донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

08.01.2014 справа №21/19/10

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБогатиря К.В. Дучал
Н.М., Ушенко Л.В. При секретарі: Склярук
С.І.за участю представників сторін:

від боржника:Ліквідатор Молош О.І. -
ухвала ГСЗО від 03.12.2012р.від кредитора
ФОП ОСОБА_5: від скаржника: ОСОБА_5 -
паспорт НОМЕР_1 ОСОБА_6 - довір. № 184/11.5.2
від 12.04.2012р. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" м. Київна ухвалу
господарського суду від Запорізької
області 13.11.2013р.у справі№ 21/19/10 /суддя
Черкаський В.І./за заявою
кредиторафізичної особи-підприємця
ОСОБА_7 м. Херсондо боржникафізичної
особи-підприємця ОСОБА_8
АДРЕСА_1пробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "ВТБ Банк" м. Київ звернулось до
Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 13.11.2013р. у
справі № 21/19/10 за заявою кредитора
фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 м.
Херсон до боржника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_8 АДРЕСА_1 про
банкрутство.

Цією ухвалою господарський суд
задовольнив скаргу ліквідатора на дії
учасника ліквідаційної процедури ВАТ
"ВТБ Банк"; стягнув з ВАТ "ВТБ Банк" в
особі Херсонської філії ВАТ "ВТБ Банк"
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_8 суму 81 033,60грн. та видав наказ.

В апеляційній скарзі банк просив
ухвалу суду першої інстанції від
13.11.2013р. скасувати в частині
задоволення скарги ліквідатора на дії
учасників ліквідаційної процедури та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні скарги ліквідатора
відмовити у повному обсязі.

При цьому, апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального
права, а саме: ст.ст. 47, 48, 25, 31, 32 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 30.06.1999р. (далі-Закон). Також апелянт
вважає, що суд безпідставно дійшов
висновку про те, що згідно положень ст.
48 Закону використання грошових коштів,
отриманих від реалізації майна
банкрута, здійснюється за рішенням
господарського суду, оскільки такий
висновок на думку апелянта, не може
бути застосований у даній ситуації,
тому як реалізація майна банкрута
здійснена безпосередньо ліквідатором,
а не через органи державної виконавчої
служби.

Апеляційна скарга ухвалою від 17.12.2013р.
була прийнята Донецьким апеляційним
господарським судом до провадження.

Від ліквідатора ФОП ОСОБА_8 Молоша О.І.
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу суду від 13.11.2013р.
залишити без змін, а апеляційну скаргу
залишити без задоволення. Ліквідатор
вважає, що банком не доведено порушення
господарським судом при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права.

Статтею 101 ГПК України передбачено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги з урахуванням наступного.

Ухвалою від 04.01.2010р. господарським
судом Запорізької області на підставі
ст.ст.11, 12, 48 Закону порушена справа про
банкрутство ФОП ОСОБА_8, введений
мораторій на задоволення вимог
кредиторів та накладено арешт на майно
боржника.

Постановою від 26.01.2010р. суд визнав
фізичну особу-підприємця ОСОБА_8
банкрутом, відкрив ліквідаційну
процедуру, відмінив арешт на майно
банкрута та призначив ліквідатором
арбітражного керуючого Стахевич Т.В.

Ухвалою від 03.12.2012р. господарський суд
Запорізької області припинив
повноваження арбітражного керуючого
Кукурудзи О.М. в якості ліквідатора та
призначив ліквідатором у справі № 21/19/10
арбітражного керуючого Молоша О.І.

Ухвалою від 13.11.2013р. суд задовольнив
скаргу ліквідатора Молоша О.І. на дії
учасника ліквідаційної процедури ВАТ
"ВТБ Банк"; стягнув з ВАТ "ВТБ Банк" в
особі Херсонської філії ВАТ "ВТБ Банк"
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_8 суму 81 033,60грн. та видав наказ.
Також цією ухвалою суд прийняв до
відома звіт ліквідатора станом на
12.11.2013р. та виправив допущені описки в
мотивувальній та резолютивній
частинах ухвали від 29.04.2013р., доповнивши
опис майна, що вилучається, його
вартістю.

Ухвала суду мотивована тим, що в
порушення вимог ч. 6 ст. 3-1, ст. 48 Закону
колишнім ліквідатором Кукурудзою О.М.,
незважаючи на отримання за період з
червня 2011р. по 23.05.2012р. грошових коштів
на ліквідаційний рахунок банкрута у
сумі 609 749,10грн., не подавались заяви до
суду про розподіл коштів згідно
порядку, встановленому ст. 48 Закону та
всупереч вимогам Закону ліквідатор
Кукурудза О.М. без згоди суду здійснив
перерахування коштів кредиторам та
учасникам провадження.

Так, згідно платіжного доручення від
11.05.2012р. № 2 було перераховано 5 000грн.,
платіжного доручення від 15.05.2012р. № 2 - 50
000грн., платіжного доручення від 16.05.2012р.
№ 2 - 95 000грн., видаткового касового
ордеру від 22.05.2012р. - 49 794,80грн. Судом
встановлено, що ФОП ОСОБА_7 було
отримано від боржника грошові кошти на
загальну суму 1 999 794,80грн., на рахунок
ПАТ "УкрСиббанк" боржником переведено
81033,60грн. та ВАТ "ВТБ Банк" отримано
коштів в сумі 81 033,60 грн.

