ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.Справа № 922/4741/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом ДП "Конотопське лісове
господарство", с. Бочечки до
Чугуєво-Бабчанського лісного коледжу,
смт. Кочеток про стягнення 5300,00 грн. за
участю представників:

позивача - Розуменко О.Ю., довіреність
№11 від 03.01.2014 року,

відповідача - Педченко А.П., довіреність
№1 від 02.01.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

ДП "Конотопське лісове господарство"
звернулось до господарcького суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій просить стягнути з Чугуєво -
Бабчанського лісного коледжу 5300,00 грн.,
як кошти набуті без достатньої
правової підстави. Судові витрати
просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 13.11.13р. за позовною
заявою було порушено провадження по
справі та призначено до розгляду у
відкритому судовому засіданні.

11.12.13р. представник позивача надав
клопотання (факсом) про розгляд справи
за відсутності представника позивача
за наявними в ній матеріалами та
зазначив, що позивач підтримує позовні
вимоги.

Суд, розглянувши надане клопотання,
вважає за можливе його задовольнити, як
таке, що не суперечить нормам діючого
законодавства.

11.12.13р. представник відповідача надав
відзив на позовну заяву, в якому проти
позову заперечує та просить суд в
задоволенні позовних вимог відмовити.
У своєму відзиві на позов відповідач
зазначає, що надана позивачем
матеріальна допомога використана
коледжем за цільовим призначенням, а
доводи позивача про безпідставність
надання благодійної допомоги коледжу
на підставі висновку ревізії
фінансово-господарської діяльності
підприємства є нікчемними оскільки,
надання благодійної допомоги
відповідачу позивачем проводилось на
законних підставах. Позивач здійснив
благодійну допомогу добровільно -
надання благодійної допомоги не є
обов'язком для позивача, а його правом.
Перевищення лімітів на надання
благодійної допомоги позивачем не може
служити підставою для повернення
благодійної допомоги, так як позивач
сам визначає і реалізує своє право на
надання благодійної допомоги.

13.01.13р. представник позивача надав
клопотання про долучення виписки з ЄДР
стосовно позивача до матеріалів
справи, яке задоволено судом та виписку
було долучено судом до матеріалів
справи.

13.01.14р. представник позивача надав
заяву про повернення зайво сплаченого
судового збору.

Суд, розглянувши надану заяву про
повернення зайве сплаченого судового
збору, вважає за необхідне її
задовольнити, як таку, що відповідає
нормам діючого законодавства та
повернути зайве сплачений позивачем
судовий збір, про що суд виносить
відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 13 січня 2014 року
оголошувалася перерва до 13 січня 2014
року до 15:00 години.

Представник позивача в судовому
засіданні 13.01.14р. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні 13.01.14р. проти позову
заперечував, просив суд в задоволенні
позову відмовити з підстав, викладених
у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

ДП " Конотопське лісове господарство "
надавало благодійну допомогу Чугуєво -
Бабчанському лісному коледжу, так в
порядку надання спонсорської допомоги
згідно платіжних доручень № 537 від 23
липня 2009 року, № 936 від 26 серпня 2009 року,
№ 1304 від 05 листопада 2010 року, № 1457 від
20.10.2011 на рахунок відповідача було
перераховано грошові кошти в сумі 5300,00
гривень.

Під час проведення ревізії
контрольно-ревізійним управлінням в
Сумській області було встановлено, що
всупереч вимогам п. 1, 9 ст. 75
Господарського кодексу України та п.п. 2
в п. 13 постанови Кабінету Міністрів
України від 29.11.2006 № 1673 " Про стан
фінансово - бюджетної дисципліни,
заходи щодо посилення боротьби з
корупцією та контролю за використанням
державного майна і фінансових ресурсів
", в частині затвердження у фінансовому
плані граничних сум витрат на
благодійну, спонсорську та інші
допомоги суб'єктами господарювання,
державна частка у статутному фонді
яких перевищує 50%, у розмірі не більш як
1% обсягу чистого прибутку,
підприємством в період з 01.01.2009 по 30.09.2011
надавалась благодійна та спонсорська
допомога, що призвело до зайвого
витрачання державних коштів на
загальну суму 207915,88 грн.

Результати ревізії зафіксовані в акті
ревізії фінансово - господарської
діяльності державного підприємства "
Конотопське лісове господарство " за
період з 01.01.2009 по 30.09.2011 від 16.11.2011
№06-08-08/87.

