ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"27" січня 2014 р.Справа № 922/190/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного вищого
навчального закладу "Міжнародний
Слов'янський університет. Харків", м.
Харків до Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Харківській області, м. Харків про
розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватний вищий навчальний
заклад "Міжнародний Слов'янський
університет. Харків", м. Харків
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою,
в якій просить суд розірвати з 31 грудня
2013 року договір № 5390-Н від 13 лютого 2013
року, укладений між позивачем та
відповідачем - Регіональним
відділенням фонду державного майна
України по Харківській області; до
початку розгляду справи витребувати у
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" помісячні подрібні
розрахунки нарахування оплати з
вказівкою спожитих гекакалорій та їхню
ціну за спожиту теплову енергію для
опалення приміщень, які знаходяться на
балансі Державного науково-дослідного
інституту організації і механізації
шахтного будівництва, м. Харків для
огляду в судовому засіданні. Також до
стягнення з відповідача заявлені
судові витрати.

Розглянувши матеріали позову, суд
вважає, що позовна заява підлягає
поверненню без розгляду за таких
підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Господарський суд зазначає, що на даний
час зберігає чинність Інструкція про
порядок обчислення та справляння
державного мита, затверджена наказом
ГДПІ України від 22 квітня 1993 року № 15,
положення якої повинні враховуватись
господарськими судами в частині, що не
суперечить Закону України "Про судовий
збір".

Так, згідно п. 14 Інструкції, при сплаті
державного мита готівкою до документа,
щодо якого вчиняється відповідна дія,
додається оригінал квитанції
кредитної установи, яка прийняла
платіж, а при перерахуванні мита з
рахунку платника - останній примірник
платіжного доручення з написом
(поміткою) кредитної установи такого
змісту "Зараховано в дохід бюджету ___
грн. (дата)". Цей напис скріплюється
першим і другим підписами посадових
осіб і відтиском печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання
платіжного доручення.

Зазначений порядок оформлення
платіжного доручення при сплаті
судового збору закріплений і в
Інформаційному листі Державної
судової адміністрації України від 10
листопада 2011 року № 06-1409.

Втім, зворотній бік наданого
платіжного доручення № 2 від 08 січня 2014
року не містить напису (помітку)
кредитної установи "Зараховано в дохід
бюджету ___ грн. (дата)".

Крім того, судом встановлено, що
позивачем в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 57
ГПК України, не подано належних доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України
"Позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення".

Після внесення змін до ст. 56 ГПК
України, доказами надсилання сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів є фіскальний чек та опис
вкладення до поштового відправлення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Дана позовна заява (зареєстрована
судом за вх. № 190/14 від 24 січня 2014 року),
не містить вихідного номеру та дати її
складення, при цьому в доданому до
позовної заяви описі поштового
відправлення не вказано, які саме
додатки на 18 аркушах були направлені на
адресу відповідача, тоді як до суду
надано позовну заяву з доданими до неї
документами на 27 аркушах.

Зазначені обставини унеможливлюють
встановлення судом, які саме документи
були направлені на адресу відповідача,
оскільки відсутні докази того, що саме
ця позовна заява з додатками була
відправлена на адресу відповідача.

Відповідно до п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановленому порядку та
розмірі, а також доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Аналогічна правова позиція викладена в
пункті 3.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в якому зазначено, що
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України та ГПК України,
господарський суд не має права
порушити провадження у господарській
справі за наявності підстав для
застосування до позовної заяви
положень ст. 63 ГПК України.

При цьому, повернення позовної заяви
без розгляду у вказаному випадку є не
правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
від 04 листопада 1950 року, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом. Згідно практики
Європейського суду з прав людини, яка є
джерелом права згідно ст.17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", - право на
справедливий суд охоплює не лише
стадію розгляду справи по суті, але
також дотримання всіх процедур, що
передбачені національним
законодавством і повинні відбуватися
до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним
законодавством України (ст.56 ГПК
України) передбачено забезпечення
права відповідача на інформацію про
подану позовну заяву та ознайомлення з
її змістом і доданими документами, а
також передбачено механізм реалізації
такого права - шляхом встановлення
обов'язку позивача надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів до порушення провадження у
справі.

Таким чином, право на справедливий суд,
передбачене ст. 6 Конвенції, включає в
себе обов'язок позивача належним чином
інформувати відповідача про подання
позову до суду шляхом направлення на
його адресу копії позовної заяви з
усіма додатками. При чому, таке
інформування повинно бути здійснене
позивачем до порушення судом
провадження по справі. Отже, порушення
провадження у справі до виконання
позивачем вказаного обов'язку, не буде
відповідати ст. 6 Конвенції, як і
порушення провадження у справі за
відсутністю документів, що
підтверджують сплату судового збору.

Слід також зазначити, що статтею 2
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" визначено, що суд, здійснюючи
правосуддя на засадах верховенства
права, забезпечує кожному право на
справедливий суд та повагу до інших
прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Конституцією України визначено
основні засади судочинства і до них,
зокрема, належать законність, рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом, забезпечення
доведеності вини та змагальність
сторін та свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ст. 129 Конституції
України).

Статтею 9 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
встановлено, що правосуддя в Україні
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом незалежно від раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних та
інших ознак, - а отже прийняття до
розгляду позовної заяви, поданої без
дотримання приписів п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 ГПК
України може бути витлумачено як
надання переваги позивачеві, що є
неприпустимим.

За таких обставин позовна заява та
додані до неї документи підлягають
поверненню без розгляду на підставі п.
п. 4, 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 56, 57, п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст.
86 Господарського процесуального
кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до
неї документи на 27 аркушах Приватному
вищому навчальному закладу
"Міжнародний Слов'янський Університет.
Харків" , в тому числі платіжне
доручення № 2 від 08 січня 2014 року на
суму 1 218,00 грн.

Суддя Калініченко Н.В. Справа № 922/190/14

Примітка: Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення (ст.63 ГПК України).