ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

20 січня 2014 р. Справа № 902/1588/13

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Київський річковий порт" в
особі Філії "Пристань "Вінниця" (вул.
Козицького, 64, м. Вінниця, 21050)

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Ві АН" (вул. Козицького, 64,
м. Вінниця)

про стягнення 9 660,41 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Матущак О.

Представники

позивача : Литвинюк М.І. - адвокат за
договором

відповідача : не з"явився

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької
області надійшла позовна заява ПАТ
"Київський річковий порт" в особі Філії
"Пристань "Вінниця" про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю ВПП "Ві АН" 9 660,41 грн.
боргу за користування орендованим
приміщенням згідно Договору № 1 на
оренду нежитлового приміщення від
03.01.2013р.

Ухвалою від 25.11.2013р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її до розгляду на 12.12.2013р.

Судове засідання 12.12.2013р. не відбулось,
у зв"язку з перебуванням судді Кожухар
М.С. на лікарняному.

Ухвалою суду від 19.12.2013р. розгляд справи
призначено на 20.01.2014р.

В судове засідання 20.01.2014р. з"явився
представник позивача, який позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався. Про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення відповідачу поштового
відправлення 25.12.2013р. за № 197.

Відсутність представника відповідача
не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, справу розглянуто за
наявними матеріалами відповідно до ст.
75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи № 902/1588/13, матеріали оглянутих в
судовому засіданні інвентаризаційної
справи № 472 на будинковолодіння у м.
Вінниці по вул. Козицького, 64 та
господарської справи № 7/93/2012/5003, суд
встановив наступне та дійшов такого
висновку.

Між ВАТ "Київський річковий порт"(яке
переіменоване у Публічне акціонерне
товариство " Київський річковий порт") в
особі директора Філії "Пристань
"Вінниця" (Орендодавець) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "ВПП
"ВіАН" (Орендар) укладено договір № 1 від
03.01.2013 р. (далі - Договір) на оренду
нежитлового приміщення загальною
площею 78 кв.м., розташованого у м.
Вінниці по вул. Козицького, 64. Договір
діє з 10.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

Позивач посилається на те, що Орендарем
допущено заборгованість з оплати
оренди за цим Договором.

Разом з тим, позивач не є власником
визначеного Договором об"єкта оренди,
що встановлено зокрема рішенням
господарського суду Вінницької
області у справі № 7/93/2012/5003, залишеним
без змін постановами судів апеляційної
та касаційної інстанцій.

Так, господарським судом встановлено (і
нижче зазначене підтверджене також
матеріалами інвентаризаційної справи
№ 472 та судовими рішеннями у
господарській справі № 11/118-10), що
Комунальним підприємством "Вінницьке
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації" 03.08.2006 року проведено
реєстрацію за відповідачем права
приватної власності на об'єкт № 64 по
вулиці Козицького, що складається з
адміністративного будинку літ."А"
площею 891,4 кв.м., складу літ. "В" площею 31,5
кв.м. на підставі рішення постійно
діючого Вінницького Третейського суду
при ТБ "Всеукраїнська" від 02.08.2006 року.

Вказаним рішенням третейського суду
від 02.08.2006 року у справі № 0026/06 визнано
за ВАТ "Київський річковий порт" право
власності на об'єкти нерухомого майна,
що знаходяться за адресою: м. Вінниця,
вул. Козицького, 64 і складаються з
адміністративного будинку літ "А"
загальною площею 891,4 кв.м., складу літ.
"В" загальною площею 31,5 кв.м.

Перший заступник прокурора Вінницької
області в інтересах держави - в особі
Фонду Державного майна України
звернувся до суду з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Київський річковий порт», третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Твел Україна», про
скасування рішення постійно діючого
третейського суду при «ТБ
Всеукраїнська» від 02.08.2006 р. у справі №
0026/06 в частині визнання за відкритим
акціонерним товариством «Київський
річковий порт» права власності на
об'єкти нерухомого майна, що
знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул.
Козицького, 64 і складаються з
адміністративного будинку «літ. А»
площею 891, 4 кв. м. та складу «літ. В»
площею 31.5 кв. м.

