ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 січня 2014 р. Справа №
903/1152/13

за позовом Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина", м. Луцьк

про стягнення 58 870,80грн.

Суддя Черняк Л.О.

Секретар Хомич О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Олексюк В.В. -
представник (дов. №600 від 29.12.2012р.)

Оскільки представник відповідача не
заявив клопотання про здійснення
технічної фіксації судового процесу,
то протокол судового засідання
ведеться з дотриманням вимог ст. 81 - 1
ГПК України без забезпечення повного
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні права
та обов'язки сторін.

Згідно ст.77ГПК в судовому засіданні
17.12.2013р. оголошено перерву до 23.12.2013р.
09:10год. для подачі позивачем
додаткових доказів по справі.

Суть спору: Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" (далі -
підприємство) в позовній заяві просить
стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю "Континіум-Галичина"
(далі - товариство) 58 870,80грн. коштів
нарахованого тарифу за повернення
порожніх цистерн, а також просить
стягнути з відповідача 1 720,50грн. -
витрат на сплату судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення умов договору
поставки №ЦХП-14-02110-01 від 05.10.2010р.
замість залізничного транспорту
загального користування, направив
продукцію приватними цистернами, за
повернення яких необхідно сплатити
тариф в розмірі 58 870,80грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на договір поставки
№ЦХП-14-02110-01 від 05.10.2010р. та норми
чинного законодавства, а саме ст.ст. 11,
509, 525, 526, 629 ЦК України, ст.ст.173, 174, 193, 218
ГК України.

17.12.2013р. в судовому засіданні
представник позивача на виконання
вимог ухвал суду від 06.11.2013р. та від
19.11.2013р. подав суду докази про
надсилання відповідачу претензії та
витяги з ЄДРПОУ на позивача та
відповідача.

23.12.2013р. до початку розгляду справи в
судовому засіданні на адресу суду
надійшло клопотання позивача №ЦХП10-209
від 19.12.2013р., в якому просить розглядати
справу без участі представника ДП
«Укрзалізничпостач», а також на
виконання вимог господарського суду,
подає суду додаткові пояснення,
зазначивши, що доказами сплати ДП
«Укрзалізничпостач» оспорюваної суми -
58 870,80грн. є сповіщення авізо №553 від
06.12.2010р., що визначено «Порядком
розрахунків за поставлені
товарно-матеріальні цінності між ДП
«Укрзалізничпостач» і залізницями та
обліку ведення претензійно-позовної
роботи», затверджений наказом
Укрзалізниці №329-ЦЗ від 30.04.2004р.

В засідання суду 13.01.2014р. позивач свого
представника не направив,
витребовуваних ухвалою господарського
суду від 23.12.2013р. доказів не подав (дана
ухвала направлялася рекомендованою
кореспонденцією на адресу позивача
25.12.2013р.).

Представник відповідача в судовому
засіданні та у відзиві на позовну заяву
від 23.12.2013р. позовні вимоги не визнає,
оскільки позивач не надав суду належні
та допустимі докази здійснення ним
витрат чи того, що останній зазнав
будь-яких втрат чи пошкоджень свого
майна або не отримав доходи внаслідок
поставки товару у власних вагонах.
Вказує на те, що на момент здійснення
поставки товарів на користь позивача
була відсутня необхідна кількість
вільних вагонів загального
користування, а тому з метою
недопущення порушення строків
поставки товарів, перевезення
здійснено у приватних вагонах.

Також зазначає, що відповідно до умов
договору ціна встановлюється на умовах
FCA (франкоперевізник) станція
відправлення (Інкотермс 2000) і включає
вартість товару, всі податки та збори,
що встановлені українським
законодавством у т.ч. ПДВ, і вказується
у рознарядках та специфікаціях до
даного договору. Таким чином, до ціни не
включено вартість перевезення. Умовами
FCA встановлено, що продавець вправі
укласти договір перевезення на
звичайних умовах за рахунок і на ризик
покупця.

Просить суд відмовити в задоволенні
позову.

Оскільки явка представників сторін у
судове засідання не визнавалась
обов'язковою, суд дійшов висновку про
розгляд справи без участі представника
позивача.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, суд
розглядає справу за наявними в ній
матеріалами.

Із досліджених матеріалів справи та
пояснень представника відповідача,
господарський суд, -

в с т а н о в и в:

05.10.2010р. між Державним підприємством
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач» (замовник, далі -
підприємство) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Континіум-Галичина»
(постачальник, далі - товариство)
укладено договір поставки №ЦХП-14-02110-01
(а.с. 11-16).

За умовами якого відповідач
зобов'язується поставити, а позивач
прийняти та оплатити дизельне паливо
марки Л-0,2-62, кількість якого вказується
в специфікації (товар, п. 1.1 договору).