Згідно листа - вимоги контрольно -
ревізійного управління у Сумській
області про усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
фінансових питань № 18-06-14- 14/7928 від
30.11.2011 перед ДП " Конотопське лісове
господарство " було поставлено вимогу
провести претензійно - позовну роботу з
одержувачами благодійної допомоги
щодо повернення коштів в сумі 207915, 88
грн.

За результатами розгляду справи №
2а-1870/1871/12 за позовом Державної
фінансової інспекції у Сумській
області до ДП " Конотопське лісове
господарство " про зобов'язання вчинити
дії винесена постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
06.08.2013 згідно якої Суд зобов'язав
Державне підприємство " Конотопське
лісове господарство " виконати лист -
вимогу " Про усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
фінансових питань " від 30.11.2011 № 18-06-14-
14/7928, а саме:

- пункт 2 (провести позовну роботу з
одержувачами благодійної допомоги
щодо повернення коштів на суму 104682, 18
грн.).

У порядку ст. 6 ГПК України на адресу
Відповідача було надіслано претензії
№ 905 від 24.07.2013, 426 від 02.04.2013, № 425від
02.04.2013 та 452 від 08.04.2013 з метою досудового
врегулювання спору. У відповідь на
претензію від Відповідача надійшли
листи вих. № 01-01-141 від 17.04.2013, вих.. №
01-01-143 від 17.04.2013, вих. № 01-01-142 від 17.04.2013, в
яких Відповідач вказує на те, що
претензії задоволенню не підлягають.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним,
позивач звернувся до суду та просить
стягнути з відповідача 5300,00 грн.
набутих без достатньої правової
підстави.

Надаючи правову кваліфікацію доказам
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Слід зазначити, що зобов'язання із
набуття або збереження майна без
достатньої правової підстави має місце
за наявності таких умов:

По-перше, повинно існувати набуття або
збереження майна. Це означає, що особа
набуває нові цінності, збільшує
кількість та вартість належного їй
майна або зберігає майно, яке неминуче
мало б вибути із її володіння.

По-друге, повинно існувати набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи. Тобто збільшення або збереження
майна у особи є наслідком втрати або
недоотримання цього майна іншою
особою.

По-третє, обов'язково має бути
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи. Тобто мала місце
помилка, обман, випадковість або інші
підстави набуття або збереження майна,
які не можна віднести до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків (ст. 11 ЦК). До відсутності
правової підстави відноситься також і
ситуація, коли підстава, на якій було
набуте або збережене майно, на момент
набуття або збереження існувала, але
згодом відпала.

В даному випадку надана благодійна
допомога здійснена на законній
підставі, оскільки відсутня третя
обов'язкова складова, яка притаманна
статті 1212 ЦК України, а саме відсутня
безпідставність одержання майна. Ані
помилки, ані обману при перерахуванні
позивачем спонсорської допомоги судом
не виявлено. Враховуючи вищенаведене,
посилання позивача на статтю 1212 ЦК
України, як на підставу стягнення
перерахованих коштів з відповідача є
неприйнятними. Тобто, застосування
даної статті до ситуації, у разі коли
гроші були перераховані для завершення
відповідачем капітального ремонту
водовідведення 5-ти поверхового
гуртожитку навчального закладу, є
таким, що суперечить положенням статті
1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
благодійництво та благодійні
організації" (від 16.09.1997р. № 531/97-ВР з
наступними змінами і доповненнями)
благодійництво - добровільна
безкорислива пожертва фізичних та
юридичних осіб у поданні набувачам
матеріальної, фінансової,
організаційної та іншої благодійної
допомоги; специфічними формами
благодійництва є меценатство і
спонсорство.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
благодійництво та благодійні
організації" (від 16.09.1997р. № 531/97-ВР з
наступними змінами і доповненнями)
благодійництво, благодійна діяльність
здійснюються на засадах законності,
гуманності, спільності інтересів і
рівності прав її учасників, гласності,
добровільності та самоврядування.

Відповідно до статті 55 Конституції
України, статей 15, 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
або відсутність обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було у добровільному
порядку здійснено перерахування
благодійної допомоги, цільовим
призначенням якої були: ремонт
гуртожитку, спонсорська допомога та
благодійна допомога, у зв`язку з чим,
суд не вбачає законних підстав для
задоволення позовних вимог позивача
шляхом повернення 5300,00 грн., як коштів,
набутих без достатньої правової
підстави, а тому відмовляє в
задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати залишаються за
позивачем.

Щодо заяви позивача про повернення
зайво сплаченого судового збору, суд
зазначає, що його буде повернено
позивачу ухвалою господарського суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.1212 Цивільного кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 17.01.2014 р.

Суддя Шарко Л.В.