляд Київської міської ради
пропозиції щодо передачі у відання
новоутворених районних у м. Києві рад
майна, коштів, підприємств, установ та
організацій. Відповідно до
законодавства України районні у м.
Києві ради, утворені згідно з цим
рішенням, є правонаступниками прав і
обов'язків в частині майна, переданого
новоутвореним територіальним громадам
відповідно до нового
адміністративно-територіального
устрою, після виконання п.п.7.1 п.7 цього
рішення.

28.08.2008р. позивачем прийнято рішення
№84-1/84 "Про внесення змін до рішення
Київради від 27.12.2001р. №208/1642 "Про
формування комунальної власності
територіальних громад районів міста
Києва", яким внесено зміни до переліку
об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Києва,
зокрема, до нього включено нежитлові
будинки на пр.Маяковського, 60/10, пр.
Маяковського, 26-А, вул. Драйзера, 6.

08.04.2010р. відповідачем-1 прийнято рішення
№14 "Про перелік об'єктів, які
підлягають приватизації у 2010-2011 роках",
згідно з п.1 якого вирішено затвердити
перелік об'єктів, які підлягають
приватизації у 2010-2011 роках згідно з
додатком, зокрема, до приватизації
шляхом викупу включено нежилі
приміщення, розташовані по пр.
Маяковського, 60/10, пр.Маяковського, 26-А,
вул. Драйзера, 6, вул. Курчатова, 19-А у
Деснянському районі м.Києва.

Врахував вищевикладене, приписи ст.ст.1,
3 Закону України "Про приватизацію
державного майна", ч.1 ст.2 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", ч.1 ст.10, ст.ст.16, 25, п.30
ст.26, ч.1 ст.59, ст.60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ст.11
Закону України "Про столицю України -
місто-герой Київ", суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
на час прийняття оскаржуваного рішення
відповідача-1, вищевказані нежитлові
приміщення були включені до переліку
об'єктів комунальної власності
територіальної громади м. Києва і
повноваження щодо володіння,
користування та розпорядження цими
об'єктами, в тому числі щодо їх
приватизації, міг здійснювати саме
позивач з дня прийняття рішення №84-1/84
від 28.08.2008р., а не відповідач-1, а тому
відповідач-1 приймаючи рішення №14 від
08.04.2010р. "Про перелік об'єктів, які
підлягають приватизації у 2010-2011 роках",
зокрема його п.1, вийшов за межі наданої
йому компетенції.

З огляду на зазначене, врахував приписи
ст.19 Конституції України, ст.21
Цивільного кодексу України, п.5
Прикінцевих та перехідних Закону
України "Про внесення змін до деяких
Законів України щодо вдосконалення
порядку здійснення судочинства",
прийняття відповідачем-1 пункту 1
рішення від 08.04.2010р. №14 "Про перелік
об'єктів, які підлягають приватизації у
2010-2011 роках" з порушенням вимог діючого
законодавства, з перевищенням наданих
йому повноважень, що призвело до
порушення прав територіальної громади,
інтереси якої представляє позивач,
відсутність пропуску строку позовної
давності, суд апеляційної інстанції
підставно погодився з вірним висновком
суду першої інстанції про
обґрунтованість позовних вимог щодо
визнання недійсним п.1 вказаного
рішення відповідача-1 в частині
затвердження переліку об'єктів, які
підлягають приватизації у 2010-2011 роках
згідно з додатком, про включення до
переліку об'єктів, які підлягають
приватизації у 2010-2011 роках шляхом
викупу нежитлових приміщень по
пр.Маяковського, 60/10, пр.Маяковського,
26-А, вул. Драйзера, 6 у Деснянському
районі м.Києва.

Відносно ліквідації відповідача-2 суди
з урахуванням приписів ст.ст.1, 21
Господарського процесуального кодексу
України, ч.3 ст.105, ч.5 ст.111 Цивільного
кодексу України (в ред. на момент
прийняття рішення Київської міської
ради від 09.09.2010р. №7/4819 "Про питання
організації управління районами в м.
Києві"), зазначили, що ліквідаційна
комісія не має статусу ані юридичної,
ані фізичної особи, ані державного чи
іншого органу, а тому не може бути
стороною (учасником) судового процесу й
виступати в ньому від власного імені.
Однак у період роботи ліквідаційної
комісії юридична особа, яка
ліквідується, не втрачає статусу
юридичної особи і отже може бути
учасником процесу на загальних
підставах. Тобто, юридична особа до дня
внесення до єдиного державного реєстру
запису про її припинення не позбавлена
права брати участь в судовому процесі.
Відповідні процесуальні документи
(заяви, скарги, відзиви тощо)
підписуються особами, повноваження
яких визначено законодавством або
установчими документами; зокрема,
такою особою може бути й голова
ліквідаційної комісії, що
кореспондується зі ст.ст.17, 36 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців". З огляду на зазначене, суд
апеляційної інстанції погодився з
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість позовних вимог до
відповідача-2, що не оскаржується
учасниками судового процесу.

Разом з цим, судами попередніх
інстанцій визнано безпідставними
посилання третіх осіб на п.2 рішення
Київської міської ради від 09.09.2010р.
№7/4819 "Про питання організації
управління районами в м. Києві", яким
Деснянську районну у м. Києві раду
припинено з 31.10.2010р. шляхом ліквідації в
обґрунтування припинення провадження
у справі на підставі п.6 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки у розумінні ст.ст.17, 36
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", ст.ст.105, 111
Цивільного кодексу України, ст.59
Господарського кодексу України,
суб'єкт господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності. Тоді як
станом на час розгляду справи місцевим
господарським судом, у державному
реєстрі відсутній запис про припинення
діяльності юридичної особи -
Деснянської районної у м.Києві ради, а
тому підстави припинення провадження у
справі на підставі п.6 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України відсутні.

Згідно зі ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що прийнята у даній
справі постанова апеляційного
господарського суду, якою залишено без
змін рішення суду першої інстанції,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Доводи скаржника, викладені в
касаційній скарзі, зводяться до
переоцінки встановлених судами
обставин, що у відповідності до ст.1117
Господарського процесуального кодексу
України не віднесено до повноважень
суду касаційної інстанції, та не
спростовують правильних висновків
суду апеляційної інстанції, у зв'язку з
чим відсутні підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства малого приватного
підприємства "ВІАС" залишити без
задоволення, постанову Київського
апеляційного господарського суду від
07.11.2013р. у справі №910/7064/13 - без змін.

Головуючий суддя:С. Шевчук Судді: Н.
Акулова С. Владимиренко