ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
Справа № 915/1847/13

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Войтовській Н.С.,

з участю представників сторін:

від позивача - Чайкіна О.С., дов. від
16.07.2013 р. № 1239/13;

від відповідачів-2,3 - Ягодіна В.С.,
керівника,

від відповідача-1 представник у судове
засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",

01011, вул. Лєскова, 9, м. Київ,

адреса для листування: 65125, вул. Велика
Арнаутська, 20, м. Одеса,

в особі Одеської обласної дирекції,

до відповідачів:

1) фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,

АДРЕСА_1;

2)приватного підприємства "Явостін",

54029, пр. Леніна, 32, кв. 29, м. Миколаїв,

3)товариства з обмеженою
відповідальністю комерційної фірми
"Стаксель",

54017, вул. Дунаєва, 39/5, м. Миколаїв,

про стягнення в солідарному порядку
основного боргу, процентів та пені за
несвоєчасне повернення кредиту і пені
за несвоєчасне погашення відсотків у
загальній сумі 497401 грн. 91 коп. за
кредитним договором і на підставі
договорів поруки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством
"Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк)
пред'явлено позовом до позичальника
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та
поручителів приватного підприємства
(ПП) "Явостін" і товариства з обмеженою
відповідальністю комерційної фірми
(ТОВ КФ) "Стаксель" про стягнення з них у
солідарному порядку грошових коштів у
загальній сумі 497401 грн. 91 коп., з яких
284334 грн. 27 коп. - неповернений кредит;
17124 грн. 14 коп. - пеня за прострочення
повернення кредитних коштів; 168159 грн. 23
коп. - заборгованість із сплати
процентів за користування кредитом; 27784
грн. 27 коп. - пеня за прострочення сплати
відсотків за користування кредитом, а
також грошових коштів на відшкодування
судових витрат, посилаючись на те, що за
укладеним між Банком і підприємцем
ОСОБА_4 кредитним договором від 09.09.2008 р.
№ 010/01-04/08-529, із внесеними до нього
змінами і доповненнями додатковою
угодою від 11.03.2010 р. № 010/01-04/08-529/3, і за
договорами поруки від 09.02.2008 р. №
010/01-04/08-529/1, укладеним між Банком, ПП
"Явостін" і підприємцем ОСОБА_4, та від
09.02.2008 р. № 010/01-04/08-529/2, укладеним між
Банком, ТОВ КФ "Стаксель" і підприємцем
ОСОБА_4, боржником і поручителями не
виконані грошові зобов'язання щодо
своєчасного та в повному обсязі
повернення згідно графіків отриманих
підприємцем ОСОБА_4 кредитних коштів,
сплати відсотків за їх користування,
внаслідок чого виникла заборгованість
у спірних сумах, на котрі, згідно умов
кредитного договору і чинного
законодавства України, нараховано
пеню.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідачів ПП "Явостін"
та ТОВ КФ "Стаксель" позовні вимоги
визнав повністю в частині стягнення
кредитних коштів і заборгованості із
сплати процентів за користування ними.
Він також визнав обґрунтованість вимог
про стягнення пені, але вважає, що
стягненню підлягає пеня за
прострочення повернення кредитних
коштів і сплати процентів за
користування ними у розмірах,
визначених Банком на вимогу суду в ході
розгляду даної справи.

Підприємець ОСОБА_4, повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився, проте у минулому судовому
засіданні, яке відбулося 17.12.2013 р.,
позовні вимоги визнав повністю в
частині стягнення суми кредиту та
несплачених відсотків за користування
ним, а в частині стягнення пені за
прострочення повернення кредиту і
відсотків за користування ним вважав
поданий Банком розрахунок невірним.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого.

Між попередником ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" та підприємцем ОСОБА_4 укладено
кредитний договір від 09.09.2008 р. №
010/0104/08-529, відповідно до умов якого Банк
зобов'язався відкрити підприємцю
невідновлювальну кредитну лінію в сумі
350000 грн. строком до 08.09.2015 р. із сплатою
22,5% річних на придбання поліграфічного
обладнання шляхом здійснення оплати по
договору на поставку продукції від
21.08.2008 р., укладеному між підприємцем та
ТОВ "Сенсор-Південь", та по договору
купівлі-продажу від 21.08.2008 р.,
укладеному між підприємцем та ТОВ
"ЧС-Сервіс".