Рішенням господарського суду
Вінницької області у справі № 11/118-10 від
30.09.2010р. у задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду у справі № 11/118-10
від 14.04.2011р. рішення господарського
суду Вінницької області у справі №
11/118-10 від 30.09.2010 року скасовано;
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено: рішення постійно діючого
третейського суду при "ТБ
"Всеукраїнська" від 02.08.2006 року у справі
№ 0026/06 скасувано в частині визнання за
ВАТ "Київський річковий порт" право
власності на об"єкти нерухомого майна,
що знаходяться за адресою: м.Вінниця,
вул.Козицького,64 і складаються з
адміністративного будинку "літ.А"
площею 891,4 кв.м. та складу "літ.В" площею
31,5 кв.м.

Постановою Вищого господарського суду
України у справі № 11/118-10 від 06.07.2011р.
зазначену постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
14.04.2011р. залишено без змін.

В грудні 2012 року заступник прокурора
Вінницької області звернувся до
господарського суду Вінницької в
інтересах держави в особі Міністерства
інфраструктури України з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Київський річковий порт" про визнання
права власності на об'єкти нерухомого
майна, що знаходяться за адресою: м.
Вінниця, вул. Козицького, 64 і
складаються з адміністративного
будинку літ."А" площею 891,4 кв.м. та
складу літ. "В" площею 31,5 кв.м.

Рішенням господарського суду
Вінницької області у справі № 7/93/2012/5003
від 28.02.2013р. зазначений позов
задоволено повністю; визнано право
власності за державою Україна в особі
Міністерства інфраструктури України
на нежитлові об'єкти нерухомого майна,
що знаходяться за адресою: м. Вінниця,
вул. Козицького, 64 і складаються з
адміністративного будинку літ."А"
площею 891,4 кв.м. та складу літ. "В" площею
31,5 кв.м.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду у справі № 7/93/2012/5003
від 22.04.2013р. за наслідками розгляду
апеляційної скарги ПАТ "Київський
річковий порт" рішення господарського
суду Вінницької області від 28.02.13 року у
справі № /93/2012/5003 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України у справі № 7/93/2012/5003 від 16.07.2013р.
касаційну скаргу ПАТ "Київський
річковий порт" залишено без
задоволення, а постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
22.04.2013 та рішення господарського суду
Вінницької області від 28.02.2013 у справі

№ 7/93/2012/5003 - без змін.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України (далі -ГК України)
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України (далі -ЦК
України) з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного
кодексу України (ЦК України), за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Законом можуть
бути передбачені особливості
укладення та виконання договору найму
(оренди).

Відповідно до ст. 761 ЦК України, право
передання майна у найм має власник речі
або особа, якій належать майнові права.
Наймодавцем може бути також особа,
уповноважена на укладення договору
найму.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України,
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Як вбачається з вище викладеного, на
момент укладення між ВАТ "Київський
річковий порт" Філія "Пристань "Вінниця"
та ТОВ "Виробниче підприємство "ВіАН"
договору № 1 на оренду нежитлового
приміщення від 03.01.2013р., визначений у
цьому договорі об"єкт оренди не
перебував у власності позивача.
Будь-яких доказів щодо приналежності
позивачеві майнових прав або надання
йому повноважень, які б давали йому
право на передачу вказаного нерухомого
майна в оренду, позивач не надав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право визнати недійсним повністю
чи у певній частині пов'язаний з
предметом спору договір, який
суперечить законодавству.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на
те, що позивач не був власником майна і
не мав права на передачу в оренду
майна, зазначеного у Договорі № 1 на
оренду нежитлового приміщення від
03.01.2013р., суд дійшов висновку, що даний
договір підлягає визнанню недійсним на
підставі ст.ст. 203 (ч.1), 215 (ч.1) ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов"язані з його недійсністю.

З урахуванням вищенаведеного, позовні
вимоги ПАТ "Київський річковий порт"
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю ВПП "Ві АН" 9 660,41 грн.
боргу за користування орендованим
приміщенням згідно Договору № 1 на
оренду нежитлового приміщення від
03.01.2013р., задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України понесені позивачем судові
витрати на оплату судового збору та
адвокатських послуг відшкодуванню
йому не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82, 83 (п.1), 84, 115
ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Визнати недійсним Договір № 1 на
оренду нежитлового приміщення від
03.01.2013р., укладений між ВАТ "Київський
річковий порт" Філія "Пристань "Вінниця"
та ТОВ "Виробниче підприємство "ВіАН".

2. В позові про стягнення з відповідача
на користь позивача 9 660,41 грн. орендної
плати відмовити.

Повне рішення складено 22 січня 2014 р.

Суддя
Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

3 - відповідачу (вул. Козицького, 64, м.
Вінниця)