ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без
розгляду

"17" січня 2014 р.
Справа № 910/135/14

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні
матеріали

за позовом фізичної особи -
підприємця Топол Віталія
Анатолійовича (м. Київ, вул. Полкова, 74,
кв. 47, ідентифікаційний код )

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дексатгруп» (Київська обл., м. Ірпінь,
вул. ІІІ Інтернаціоналу, 152, оф. 4, )

про визнання договору недійсним
та стягнення 25 323,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач - фізична особа - підприємець
Топол Віталій Анатолійович, м. Київ,
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом від 30.12.2013р. до
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Дексатгруп», м.
Ірпінь, в якому просить суд: 1) визнати
договір оренди нежитлового приміщення
недійсним та 2) стягнути з відповідача
безпідставно одержані грошові кошти в
сумі 25 323,46 грн. із урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час користування коштами в сумі 39,04 грн.
та трьох процентів річних в розмірі 884,42
грн., а також судовий збір в сумі 3 045,00
грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.01.2014р. у справі № 910/135/14
матеріали позовної заяви передано за
встановленою підсудністю до
господарського суду Київської області.

Згідно із пунктами 4, 6 частини першої
ст. 63 ГПК України суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі, доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини першої ст.
56 ГПК України позивач зобов'язаний при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів листом з описом
вкладення. На відміну від редакції
вказаної статті згідно із Законом
України від 13.05.1997р. № 251/97-ВР, чинна
редакція статті (після 19.05.2011р.) містить
вимогу надсилати відповідачу листом з
описом вкладення позовну заяву з усіма
доданими документами, а не лише з тими,
яких у відповідача немає. Відповідно до
пункту 2 частини першої ст. 57 ГПК
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

На підтвердження відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів до позовної
заяви фізичної особи - підприємця Топол
Віталія Анатолійовича додані
фіскальний чек від 30.12.2013р. №3375 та опис
вкладення у цінний лист від 30.12.2013р. Як
вбачається із зазначеного опису
вкладення, позивач надіслав
відповідачу не весь перелік
документів, доданих до позову. Так,
позивачем було надіслано відповідачу
копії: позовної заяви, свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця, витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, договору
найму від 01.11.2009р. №01/689-ОБ, Акту
прийому-передачі від 01.11.2009р., договору
оренди нежитлового приміщення від
30.03.2012р. №01/04/12-6/2, договору оренди
нежитлового приміщення від 01.04.2012р.
№01/04/12-6/2, платіжного доручення від
13.09.2012р. №1086, платіжного доручення від
02.10.2012р. №1147, витягу з державного
реєстру правочинів від 17.02.2012р. №11019234,
витягу про державну реєстрацію прав
від 16.03.2012р. №33502522.

Докази надсилання відповідачу усіх
інших доданих до позовної заяви
документів (квитанції про сплату
судового збору, довіреності
представника позивача із витягом,
ухвали господарського суду міста Києва
від 18.12.2013р. по справі 910/6640/13,
зустрічного позову ФОП Топол В.А. до ТОВ
«Дексатгруп», опису вкладення у цінний
лист із поштовою квитанцією) в
матеріалах позовної заяви відсутні.

За таких обставин, суд робить висновок
про те, що позивачем - фізичною особою -
підприємцем Топол Віталієм
Анатолійовичем не подано до позовної
заяви належних доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви та
всіх доданих до неї документів, що є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 6
частини першої статті 63 ГПК України.

Аналогічної позиції дотримується і
Вищий господарський суд України. Так, в
абзаці сьомому пункту 3.5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
зазначено, що у разі коли відсутні
докази надсилання відповідачу копій
доданих до позовної заяви документів,
така заява підлягає поверненню на
загальних підставах згідно з пунктом 6
частини першої ст. 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої
ст. 57 ГПК України до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 3 статті 6 Закону
України «Про судовий збір» та пункту 2.10
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір підлягає сплаті
як за ставками, встановленими для
позовів майнового характеру, так і за
ставками, встановленими для розгляду
позовних заяв зі спорів немайнового
характеру.

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяв, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (пункт 2.21
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України»).

Судовий збір з позовної заяви, що
подається до господарського суду
Київської області, сплачується на
наступні реквізити:

Отримувач: Головне управління
державної казначейської служби
України у Київській області (ГУ ДКСУ у
Київській області)

Код

Банк отримувача: Головне управління
державної казначейської служби
України у Київській області (ГУ ДКСУ у
Київській області)

Рахунок: 3001

Код банку отримувача (МФО): 821018

Призначення платежу: 22030001; судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050, символ звітності 206; згідно
пункту…(вказати пункт статті 4 Закону
України «Про судовий збір»).

Позивачем заявлені вимоги майнового
(стягнення 25323,46 грн. безпідставно
набутих коштів) та немайнового
(визнання договору недійсним)
характеру. Таким чином, поданий позов
мав бути оплачений судовим збором в
сумі 3045,00 грн. (1827,00 грн. (за майнову
вимогу) + 1218,00 грн. (за немайнову вимогу) =
3045,00 грн.). Оригінал платіжного
доручення про сплату судового збору на
належні реквізити господарського суду
Київської області мав бути доданий до
позовної заяви.

Згідно правової позиції Пленуму Вищого
господарського суду України,
викладеної в пункті 2.13 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VІ Господарського процесуального
кодексу України», судовий збір,
оскільки інше не передбачено Законом,
сплачується окремо за подання кожної
позовної заяви (заяви, скарги).

Всупереч зазначеним нормам закону
позивачем до позову додана квитанція
від 13.12.2013р. № 12372.465.2 суми судового
збору в сумі 3045,00 грн. не за подання цієї
позовної заяви, а за подання іншої
заяви - зустрічного позову до
господарського суду міста Києва.

За таких обставин суд робить висновок
про те, що позивачем не подано належних
доказів сплати судового збору за
подання саме цієї позовної заяви, що є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 4
частини першої ст. 63 ГПК України.

Приписами частини другої ст. 44 ГПК
України встановлено, що розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої
ст. 7 Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
повернення судом заяви або скарги.

За таких обставин, суд звертає увагу
позивача на те, що вирішення питання
повернення сплаченого позивачем за
квитанцією від 13.12.2013р. № 12372.465.2 суми
судового збору в сумі 3045,00 грн. в оплату
подання зустрічного позову у справі
господарського суду міста Києва №
910/6640/13, підлягає розгляду
господарським судом міста Києва, яким
було винесено ухвалу від 18.12.2013р. про
повернення без розгляду зустрічної
позовної заяви фізичної особи -
підприємця Топол В.А. до ТОВ
«Дексатгруп», а не господарським судом
Київської області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
пунктами 4, 6 частини першої, частиною
третьою статті 63, статтею 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 30.12.2013р. фізичної
особи - підприємця Топол Віталія
Анатолійовича разом з доданими до неї
матеріалами (всього на 45 аркушах, в тому
числі оригінали: фіскального чеку від
30.12.2013р. №3375, опису вкладення у цінний
лист від 30.12.2013р., квитанції від 13.12.2013р.
№12372.465.2, опису вкладення у цінний лист
від 30.12.2013р., поштового конверту від
30.12.2013р.) повернути заявнику без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Конюх О.В.