Умовами кредитного договору сторони
визначили, що підприємець
здійснюватиме погашення кредиту
частинами щомісячними платежами,
розміри та строки яких визначені
графіком, починаючи з місяця,
наступного за місяцем, в якому було
здійснено видачу кредитних коштів або
закінчено термін відстрочки сплати
основної суми боргу. Проценти за
користування кредитом позичальником
сплачується щомісячно не пізніше
останнього робочого дня кожного місяця
та остаточно при погашенні кредиту: в
першому календарному місяці
користування кредитом - за період з дня
видачі кредиту по день, що передує
передостанньому робочому дню місяця; в
наступних календарних місяцях - з
передостаннього робочого дня
попереднього календарного місяця
(включно) по день, що передує
передостанньому робочому дню
поточного місяця; в останній
календарний місяць користування
кредитом - з передостаннього робочого
дня попереднього календарного місяця
(включно) по день, що передує даті
повного погашення кредиту (п.5.1
договору).

Підприємець зобов'язався здійснювати
погашення кредиту та процентів на
рахунки кредитора для погашення
кредиту та процентів у валюті кредиту
кожного місяця, починаючи з місяця,
наступного за місяцем надання кредиту
шляхом перерахування коштів
платіжними дорученнями з будь-якого
поточного рахунку позичальника (п.5.2
договору).

Сторони також передбачили, що у разі
невиконання або неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором, зокрема
прострочення більш ніж 30 календарних
днів строків погашення кредиту,
кредитор має право вимагати
дострокового погашення кредиту у
повному обсязі із сплатою всіх сум,
належних до сплати на дату пред'явлення
вимоги, включаючи проценти за кредитом,
пеню, при цьому таку вимогу позичальник
зобов'язаний виконати не більше ніж 30
календарних днів з моменту її
пред'явлення (ст.7 договору).

У подальшому додатковою угодою від
11.03.2010 р. № 010/01-04/08-529/3 до вказаного
кредитного договору сторони внесли
зміни і доповнення, зокрема, тимчасово
з березня по 7 червня 2010 року встановили
кредитні канікули, узгодили підлягаючі
до сплати позичальником суми
заборгованості відповідно до графіку,
тощо.

На виконання зобов'язань за кредитним
договором попередником ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" відкрито невідновлювальну
кредитну лінію в сумі 350000 грн., що
підтверджується анкетою на отримання
кредиту від 29.08.2008 р. та заявкою від
09.09.2008 р. (а.с.16-17 та 185).

Із поданих Банком розрахунків
заборгованості та виписки з особового
рахунку підприємця ОСОБА_4 випливає, що
підприємець свої грошові зобов'язання
за кредитним договором виконував
неналежним чином, допускаючи
непогашення кредиту протягом
декількох місяців поспіль, починаючи з
19.04.2011 р., а з 20.02.2012 р. взагалі припинив
його погашення. Також підприємцем
допускалися порушення щодо сплати
відсотків за користування кредитними
коштами, починаючи з 26.02.2009 р., а з 30.05.2011
р. підприємець припинив їх сплачувати.
Із цих же розрахунків заборгованості
випливає, що прострочена
заборгованість підприємця з
повернення кредиту складає суму 118066
грн. 49 коп. із загальної суми
неповерненого кредиту, яка становить
284334 грн. 27 коп., а із сплати процентів за
користування кредитними коштами,
нарахованих за період з 26.02.2009 р. по
28.08.2013 р., - суму 168159 грн. 23 коп.

Розрахунки заборгованості
відповідачами не оспорюються, тому суд
визнає їх правильними.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору Банк звернувся до
підприємця ОСОБА_4 з письмовою вимогою
від 21.11.2011 р. № 267 про дострокове
виконання грошових зобов'язань щодо
повернення всієї суми кредиту,
нарахованих процентів та пені, котра
підприємцем залишена без відповіді і
виконання.

Чинним законодавством України
визначено, що кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачається мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту (ч.2 ст.345 ГК України). За
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК
України).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено,
що якщо договором установлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Цивільним законодавством України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629
ЦК України).

З огляду на викладене, суд вважає
доведеним, що підприємець ОСОБА_4
неналежно виконував свої грошові
зобов'язання за укладеним з Банком
кредитним договором, у зв'язку з чим
станом на 24.09.2013 р. допустив
прострочення у сумі 118066 грн. 49 коп. із
повернення кредиту, загальна
неповернена сума котрого становить 284334
грн. 27 коп., та заборгованість із сплати
відсотків за користування кредитом,
нарахованих за період з 26.02.2009 р. по
28.08.2013 р., - в сумі 168159 грн. 23 коп., а тому
позовні вимоги в частині стягнення
неповерненого кредиту в сумі 284334 грн. 27
коп. і несплачених відсотків за
користування кредитом у сумі 168159 грн. 23
коп. є обґрунтованими.