У п.3.1 договору сторони передбачили, що
поставка відповідачем
здійснюватиметься залізничним
транспортом загального користування
на умовах FCA (Франко-перевізник) станція
відправлення (відповідно до вимог
«ІНКОТЕРМС» ред. 2000р.) відповідно до
рознарядок позивача, що вказується у
специфікації до цього договору із
подальшим направленням за реквізитами
одержувача, які вказуються у
рознарядці замовника.

Згідно п.п. 3.5, 3.6 цього договору
постачальник протягом 2 робочих днів із
моменту відвантаження партії товару
надає замовнику наступну інформацію:
станцію призначення; номери цистерн і
залізничних накладних; кількість
товару в кожній цистерні. Поставка
товару підтверджується актом
прийому-передачі. Акт прийому-передачі
підписується сторонами протягом 5
робочих днів з дати поставки товару, за
умови надання постачальником
рахунку-фактури на поставлений товар,
копії залізничної квитанції про прийом
вантажу (залізничної накладної).

У п.п.4.1, 4.2 договору зазначено, що
кількість товару, який планується до
поставки вказується в специфікації до
цього договору, кількість партій
товару, який підлягає поставці,
вказується в рознарядці замовника (а.с.
12).

30.10.2010р. ТзОВ «ТД «Континіум-Галичина»
відвантажило на адресу бази
нафтопродуктів ДП «Укрзалізничпостач»
ст. Матейкове 1 822,980 тонн дизельного
палива марки Л-0,2-62, як це визначено
умовами договору №ЦХП-14-02110-01 від
05.10.2010р., що підтверджується накладними:

- №4324239, № вагона Ц57053241,

- №43242394, № вагона Ц54074208,

- №43242400, № вагона Ц53904223,

- № 43242405, № вагона Ц51787679,

- №43242407, № вагона Ц57049835,

- №43242411, № вагона Ц51857662,

- №43242414, № вагона Ц50728351,

- №43242389, № вагона Ц51392686,

- №43242402, № вагона Ц57268708,

- №43242385, № вагона Ц57009458,

- №43242386, № вагона Ц53874269,

- №43242387, № вагона Ц50618974,

- №43242388, № вагона Ц53904355,

- №43242390, № вагона Ц51039105,

- №43242396, № вагона Ц51410058,

- №43242397, № вагона Ц57056053,

з датою оформлення видачі вантажу
02.11.2010р. (а.с. 26-57).

Про факт відвантаження товару
також свідчать акт підтвердження
прийому товару по кількості №ТОП10-976
від 05.11.2010р., рахунок-фактури №388 від
30.10.2010р., акт прийому-передачі
нафтопродуктів №3982 від 30.10.2010р., акт
№05/21/976 від 05.11.2010р. про прийом товару
(а.с. 58, 60, 62-63, 64).

Проте позивач зазначає, що цистерни, в
яких прибуло паливо, в порушення п. 3.1
договору поставки, виявились
приватними і підлягають поверненню
власнику.

У відповідності з ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Суд неодноразово відкладав розгляд
справи (оголошення перерви в судовому
засіданні 17.12.2013р., ухвала про
відкладення розгляду справи від
23.12.2013р.) для подачі позивачем
додаткових доказів по справі, а саме
пояснень та доказів з приводу того, по
яких саме повернутих цистернах
нараховано тариф та з чого складається
сума тарифу.

Проте, позивач подав суду лише
пояснення стосовно того, на підставі
чого ним сплачено тариф в сумі 58
870,80грн. ДП «Укрзалізничпостач»
посилається на авізо (повідомлення) -
офіційне сповіщення, що надсилається
одним підприємством (підрозділом)
іншому, про зміни стану
взаєморозрахунків, пов'язаних з
наданням послуг, відвантаженням
товарно-матеріальних цінностей,
розподілом доходів від перевезень та
іншими господарськими операціями,
згідно «Порядку розрахунків за
поставлені товарно-матеріальні
цінності між ДП «Укрзалізничпостач» і
залізницями та обліку ведення
претензійно-позовної роботи»,
затвердженого Наказом Укрзалізниці
№329-ЦЗ від 30.04.2004р.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно підпункту 4 пункту 3.13 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. (з наступними
змінами та доповненнями) у разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних судом, останній може
здійснити розгляд справи за наявними в
ній матеріалами та доказами.

Враховуючи все вищенаведене та
неподачу витребовуваних судом доказів,
які мали значення для об'єктивного
розгляду справи, суд приходить до
висновку про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог, а
тому останні не підлягають до
задоволення.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 32, 33,
43, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Державного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України "Укрзалізничпостач" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" про стягнення 58
870,80грн., відмовити.

Повний текст рішення складено

16.01.14

Суддя
Л. О. Черняк