ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

09.01.2014 Справа №
901/4257/13За позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк»

до відповідача фізичної
особи-підприємця Сичова Івана
Олександровича

про стягнення 32 165,32 грн.

Суддя Пукас А.Ю.

Представники:

Від позивача - Подпльота О.В.,
представник, довіреність № 755-О від
14.03.2013.

Від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство «Приватбанк» звернулось до
господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом до фізичної
особи-підприємця Сичова І.О. про
стягнення 32 165,32 грн. у тому числі 22 245,68
грн. заборгованості за кредитом, 6 237,11
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 2 079,09 грн. пені
та 1 413,44 грн. заборгованості по комісії.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням
відповідачем умов договору
банківського обслуговування б/н від
03.07.2012 в частині своєчасної оплати та
повного повернення кредитних коштів та
сплати процентів за ним. Обґрунтовані
позовні вимоги положеннями статей 526,
527, 530, 610 Цивільного кодексу України та
статті 193 Господарського кодексу
України.

Відповідач явку у судове засідання не
забезпечив, витребуваних судом
документів не надав, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, ухвала суду про призначення
судового засідання отримана
відповідачем 27.12.2013, про що свідчить
його підпис на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення (а.с.53).

Оскільки явка в судове засідання,
згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України - це
право, а не обов'язок сторін, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи відсутність документів, що
підтверджують неможливість прибуття
відповідача в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами, відповідно
до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, заслухавши
пояснення представника позивача,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.07.2012 фізичною особою-підприємцем
Сичевим І.О. підписано заяву про
відкриття поточного рахунку в
Публічному акціонерному товаристві
Комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 30).

Згідно з умовами заяви відповідач
приєднався до «Умов та правил надання
банківських послуг», тарифів банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://a-bank.ua., які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування від 03.07.2012 та взяв на
себе зобов'язання виконувати умови
договору.

Відповідно до умов Договору
відповідачу встановлений кредитний
ліміт на поточний рахунок 1721 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи клієнт
- банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано «Умовами та правилами
надання банківських послуг».

Відповідно до пункту 3.18.1.16 умов при
укладанні договорів і угод чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
клієнта до «Умов і правил надання
банківських послуг» (або у формі «Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про електронний цифровий підпис» -
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

Згідно з частиною 2 статті 639 Цивільного
кодексу України, якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Відповідно до пункту 3.18.1.1 умов -
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта, в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до пункту 3.18.1.3 умов - кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди.

Згідно з пунктом 3.18.1.8 умов - проведення
платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - «Угода»).

Відповідно до пункту 3.18.1.6 умов ліміт
може бути змінений банком в
односторонньому порядку,
передбаченому умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами банку.
Підписавши угоду, клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Відповідно до розділу умов 3.18.4, яким
затверджений порядок розрахунків, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця, розрахунок процентів
здійснюється за процентною ставкою в
розмірі 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4 умов - банк
має право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Пунктом 3.18.5.1 умов визначено, що при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
умовами пунктів 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених пунктами 3.18.1.8, 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої
пунктами 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт
сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (у %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
в разі реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в пункті 3.18.4.1.3.
від суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Пунктом 3.18.6.1 умов встановлено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подачі клієнтом
до банку заяви на приєднання до «Умов
та Правил надання банківських послуг»
(або у формі «Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки із
зразками підписів і відбитка печатки»
або у формі авторизації кредитної
угоди в системах клієнт-банк / інтернет
клієнт-банк, або у формі обміну
паперовій або електронною інформацією,
або в будь-якій іншій формі) та / або з
моменту надання клієнтом
розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах визначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Свої зобов'язання за договором позивач
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі
22 500,00 грн., що підтверджується довідкою
банку.

В порушення умов договору відповідач
свої зобов'язання належним чином не
виконав, у зв'язку з чим станом на 20.11.2013
за ним утворилась заборгованість в
сумі 32 165,32 грн., з яких 22 435,68 грн. -
заборгованість за кредитом, 6 237,11 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2 079,09 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1 413,44 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Претензією від 14.11.2013 за вих. № 20703SI82S0FB
позивач вимагав від відповідача
сплатити заборгованість (а.с.47), однак
зазначені вимоги залишені останнім без
задоволення.

