м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23270/13 13.01.14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЦЕНТР ГЛОБАЛЬНИХ
ПОВІДОМЛЕНЬ УКРАЇНА"

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "СИСТЕМНІ МОБІЛЬНІ
ТЕХНОЛОГІЇ"

про: стягнення 51.281,60 грн

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Волкова Н.М. - за довіреністю
від 02.01.2014 № 5/14;

відповідача: Барзалі Г.Є. - керівник.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЦЕНТР ГЛОБАЛЬНИХ
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "СИСТЕМНІ
МОБІЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ" про стягнення з
останнього заборгованості в сумі 51.281,60
грн.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній, на виконання
укладеного між сторонами даного спору
договору про надання послуг від 01.03.2013
№ 01-03/13-35, надав відповідачеві послуги
загальною вартістю 54.543,91 грн, останній
їх отримав, але оплатив частково, що
призвело до виникнення у відповідача
перед позивачем основної
заборгованості в сумі 48.531,91 грн.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, позивач просить суд
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі та стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі
51.281,60 грн, з яких: 48.531,91 грн - основна
заборгованість; 2.749,69 - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 прийнято вказану вище
позовну заяву до розгляду та порушено
провадження у справі № 910/23270/13.
Вказаною ухвалою розгляд даної справи
призначено судом на 13.01.2014.

Відповідач правом наданим ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України не скористався, відзиву на
позов від останнього до суду не
надійшло. Таким чином, відповідно до
положень статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 13.01.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін даної справи по
суті спору та дослідивши наявні докази
у матеріалах даної справи,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "ЦЕНТР ГЛОБАЛЬНИХ
ПОВІДОМЛЕНЬ УКРАЇНА", як виконавцем,
(далі - позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю "СИСТЕМНІ
МОБІЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ", як замовником,
(далі - відповідач) укладено договір про
надання послуг від 01.03.2013 № 01-03/13-35, у
відповідності до його предмету
позивач, на замовлення відповідача,
бере на себе зобов'язання в порядку та
на умовах, визначених Договором та
Додатками до нього, надавати
відповідачеві послуги на комерційній
основі, а останній зобов'язується
прийняти та оплатити надані послуги (п.
2.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що
перелік послуг та особливі умови їх
надання визначені у Додатку № 1 до
Договору.

Згідно п. 6.1 Договору, його ціна, порядок
розрахунків та інші фінансові умови
Договору викладені в Додатку № 6 до
Договору.

Ціна Договору складається із вартості
послуг наданих позивачем та прийнятих
відповідачем протягом строку дії
Договору, що підтверджується Актами
здачі-приймання наданих послуг,
підписаними сторонами в рамках
виконання Договору (п. 1 Додатку № 6 до
Договору).

У п. 14 Додатку № 6 до Договору сторони
погодили, що рахунок, виставлений
позивачем за відповідний
розрахунковий період, на підставі Акту
здачі-приймання наданих послуг за
такий період, повинен бути сплачений
відповідачем протягом 20 (двадцяти)
календарних днів з останнього дня
такого розрахункового періоду, шляхом
простого банківського переказу у
національній валюті України на
поточний рахунок позивача.
«Розрахунковий період» - означає
період з 00:00:00 1 (першого) дня
календарного місяця до 23:59:59 останнього
дня календарного місяця (за київським
часом), якщо сторони письмово не
домовилися про інше (п. 1.1.12 Договору).

Як визначено п. 7.1 Договору, у разі
прострочення відповідачем оплати
наданих позивачем послуг за Договором,
відповідач сплачує позивачеві пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період, за який нараховується пеня,
від несплаченої у строк суму за кожен
день такого прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між замовником та виконавцем
Договір за своєю правовою природою є
договором про надання послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

29 травня 2013 року позивачем виставлено
відповідачеві рахунок № СФ-2014049 на
оплату наданих послуг за Договором на
загальну суму 54.543,91 грн. Факт надання
позивачем відповідачеві послуг
загальною вартістю 54.543,91 грн
підтверджується Актом здачі-приймання
наданих послуг від 31.05.2013 № ОУ-2014021.
(засвідчені копії рахунку від 29.05.2013 №
СФ-2014049 та Акту здачі-приймання наданих
послуг від 31.05.2013 № ОУ-2014021 наявні у
матеріалах справи).

Спір між сторонами даного судового
процесу виник внаслідок порушення з
боку відповідача строків оплати
послуг, відповідач у строк,
встановлений п. 14 Додатку № 6 до
Договору, послуги на користь позивача
оплатив частково в сумі 6.012,00 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем, станом на
момент вирішення даного спору по суті,
складає 48.531,91 грн.

Отже, виходячи з викладених вище
обставин та наявних у матеріалах даної
справи доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню повністю з
урахуванням такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду (ч. 1 ст.
222 Господарського кодексу України).

Суд відзначає, жодного підтвердження
щодо факту оплати відповідачем наданих
позивачем послуг в сумі 48.531,91 грн,
сторонами спору до суду не подано.

Отже, з урахуванням всіх обставин
справи та в їх сукупності, факт
наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений і в той же час
відповідачем не спростований, відтак,
суд дійшов висновку, що позовна вимога
про стягнення з відповідача основної
заборгованості, яка виникла внаслідок
порушення останнім грошового
зобов'язання за Договором, підлягає
задоволенню в повному обсязі в розмірі
48.531,91 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

У зв'язку з тим, що у правовідносинах
сторін даного спору має місце допущене
з боку відповідача порушення правил
здійснення господарської діяльності,
позивачем заявлено позовну вимогу про
застосування до відповідача штрафної
санкції у вигляді пені в сумі 2.749,69 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу
України унормовано, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, а пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Таким чином, з у рахуванням наведеного,
суд дійшов висновку, що заявлена
позивачем позовна вимога про
застосування до відповідача штрафної
санкції у вигляді пені за період з
21.06.2013 по 22.11.2013 в сумі 2.749,69 грн підлягає
задоволенню в повному обсязі, за
розрахунками позивача, які, у свою
чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується і
відповідача, який повинен був довести
належними засобами доказування факт
відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85, 116-118
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "СИСТЕМНІ МОБІЛЬНІ
ТЕХНОЛОГІЇ" (03186, м. Київ, Солом'янський
район, вул. Авіаконструктора Антонова,
буд. 5; ідентифікаційний код 37849266, з
будь-якого його рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР
ГЛОБАЛЬНИХ ПОВІДОМЛЕНЬ УКРАЇНА" (04112, м.
Київ, Шевченківський район, вул.
Авіаконструктора Ігоря Сікорського,
буд. 8; ідентифікаційний код 34487322, на
будь-який його рахунок виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення суду) основну заборгованість в
сумі 48.531,91 (сорок вісім тисяч п'ятсот
тридцять одна) грн 91 коп.; пеню в сумі
2.749,69 (дві тисячі сімсот сорок дев'ять)
грн 69 коп.; витрати по сплаті судового
збору в сумі 1.720,50 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 16 січня 2014 року.

Суддя
С.В. Балац