ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

09 січня 2014 року
Справа № 913/3047/13

Провадження №1/913/3047/13

За позовом прокурора Антрацитівського
району Луганської області в інтересах
держави в особі позивача Державної
екологічної інспекції у Луганській
області

до Державного підприємства
"Донбасантрацит", м. Красний Луч
Луганської області

за участю у справі у якості третіх осіб
на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору :

- Головного Управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області, м. Луганськ

- Краснолуцької сільської ради
Антрацитівського району Луганської
області, с. Краснолуцьке
Антрацітивського району Луганської
області

- Луганської обласної ради, м. Луганськ

про стягнення 139526 грн. 28 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Вороніна
О.С.

В засіданні брали участь:

від позивача - Землянська О.С., за
довіреністю від 31.12.2013 № 69;

від відповідача - Сахаріленко Т.О., за
довіреністю від 23.12.2013 № 1-1/2616;

від третіх осіб представники не
викликалися;

прокурор відділу прокуратури м.
Луганська Голоденко К.О.

При розгляді справи судом
встановлено:

суть спору: про стягнення 139526 грн.
28 коп. збитків, заподіяних самовільним
забором відповідачем підземних вод із
свердловини без дозволу на
спецводокористування (за період з
01.06.2012 по 15.10.2012 року).

11.11.2013 суд порушив провадження у
справі та залучив до участі у ній у
якості третіх осіб на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, -
Головне Управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області, Краснолуцьку
сільську раду Антрацитівського району
Луганської області та Луганську
обласну раду.

Як вбачається з матеріалів справи,
Луганська обласна рада у письмових
поясненнях від 25.11.2013 № 10/10-1796 підтримує
позовні вимоги прокурора та звертає
увагу суду на те, що для підрахунку
кількості коштів, які спрямовуються до
спеціального фонду місцевих бюджетів,
необхідно відокремити від загальної
суми грошових стягнень за шкоду,
заподіяну порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища внаслідок господарської та
іншої діяльності у розмірі 70 %, що
складає 97668 грн. 20 коп.; для визначення
остаточної суми коштів, яка
зараховується до спеціального фонду
обласного бюджету необхідно визначити
20 % частку з коштів, які спрямовуються
до спеціального фонду місцевих
бюджетів за відповідну шкоду, що
складає 27905 грн. 20 коп.

Головне управління Державної
казначейської служби України у
Луганській області за листом від 21.11.2013
№ 15-13/9658 інформує суд про те, що у
процесі казначейського обслуговування
доходів та інших надходжень державного
бюджету органи Державного
казначейства України здійснюють
розподіл платежів між загальним та
спеціальними фондами державного
бюджету, між державним і місцевими
бюджетами та державними цільовими
фондами відповідно до нормативів
відрахувань, визначених
законодавством та перераховують за
належністю розподілені кошти.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані сторонами документи,
вислухавши представників сторін та
прокурора, суд дійшов до наступного.

Так, ст. 121 Конституції України
передбачено, що на органи прокуратури
України покладається представництво
інтересів громадян або держави в судах
у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатись до
суду в передбачених законом випадках.

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що підставою
представництва прокурором в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави. Представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

За змістом ст. 2 ГПК України (у
редакції Закону від 18.09.2012), яка регулює
порушення справ у господарському суді,
такі справи порушуються за позовними
заявами прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Також законодавцем
передбачено, що прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до господарського суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві.

Підставою звернення прокурора з
даною позовною заявою до суду в
інтересах держави є порушення
відповідачем ст. 44 Водного кодексу
України, які виявлені позивачем, та
завдання шкоди на суму позову.

Щодо фактичних обставин справи,
то зі змісту позову та доданих до нього
матеріалів вбачається, що в
обґрунтування вимог про стягнення
збитків прокурор та позивач
посилаються на те, що проведеною 15.10.2012
плановою перевіркою Державною
екологічною інспекцією в Луганській
області виявлено, що ВП "Санаторій
профілакторій" "Ізвєстій" ДП
"Донбасантрацит" допущено самовільний
забір підземної води у кількості 4428
тис. м3 за 9 місяців 2012 року та 5904 тим. м3 -
за 2011 рік, про що складено відповідний
акт перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства (арк.
справи 14-15).

Крім цього, 08-26.10.2012 позивачем
складено акт перевірки вимог
природоохоронного законодавства ДП
"Донбасантрацит" (арк. справи 16-39), який
містить зведені відомості щодо
відокремлених підрозділів
підприємства, зокрема, "Санаторій
профілакторій "Ізвєстій", у якого
відсутній дозвіл на
спецводокористування та відповідний
паспорт на свердловину.