На забезпечення виконання підприємцем
ОСОБА_4 грошових зобов'язань за
вказаним кредитним договором між
Банком, підприємцем ОСОБА_4 та
поручителями ПП "Явостін" і ТОВ КФ
"Стаксель" укладено договори поруки від
09.09.2008 р. № 010/01-04/08-529/1 та №010/01-04/08-529/2, за
якими ПП "Явостін" і ТОВ КФ "Стаксель"
зобов'язалися забезпечити всі вимоги
Банку, за укладеним між останнім і
підприємцем ОСОБА_4 кредитним
договором, у тому числі щодо повернення
суми кредиту, відсотків за
користування ним, неустойки (пені,
штрафу) (п. 1.2 договорів поруки).

Умовами вказаних договорів
поруки передбачено, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
підприємцем взятих на себе зобов'язань
по кредитному договору, поручитель і
боржник несуть солідарну
відповідальністю перед кредитором за
невиконання боржником зобов'язань у
повному обсязі, встановлену на момент
подання позовної заяви, у
відповідності із ч.ч.1,2 ст. 554 Цивільного
кодексу України. Днем виникнення
зобов'язання поручителя погасити
заборгованість боржника вважається
день надходження від кредитора
письмової вимоги про виконання
зобов'язань боржника за кредитним
договором (п.п. 3.1, 3.2 договорів поруки).

Так як підприємець ОСОБА_4 неналежно
виконував зобов'язання за кредитним
договором, унаслідок чого виникла
заборгованість із сплати кредиту та
нарахованих процентів за
користуванням ним, то Банк звернувся до
поручителів з відповідними вимогами
про погашення ними допущеної
підприємцем заборгованості, отримання
котрих 09.03.2013 р. ПП "Явостін" і 12.03.2012 р.
ТОВ КФ "Стаксель" підтверджується
відповідними повідомленнями про
вручення поштових відправлень, і це
представником відповідача
підтверджується. Вказані вимоги Банку
поручителі залишили без реагування та
виконання.

Цивільним законодавством України
передбачено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ст.ст.
553-554 ЦК України).

Солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання. У разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі (ст. ст. 541, 543 ЦК України).

Як зазначалося вище Банк заявив свої
вимоги до підприємця ОСОБА_4 та
поручителів про виконання ними
грошових зобов'язань за кредитним
договором як солідарними боржниками,
що є правомірним та обґрунтованим,
проте ними не виконано таких вимог
Банку, що є порушенням як умов
укладених між ними та Банком
відповідних договорів так і положень
ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, згідно котрих
зобов'язання має виконуватися
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідачів у солідарному порядку
кредитних коштів у сумі 284334 грн. 27 коп.
та заборгованості із сплати процентів
за користування кредитними коштами,
нарахованих за період з 26.02.2009 р. по
28.08.2013 р., в сумі 168159 грн. 23 коп.
підлягають задоволенню повністю.

Суд також визнає, що за прострочення у
період з 25.09.2012 р. по 24.09.2013 р. повернення
кредиту в сумі 118066 грн. 49 коп., із
підлягаючої поверненню загальної суми
кредиту 284334 грн. 27 коп., та прострочення
у період з 25.09.2012 р. по 20.09.2013 р. сплати
процентів за користування кредитними
коштами позивачем нараховано пеню
обґрунтовано на підставі умов
укладеного з підприємцем ОСОБА_4
кредитного договору та чинного
законодавства України.

Так, господарським законодавством
України встановлено, що кожна сторона
повинна вжити всіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони (ч. 2 ст. 193 ГК України).
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором
(ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються
штрафні санкції у вигляді грошової
суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК
України).

У п. 13.4 укладеного сторонами кредитного
договору сторони узгодили, зокрема, що
за прострочення виконання будь-яких
грошових зобов'язань позичальник
сплачує кредитору пеню в розмірі 20%
річних від суми простроченого платежу
за кожен календарний день
прострочення. Нарахування пені
здійснюється, починаючи з наступного
календарного дня після дати, коли
відповідне грошове зобов'язання мало
бути виконаним, і по день виконання
позичальником простроченого
зобов'язання включно.

