ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.Справа № 922/4813/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Пиво-безалкогольний
комбінат "Радомишль" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ріо", м.
Харків про стягнення 194,00 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Носарєв І.О., за довіреністю
№ 01/14/2013 від 14.11.2013 року;

відповідача - Бондарчук С.Я., за
довіреністю від 20.06.2013 року;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Пиво -
безалкогольний завод" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріо" про стягнення
315680,65 грн. Судові витрати позивач
просить суд покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення умов укладеного
між сторонами договору дистрибуції №
15/02/14 від 15.02.2012 року неналежним чином
виконав свої зобов"язання щодо оплати
товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20 листопада 2013
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 09 грудня 2013
року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.12.2013 року
розгляд справи було відкладено на
13.01.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 10.12.2013 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 46399) надійшли документи, на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
20.11.2013 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 13.01.2014 року від
представника позивача надійшла заява
про зменшення розміру позовних вимог
(вх. № 663), в якій позивач вказує на
часткову сплату відповідачем боргу в
сумі 299200,00 грн., у зв"язку з чим просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 15841,79 грн.
основної заборгованості, 840,36 грн. пені,
194,00 грн. 3 % річних, 47,52 грн. інфляційних
витрат. В судовому засіданні 13.01.2014 року
зазначену заяву не підтримував.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 13.01.2014 року
представник позивача надав заяву про
зменшення розміру позовних вимог (вх. №
874), в якій позивач вказує на сплату
відповідачем суми основної
заборгованості та просить суд стягнути
з відповідача 194,00 грн. 3% річних.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 13.01.2014 року від
представника відповідача надійшов
відзив на позов (вх. № 838). В своєму
відзиві відповідач вказує на те, що ним
було повернуто позивачу майно, а саме
зворотну тару на суму 299200,00 грн., що
підтверджується копією накладної про
повернення № 2695 від 16.12.2013 року та
сплачено суму основної заборгованості
в розмірі 15841,79 грн., що підтверджується
виписками з рахунків про оплату.
Враховуючи викладене, відповідач
просить суд припинити провадження у
справі на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК
України.

Суд, дослідивши надану заяву позивача
про зменшення розміру позовних вимог
(вх. № 874), зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи
по суті позивач має право змінити
предмет або підставу позову шляхом
подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги п.6 Інформаційного
листа від 14.08.2007 року №01-8/675 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року" на
запитання, чи вправі позивач частково
відмовитись від позову, не виключає
можливості часткової відмови. Однак
вона можлива лише у випадку, якщо
позивачем заявлено дві чи більше вимог,
і позивач відмовляється не від усіх цих
вимог.

Як вбачається зі змісту наданої заяви
позивача вона подана у відповідності
до ст. 22 ГПК України та підписана
представником позивача Носарєв І.О. що
діє на підставі довіреності № 2529 від
14.11.2013 року, ця довіреність підписана
президентом ПАТ "Пиво - безалкогольний
комбінат "Радомишль".

Враховуючи вищевикладене, суд, приймає
вищезазначену заяву до розгляду та
подальший розгляд справи ведеться з
урахуванням цієї заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні 13.01.2014 року позовні вимоги
підтримав, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог та просить
суд стягнути з відповідача 194,00грн. 3%
річних.

Представник відповідача в судовому
засіданні 13.01.2014 року позовні вимоги
визнає з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог в частині
стягнення 194,00грн. 3% річних.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

15.02.2012 року між Публічним акціонерним
товариством №Пиво - безалкогольний
комбінат "Радомишль" (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ріо" (відповідач)
було дистриб"юторську угоду № 15/02/14, у
відповідності до умов якої позивач
поставляє товар, а відповідач
зобов"язується прийняти та оплатити
вартість отриманого товару.

Відповідно до п. 1.2 угоди кількість та
асортимент товару, підлягає поставці
відповідачу за даною угодою,
визначається сторонами у товарних
накладних, які є невід"ємною частиною
даної угоди.

Відповідно до п. 7.1 угоди оплата за
товар повинна здійснюватись
відповідачем шляхом банківського
переводу суми, яка вказана у товарній
накладній та рахунку - фактурі на
банківський рахунок позивача у
наступні строки поставки: - по
поставках, які здійснюються у період з
квітня по вересень включно - 14
календарних днів; - по поставках, які
здійснюються у період з жовтня по
березень включно - 25 календарних днів.

Відповідно до п. 9.1 угоди датою поставки
вважається день передачі товару
відповідачу на складі відповідача,
підписанні відповідачем товарної
накладної з точним зазначенням
кількості отриманого товару.