Також до матеріалів справи додано
приписи від 15.10.2012 та від 29.10.2012, які
видані директору ВП "Санаторій
профілакторій" "Ізвєстій" та
генеральному директору ДП
"Донбасантрацит" відповідно про
усунення допущених порушень у
діяльності підприємств, протокол № 03730
про адміністративне правопорушення,
постанова про накладення
адміністративного стягнення від 15.10.2012
№ 003730, які у сукупності свідчать про
порушення відповідачем (в особі
відокремленого підрозділу)
природоохоронного законодавства.

За результатами даних перевірок у
відповідності до Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів", затв. наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 20.07.2009 № 389 та
зареєстр. в Міністерстві юстиції
України 14.08.2009 за № 767/16783 (далі -
Методика) нараховано 598473,40 грн. збитків
(арк. справи 46), втім, до стягнення
заявлено 139526 грн. 28 коп. шкоди за період
з 01.06.2012 по 15.10.2012 (розрахунок на арк. 71
справи).

Заяву позивача за листом від 10.12.2013 №
02/2484 про збільшення позовних вимог до
649106 грн. 00 коп. суд залишив без розгляду
та повернув позивачу з підстав,
зазначених в ухвалі суду від 10.12.2013.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, зазначених у відзиві на
позовну заяву за листом від 25.11.2013 №
1-1/2337, зокрема, що забір підземних вод із
свердловини здійснювався ним, як
землекористувачем, для власних
господарського-побутових потреб, що не
потребує спеціального дозволу, та
передбачено ст. 23 Кодексу про надра
України. Також відповідач посилається
на проведену ним оплату понадлімітного
використання води у п'ятикратному
розмірі у відповідності до ст. 327 п. 327.3
Податкового кодексу України, тому
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню.

З вказаними доводами відповідача
прокурор не погоджується, посилаючись
на те, що відповідно до ст. 2 Кодексу про
надра його завданням є регулювання
гірничих відносин, а в позові зазначено
порушення ДП "Донбасантрацит" положень
Водного кодексу України, а не Кодексу
про надра. Прокурор зауважує, що згідно
з Положенням про ВП
"Санаторій-профілакторій "Ізвєстій" ДП
"Донбасантрацит", який затверджено
генеральним директором 11.01.2013, основною
функцією підрозділу є надання медичних
послуг із санаторно-курортним
лікуванням та оздоровленням
застрахованих осіб, членів їх сімей,
осіб, які навчаються у вищих навчальних
закладах з денною формою навчання, та
учнів професійно-технічних закладів.
Тобто, забір підприємством води не міг
здійснюватися з метою
господарського-побутових потреб, у
зв'язку з чим посилання на ст. 23 Кодексу
України про надра є безпідставними.

Встановивши фактичні обставини справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог прокурора та
задоволення позову, виходячи з
наступних підстав.

Так, у відповідності до ст. 20
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
а також п. 5 Положення про Державну
екологічну інспекцію в областях,
містах Києві та Севастополі, затв.
наказом Мінприроди від 19.12.2006 за № 548,
зареєстр. в Міністерстві юстиції
України 13.02.2007 за № 120/13387
Державна екологічна інспекція в
Луганській області є належним
позивачем за позовами щодо
відшкодування збитків, завданих
внаслідок порушення вимог
природоохоронного законодавства.

Правове регулювання охорони
водних ресурсів здійснюється Водним
кодексом України, ст. 44 якого, зокрема,
передбачено, що водокористувачі
зобов'язані економно використовувати
водні ресурси, дбати про їх відтворення
і поліпшення якості вод;
використовувати воду (водні об'єкти)
відповідно до цілей та умов їх надання;
дотримуватися встановлених нормативів
гранично-припустимого скидання
забруднюючих речовин та встановлених
лімітів забору води, лімітів
використання води та лімітів скидання
забруднюючих речовин, а також
санітарних та інших вимог щодо
впорядкування своєї території;
здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності
дозволу.

У відповідності до ст. 48 Водного
кодексу України спеціальне
водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.

Так, у відповідності до Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затв. наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
10.09.2008 № 464, зареєстр. в Міністерстві
юстиції України 15.01.2009 за № 18/16034, акт
перевірки - документ, який фіксує факт
проведення планових, позапланових
перевірок суб'єктів господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та його дотримання.

Виходячи з викладеного та на
підставі даних актів перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 15.10.2012 та від 08-26.10.2012,
суд встановлює факт порушення
відповідачем в особі ВП
"Санаторій-профілакторій "Ізвєстій"
водного законодавства, яке полягає у
проведенні забору підземних вод за
відсутності відповідного дозволу на
спецводокористування на протязі 9
місяців 2012 року у кількості 4428 тис. м3 та
5904 тим. м3 - за 2011 рік.