Виходячи із змісту вказаного пункту
договору, суд визнає, що сторони
встановили інший період нарахування
пені, ніж визначено ч.6 ст.232 ГК України,
що не суперечить цьому закону, яким
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконаним.

Разом з тим, суд вважає безпідставним
застосування при здійсненні Банком
розрахунків пені узгодженого
сторонами її розміру у вказаному
пункті договору.

У відповідності з Господарським
кодексом України штрафні санкції за
порушення грошового зобов'язання
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором (ч.6 ст.231 ГК
України). Законом щодо окремих видів
зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого за
погодженням сторін не допускається (ч.1
ст.231 ГК України).

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" визначено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня
(ст.ст.1,3 Закону).

Оскільки підприємцем ОСОБА_4 допущені
порушення грошового зобов'язання, то
суд визнає правильним здійснений
Банком на вимогу суду розрахунок пені,
виходячи із подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.
Згідно цього розрахунку пеня за
прострочення у період з 25.09.2012 р. по
24.09.2013 р. повернення кредиту в сумі 118066
грн. 49 коп., із підлягаючої поверненню
загальної суми кредиту 284334 грн. 27 коп.,
становить 12398 грн. 24 коп., а пеня за
прострочення у період з 25.09.2012 р. по
20.09.2013 р. сплати процентів за
користування кредитними коштами - 24027
грн. 44 коп. Указані суми пені підлягають
стягненню з відповідачів у солідарному
порядку.

У задоволенні решти позовних вимог про
стягнення пені суд підстав не
знаходить.

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат, зокрема,
витрат на оплату позовної заяви
судовим збором, у разі задоволення
позову - на відповідача пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

При визначені розміру підлягаючих до
стягнення витрат на оплату позовної
заяви судовим збором суд ураховує, що
позивачем за платіжними дорученнями
від 30.09.2013 р. № 221062 та від 25.06.2012 р. № 49565
сплачено судовий збір у сумах 2406 грн. 76
коп. та 7541 грн. 26 коп. відповідно, а
всього в сумі 9948 грн. 02 коп., виходячи із
пред'явленої до відповідачів загальної
суми позовних вимог 497401 грн. 91 коп.
Судом визнано доведеним
обґрунтованість позовних вимог у
загальній сумі 488919 грн. 18 коп. (284334 грн. 27
коп. - сума неповерненого кредиту + 168159
грн. 23 коп. - сума заборгованості із
сплати процентів за користування
кредитом + 12398 грн. 24 коп. - сума пені за
прострочення повернення кредитних
коштів + 24027 грн. 44 коп. - сума пені за
прострочення сплати процентів за
користування кредитними коштами), а
тому відшкодуванню за рахунок
відповідачів у солідарному порядку
підлягає сума судового збору 9778 грн. 38
коп.

У задоволенні вимог щодо погашення
решти суми сплаченого Банком судового
збору належить відмовити.

У судовому засіданні 14 січня 2014 року,
згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"
задовольнити частково.

2.Стягнути в солідарному порядку з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, приватного підприємства
"Явостін", 54029, пр. Леніна, 32, кв. 29,
ідентифікаційний код 20881899, товариства
з обмеженою відповідальністю
комерційної фірми "Стаксель", 54017, вул.
Дунаєва, 39/5, м. Миколаїв,
ідентифікаційний код 23080898, грошові
кошти в загальній сумі 488919 (чотириста
вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот
дев'ятнадцять) грн. 18 коп., із яких: 284334
(двісті вісімдесят чотири тисячі
триста тридцять чотири) грн. 27 коп. -
кредит, 12398 (дванадцять тисяч триста
дев'яносто вісім) грн. 24 коп. - пеня за
прострочення повернення кредитних
коштів; 168159 (сто шістдесят вісім тисяч
сто п'ятдесят дев'ять) грн. 23 коп. -
заборгованість із сплати процентів за
користування кредитом; 24027 (двадцять
чотири тисячі двадцять сім) грн. 44 коп. -
пеня за прострочення сплати процентів
за користування кредитом, а також
грошові кошти на оплату позовної заяви
судовим збором у сумі 9778 (дев'ять тисяч
сімсот сімдесят вісім) грн. 38 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського
суду через Господарський суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня підписання повного тексту
рішення.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 ГПК Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено 17
січня 2014 року.

Суддя
Ю.М. Коваль