Відповідно до п. 12.1 угоди поставка
товару здійснюється у зворотній тарі,
яка підлягає поверненню від
відповідача позивачу.

Відповідно до п. 12.10 угоди відповідач в
разі не повернення тари позивачу у
відповідності до умов даної угоди
зобов"язаний відшкодувати позивачу
повну вартість не поверненої тари на
підставі поточної ціни такої тари у
специфікації позивача протягом 7
календарних днів з моменту отримання
відповідної вимоги від позивача.

Відповідно до п. 12.8 угоди повернення
тари здійснюється у наступному
порядку: позивач повідомляє
відповідача про дату та час, коли
позивач або його представник
транспортна організація прибудуть на
склад відповідача для повернення тари
з зазначенням кількості та інших
характеристик тари для повернення.

На виконання умов вказаної угоди
позивачем було поставлено відповідачу
товар, що підтверджується видатковими
накладними: № 5222 від 02.11.2012 року на суму
90541,44 грн.; № 5619 від 13.11.2012 року на суму
86765,62 грн.; № 5850 від 20.11.2012 року на суму
4853,52 грн.; № 6494 від 07.12.2012 року на суму
74403,36 грн.; № 6729 від 13.12.2012 року на суму
48393,02 грн.; № 6749 від 14.12.2012 року на суму
61377,79 грн.; № 6776 від 14.12.2012 року на суму
85746,58 грн.; № 1155 від 30.01.2013 року на суму
93072,29 грн., в яких зазначена підстава
договір № 15/02/14 від 15.02.2012 року.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач в порушення п.7.1. угоди свої
зобов'язання належним чином не виконав,
а саме не провів повної оплати товару в
строки передбачені угодою, а здійснив
лише часткове погашення, у зв»язку із
чим у відповідача утворився борг перед
позивачем в сумі 15841,79 грн. за
несплачений товар та 299200,00 грн. за
оплату вартості зворотної тари.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.12.2013 року відповідачем було повернуто
позивачу зворотну тару на загальну
суму 299200,00 грн. Крім того, відповідачем
протягом грудня 2013 року - січня 2014 року
було здійснено оплату за поставлений
позивачем товар на загальну суму 15841,79
грн.

У зв"язку з викладеним позивачем було
подано заяву про зменшення позовних
вимог в частині стягнення основного
боргу, яка прийнята судом до розгляду.

Заперечення відповідача ґрунтуються
на тому, що ним було повернуто позивачу
майно, а саме зворотну тару на суму
299200,00 грн., що підтверджується копією
накладної про повернення № 2695 від
16.12.2013 року та сплачено суму основної
заборгованості в розмірі 15841,79 грн., що
підтверджується виписками з рахунків
про оплату. Враховуючи викладене,
відповідач просить суд припинити
провадження у справі на підставі п.1-1
ст. 80 ГПК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.11р. №18
передбачено, що у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір, - з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній,
так і в описовій частині рішення.

Враховуючи те, що судом була прийнята
до розгляду заява про зменшення
розміру позовних вимог в частині
стягнення суми основного боргу, суд не
вбачає підстав для припинення
провадження у справі на підставі п.1-1
ст. 80 ГПК України.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 194,00 грн. 3%
річних, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
вимога про стягнення 3% річних в сумі
194,00 грн. заявлена позивачем
обґрунтовано, доведена матеріалами
справи, вірно нарахована та підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.11р. №18
передбачено, що питання щодо
повернення зайво сплаченої суми
судового збору у зв'язку із зменшенням
позовних вимог вирішується
господарським судом на загальних
підставах і в порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до п. 2.8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 № 7, у разі ж зменшення розміру
позовних вимог зайво сплачена сума
судового збору підлягає поверненню
(пункт 1 частини першої статті 7 Закону).

Враховуючи викладене, а також те, що
судом було прийнято до розгляду заяву
позивача про зменшення позовних вимог,
суд вважає за необхідне повернути
позивачу суму зайво сплаченого
судового збору в розмірі 4593,50 грн.,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1720,50 грн. покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 611, 612, 625, 712 Цивільного
кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ріо" (61064, м. Харків,
вул. Полтавський шлях, 155-а, кв. 40, Код
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Пиво -
безалкогольний комбінат "Радомишль"
(12201, Житомирська область, м. Радомишль,
вул. Микгород, буд. 71, Код )
194,00 грн. 3% річних та 1720,50 грн. витрат зі
сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.01.2014 р.

Суддя Добреля Н.С.

922/4813/13