Наведене стало підставою для звернення
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» із даною
позовною заявою до господарського суду
Автономної Республіки Крим.

Правовідносини, що виникли з приводу
неналежного виконання позичальником
умов кредитного договору в частині
сплати кредитних коштів, процентів за
користування ними, а також порушення
інших умов договору регулюються
положеннями глави 71 Цивільного кодексу
України.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічне положення міститься в
частині 1 статті 193 Господарського
кодексу України, якою визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (стаття 599
Цивільного кодексу України).

Так, згідно умов договору у випадку
непогашення кредиту протягом 90 днів з
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними (пункт 3.18.4.1.3).

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі невиникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (пункт
3.18.4.1.4 Умов).

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач зобов'язання щодо
повернення суми кредиту у порушення
умов договору не виконав, у зв'язку із
чим за ним утворилась заборгованість у
розмірі 22 435,68 грн.

Відповідач під час розгляду справи
доказів повернення позики не надав,
доводів позивача не спростував, а тому
позовні вимоги про стягнення 22 435,68 грн.
заборгованості за кредитом підлягають
задоволенню.

Одночасно, позивач просив стягнути з
відповідача 6 237,11 грн. процентів за
користування кредитом.

Згідно з частиною 2 статті 1052
Цивільного кодексу України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 1 статті 1048
зазначеного Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4 умов - банк
має право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на суму заборгованості
нараховані проценти за користування
відповідачем кредитними коштами,
розмір яких, згідно з наданого
позивачем розрахунку, складає 6 237,11 грн.
(а.с. 42-43).

Також, позивач просив стягнути з
відповідача 2 079,09 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором.

Частиною 1 статті 199 Господарського
кодексу України передбачено, що
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 548 та статті
546 Цивільного кодексу України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом,
зокрема, неустойкою.

Під неустойкою, відповідно до статті 549
Цивільного кодексу України,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання
зобов'язань є спеціальними мірами
майнового характеру, які стимулюють
належне виконання зобов'язання
боржником шляхом встановлення
додаткових гарантій задоволення вимог
кредитора, а тому забезпечення
виконання зобов'язань будь-яким з
видів, передбачених статтею 546
Цивільного кодексу України, також
створює зобов'язувальні
правовідносини між кредитором та
боржником.

Договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань регулюються Законом
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань».

Статями 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до пункту 3.18.5.1 умов при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
умовами пунктів 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених пунктами 3.18.1.8, 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої
пунктами 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт
сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (у %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
в разі реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в пункті 3.18.4.1.3.
від суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Позивачем наданий розрахунок пені,
розмір якої складає 2 079,09 грн.

Суд перевірив надані позивачем
розрахунки та встановив їх
обґрунтованість.

Крім того, позивач просив суд стягнути
з відповідача 1 413,44 грн. заборгованості
по комісії за користування кредитом.

Відповідно до пункту 3.18.1.3 умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди.

Так, винагорода за своєю правовою
природою є комісією за користування
кредитом.

Судом перевірений розрахунок комісії,
наданий позивачем та встановлено, що
розмір комісії розраховано вірно та
складає 1 413,44 грн.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
судом встановлений факт порушення
відповідачем строків повернення
кредитних коштів позивачеві, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
вимог позивача та визнав їх такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Оплату судового збору, відповідно до
положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України суд
покладає на відповідача.

В судовому засіданні 09.01.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення. Повне рішення складено 13.01.2014.

Керуючись статтями 49, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця Сичова Івана
Олександровича (вул. 70 років Жовтня, 7, с.
Чайкіне, Сімферопольський район, АР
Крим, 97521, ЄДРПОУ ) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» (вул.
Набережна Перемоги, буд. 50, м.
Дніпропетровськ, 49094, ) 22 435,68
грн. - заборгованості за кредитом, 6 237,11
грн. - заборгованості по відсоткам за
користування кредитом, 2 079,09 грн. - пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1 413,44 грн. -
заборгованості по комісії за
користування кредитом та 1 720,50 грн.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя А.Ю. Пукас