ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без
розгляду

"28" січня 2014 р.
Справа № 911/219/14

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні
матеріали

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Німфан»
(65011, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 42,
кв. 2, )

до відповідача фізичної особи -
підприємця Куречко Вадима Петровича
(07350, Київська обл., Вишгородський р-н, с.
Гаврилівка, вул. Садова, буд. 26, кв. 2,
ідентифікаційний номер )

про стягнення 35 760,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Німфан», м. Одеса,
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом без номера
від 23.01.2014р. до відповідача - фізичної
особи - підприємця Куречко Вадима
Петровича, с. Гаврилівка
Вишгородського району, в якому просить
суд стягнути з відповідача
безпідставно набуті грошові кошти у
розмірі 35 760,00 грн. та витрати на сплату
судового збору в сумі 1 720,50 грн.

Згідно із пунктом 4 частини першої ст. 63
ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо до позовної заяви не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої
ст. 57 ГПК України до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно частини першої, підпункту 1
пункту 2 частини 2 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір справляється із позовних заяв
майнового характеру, що подаються до
господарських судів, - 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати
встановленому законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява подається до суду, а із позовних
вимог немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.
Відповідно до Закону України від
06.12.2012р. №5515-VІ «Про державний бюджет
України на 2013 рік» станом на 1 січня 2014
року (з 01.12.2013р.) місячний розмір
мінімальної заробітної плати
становить 1 218,00 грн.

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяв, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (пункт 2.21
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України»).

Позивачем заявлено майнову вимогу про
стягнення коштів в сумі 35760,00 грн. Таким
чином, поданий до суду в 2014 році позов
(23.01.2014р. згідно поштового штемпелю на
конверті, в якому надійшла позовна
заява) мав бути оплачений судовим
збором в сумі 1827,00 грн. Оригінал
платіжного доручення має бути доданий
до позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, в порушення вищезазначених
вимог, на підтвердження сплати суми
судового збору позивачем до позову
додано платіжне доручення від 26.12.2013р.
№1131 на сплату судового збору в сумі 1
720,50 грн.

За таких обставин, позивачем не подано
доказів оплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі, що є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 4
частини першої статті 63 ГПК України.

Згідно із пунктом 6 частини першої ст. 63
ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до вимог частини першої ст.
56 ГПК України позивач зобов'язаний при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів листом з описом
вкладення. Відповідно до пункту 2
частини першої ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів. Таким чином,
за змістом частини другої ст. 34 ГПК
України єдиним належним доказом
направлення сторонам копії позовної
заяви є опис вкладення в лист.

На доказ надсилання товариством з
обмеженою відповідальністю «Німфан»
копії позовної заяви відповідачу,
надано фіскальний чек «Укрпошти» від
28.12.2013р. №1694 та опис вкладення у цінний
лист від 28.12.2013р., тоді як подана до
господарського суду Київської області
позовна заява датована 23.01.2014р.,
відповідно копія позовної заяви від
23.01.2014р. та додані до неї документи не
могли бути направлені відповідачу
28.12.2013р.

Відповідно до вищевикладеного, суд
робить висновок про те, що позивачем -
товариством з обмеженою
відповідальністю «Німфан» не подано
належних та допустимих доказів
надсилання відповідачу копії позовної
заяви та доданих до неї документів, що є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі пункту 6
частини першої статті 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
пунктами 4, 6 частини першої, частиною
третьою статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 23.01.2014р. товариства з
обмеженою відповідальністю «Німфан»
разом з доданими до неї матеріалами
(всього на 20 аркушах, в тому числі
оригінали: платіжного доручення від
26.12.2013р. №1131, фіскального чеку
«Укрпошти» від 28.12.2013р. №1694 та опису
вкладення у цінний лист від 28.12.2013р.,
поштового конверту від 23.01.2014р.
№233, в якому надійшли позовні
матеріали разом з описом вкладення у
цінний лист від 23.01.2014р.) повернути
заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Конюх О.В.