Через неналежне виконання обов'язків
ліквідатором арбітражним керуючим
Кукурудзою О.М. були припиненні його
повноваження ліквідатора у справі №
21/19/10 на підставі ухвали суду від
03.12.2012р. Також судом зазначено, що на
вимогу ліквідатора Молоша О.І. ВАТ "ВТБ
Банк" кошти не повернуло. Оскільки банк
безпідставно отримав кошти, суд дійшов
висновку про те, що скаргу ліквідатора
на дії ВАТ "ВТБ Банк" слід задовольнити
та стягнути з ВАТ "ВТБ Банк" в особі
Херсонської філії ВАТ "ВТБ Банк" на
користь ФОП ОСОБА_8 грошові коштів в
сумі 81 033,60грн. та видати наказ.

Дослідивши матеріали справи та доводи
й заперечення представників сторін у
цій справі про банкрутство, Донецький
апеляційний господарський суд
погоджується з висновками
господарського суду Запорізької
області з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи постанова
про визнання ФОП ОСОБА_8 була винесена
26.01.2010р., тобто у період дії Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 30.06.1999р., тому саме норми цього
Закону застосовуються при проведенні
ліквідаційної процедури у справі №
21/19/10.

Відповідно до абзацу 3 ч. 7 ст. 48 Закону
кошти, отримані від продажу майна
громадянина-підприємця, визнаного
банкрутом, а також наявні у нього кошти
у готівковій формі вносяться на
депозитний рахунок нотаріальної
контори або приватного нотаріуса та
використовуються за рішенням
господарського суду, який визнав
громадянина-підприємця банкрутом.

Тобто вказаною правовою нормою
встановлено спеціальний порядок
використання коштів, отриманих від
продажу майна громадянина-підприємця,
визнаного банкрутом.

В ухвалі від 03.12.2012р. при вирішенні
питання щодо правомірності з цього
приводу дій арбітражного керуючого
Кукурудзи О.М. господарський суд
встановив порушення цим арбітражним
керуючим вказаних норм Закону,
оскільки розподіл отриманих від
продажу майна боржника коштів між
кредиторами відбувся за відсутністю
такого рішення господарського суду.

Тобто колишній ліквідатор Кукурудза
О.М., отримавши за період з червня 2011р.
по 23.05.2012р. грошові кошти від продажу
майна банкрута у сумі 609 749,10грн., не
подавав до суду заяву про їх розподіл
згідно ст. 48 Закону та на власний розсуд
(без рішення суду) здійснив
перерахування цих коштів учасникам
провадження, а саме: ФОП ОСОБА_7 у сумі 1
999 794,80грн., ПАТ "УкрСиббанк" у сумі 81
033,60грн. та ВАТ "ВТБ Банк" у сумі 81033,60грн.
Вказане підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами (а.с.94-96, 99-105
т.11).

Отже, ці обставини підтвердили факт
неналежного виконання арбітражним
керуючим Кукурудзою О.М. обов'язків
ліквідатора у даній справі, що стало
підставою для його усунення. Ухвала
суду від 03.12.2012р., якою були встановлені
вищевказані обставини, набрала
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи ані у
добровільному порядку, ані на вимогу
теперішнього ліквідатора Молоша О.І.
грошові кошти ВАТ "ВТБ Банк" у сумі 81
033,60грн. не повернуті, а отже,
господарський суд Запорізької області
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення скарги ліквідатора на дії
учасників провадження у справі про
банкрутство у частині повернення ВАТ
"ВТБ Банк" коштів у сумі 81 033,60грн. через
незаконне (в порушення встановленого
Законом порядку) їх перерахування.

Доводи апелянта Донецький апеляційний
господарський суд не приймає до уваги,
тому як вони засновані на невірному
тлумаченні апелянтом правових норм
абзацу 3 ч. 7 ст.48 Закону.

Колегія суддів апеляційного суду
зауважує на тому, що у постанові від
27.11.2013р. у цій справі Вищий
господарський суд України також визнав
правомірними дії ліквідатора щодо
звернення до господарського суду зі
скаргою на дії учасників - кредиторів
стосовно повернення коштів, які були
перераховані в порушення
встановленого порядку попереднім
ліквідатором Кукурудзою О.М. іншим
кредиторам - ПАТ "УкрСиббанк" та ФОП
ОСОБА_7 (а.с.227-231 т.18).

Обставини, яким Вищий господарський
суд України вже надав правову оцінку,
аналогічні обставинам при розгляді
цієї апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду дійшла висновку, що
доводи апеляційної скарги публічного
акціонерного "ВТБ Банк" м. Київ є
безпідставними та такими, що не
спростовують висновків господарського
суду Запорізької області, викладених в
ухвалі від 13.11.2013р. Таким чином, ухвала
господарського суду Запорізької
області від 13.11.2013р. у справі № 21/19/10 не
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" м.
Київ на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 13.11.2013р. у
справі № 21/19/10 залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 13.11.2013р. у
справі № 21/19/10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Н.М. Дучал

Л.В. Ушенко

Надруковано: 11 прим.

1. боржнику, 5. кредиторам

1. ліквідатору, 1. скаржнику

1. у справу, 1.ДАГС

1.ГСЗО