Розмір шкоди, нанесеної державі
внаслідок порушення вимог
природоохоронного законодавства з
боку відповідача, який заявлений
прокурором до стягнення, обчислений
згідно п. 9.1 Методики, коли збитки
обумовлені самовільним використанням
водних ресурсів при відсутності
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування та/або
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води)), за
відповідною формулою та складає 139526
грн. 28 коп. за період з 01.06.2012 по 15.10.2012 (за
ставкою збору 63,02 грн. на 2011-2012 роки,
визначеною ст. 325.2 ПК України для
Луганської області).

Той факт, що за результатами перевірки
позивачем встановлено більш тривалий
період порушення та відповідно розмір
шкоди склав 598473 грн. 40 коп., суд не
вважає перешкодою для розгляду справи
по суті, оскільки заявлена сума
знаходиться у межах вказаної вище щодо
розміру та періоду.

Заперечення відповідача з
посиланням на сплату збору за
водокористування за період, що
перевірявся, у п'ятикратному розмірі
згідно ст. 327 Податкового кодексу
України, судом відхиляються, оскільки
за ст. 111 Водного кодексу України
підприємства, установи, організації і
громадяни України зобов'язані
відшкодувати збитки, завдані ними
внаслідок порушень водного
законодавства, в розмірах і порядку,
встановлених законодавством України.
Відшкодування збитків, завданих
внаслідок порушень водного
законодавства, не звільняє винних
від збору за спеціальне
водокористування, а також від
необхідності здійснення заходів щодо
ліквідації шкідливих наслідків.

Також є помилковою позиція
відповідача у частині видобутку ним
води, нібито, для власних
господарсько-побутових потреб,
оскільки, як обгрунтовано посилається
прокурор, відповідно до Міждержавного
стандарту "ГОСТ 17.1.1.04-80", затвердженого
постановою Державного комітету СРСР по
стандартам від 31.03.1980 № 1452, який діє в
Україні, до господарсько-побутових
потреб належать: господарське-питне
водопостачання (централізоване та
нецентралізоване) територій житлової
забудови та громадських будівель
міських, промислових районів та
сільськогосподарських районів;
кондиціонування повітря в громадських
та житлових будівлях; полив та миття
територій населених пунктів (вулиць,
площ, зелених насаджень), робота
фонтанів тощо; полив посадок в міських
та селищних теплицях і парниках; інші
потреби (в тому числі гасіння пожеж,
промивання водопровідних та
каналізаційних мереж). Однак, до
господарсько-побутових потреб не
належать лікувальні, курортні та
оздоровчі цілі, потреби сільського
господарства, промислові (виробничі)
потреби; потреби теплоенергетики;
скидання стічних вод тощо.

Згідно пояснень відповідача,
наданих у судовому засіданні 09.01.2014, у
підприємства відсутні
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку, що є необхідним для
підтвердження доводів про право
землекористувача здійснювати
видобуток підземних вод для власних
потреб без спеціальних дозволів згідно
ст. 23 Кодексу України про надра.

Також відсутні підстави для
застосування п. 1.6 Методики, оскільки
документально не підтверджено
проведення відповідачем
гідротехнічних робіт, що передбачено
законодавцем.

Відповідно до ст. 68 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" підприємства, установи,
організації та громадяни повинні
відшкодувати шкоду та збитки,
заподіяні ними внаслідок порушення
природоохоронного законодавства.

Як звісно, для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме:
наявність шкоди, протиправна поведінка
заподіювача шкоди, причинний зв'язок
між шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача та вина.

Таким чином матеріалами справи
підтверджено зазначені вище складові
шкоди, тому позов є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню
повністю з віднесенням судового збору
на відповідача згідно ст. 49 ГПК України,
який стягується в доход державного
бюджету України, оскільки прокурор та
позивач звільнені від їх сплати у
встановленому законом порядку.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК
України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства
"Донбасантрацит",
м. Луганськ, вул. Косіора, буд. 10, ідент.
код 32446546 - 139526 грн. 28 коп. збитків на
користь спеціальних фондів Державного
та місцевих бюджетів на рахунок,
відкритий за балансовим рахунком № 3311
"Кошти, які підлягають розподілу між
Державним та місцевим бюджетами" Плану
розрахунків в розрізі кодів
класифікації доходів бюджету та
територій".

3.Стягнути з Державного
підприємства "Донбасантрацит",
м. Луганськ, вул.
Косіора, буд. 10, ідент. код 32446546 в доход
державного бюджету України на рахунок
3006, отримувач УДКСУ у м. Луганську,
код ОКПО 37991503, МФО 804013, банк отримувач
ГУДКСУ у Луганській області, по коду
класифікації доходів (ККД) 22030001, символ
206, назва Судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050) судовий збір
у сумі 2790 грн. 52 коп., видати на
виконання наказ ДПІ у м. Красний Луч
Луганської області Головного
управління Міндоходів у Луганській
області після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складене
13.01.2014.

Суддя
Н.М.Зюбанова