м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 55/466 20.01.14 За скаргою
Фізичної особи - підприємця Пасько
Станіслава Анатолійовича

на дії Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві

у справі

за позовом Фізичної особи - підприємця
Пасько Станіслава Анатолійовича

до Управління Пенсійного фонду України
у Святошинському районі міста Києва

про стягнення 498,98 грн.

Судді: Васильченко Т.В. (головуючий)

Ломака В.С.

Любченко М.О.

в присутності представників сторін:

від позивача - Пасько С.А.;

від відповідача - Лазоренко А.О.,
довіреність №7485/01 від 26.04.2013;

від ВДВС - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 01.02.2012 у справі № 55/466, яке
залишено постановою Київського
апеляційного господарського суду від
24.04.2012 без змін, позов Фізичної особи -
підприємця Пасько Станіслава
Анатолійовича задоволено повністю,
стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України у Святошинському районі міста
Києва грошові кошти у сумі 498,98 грн.

17.02.2012 на примусове виконання рішення
господарського суду міста Києва від
01.02.2012 у справі № 55/466 видано наказ.

23.08.2013 Фізична особа - підприємець
Пасько Станіслав Анатолійович
звернувся до господарського суду міста
Києва із скаргою на дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, відповідно до якої просить
визнати незаконними дії УДВС ГУЮ у м.
Києві щодо повернення 27.12.2012
виконавчого документу (наказу № 55/466) та
визнати незаконною і скасувати
постанову УДВС ГУЮ у м. Києві про
повернення 27.12.2012 виконавчого
документу (наказу №55/466).

Скарга мотивована тим, що державний
виконавець безпідставно виніс
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу з посиланням на ст.
73 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з огляду на те, що
стягнення сум за судовим рішенням не є
фінансуванням судових витрат, оскільки
у зазначених коштів різна правова
природа та призначення.

При цьому, у вказаній скарзі Пасько
Станіславом Анатолійовичем
(скаржником) заявлено клопотання про
поновлення строку на оскарження дій
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.08.2013 з метою встановлення
причин пропуску десятиденного строку
на оскарження дій призначено розгляд
питання щодо поновлення строку на
оскарження дій Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 23.09.2013 розгляд питання щодо
поновлення строку на оскарження дій
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві щодо повернення виконавчого
документу без виконання по примусовому
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 17.02.2012 у справі № 55/466
відкладено на 10.10.2013.

10.10.2013 відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві через
відділ діловодства суду подав
пояснення по скарзі, в яких зауважив на
тому, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України, до якої скаржник у
встановленому законом порядку не
звертався.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 10.10.2013 справу №55/466
передано судді Ломаці В.С., у зв'язку із
перебуванням судді Васильченко Т.В. на
лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.10.2013, на підставі ст. ст. 65, 86
ГПК України, справу № 55/466 для розгляду
скарги прийнято до провадження суддею
Ломакою В.С. та призначено до розгляду.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 28.10.2013 справу №55/466
передано для розгляду судді
Васильченко Т.В., у зв'язку із виходом
судді Васильченко Т.В. з лікарняного.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.10.2013, на підставі ст. ст. 65, 86
ГПК України, справу № 55/466 для розгляду
скарги прийнято до провадження суддею
Васильченко Т.В. та призначено до
розгляду.

11.11.2013 відповідач через відділ
діловодства суду подав пояснення по
справі, в яких проти скарги заперечує, з
підстав того, що відповідно до положень
статті 73 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" кошти Пенсійного фонду не
можуть використовуватись для сплати
судових витрат; фінансування судових
витрат, збору, у справах в яких
Управління Пенсійного фонду є стороною
чинним законодавством не передбачено і
кошторисом видатків на Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі міста Києва на
2012 рік не затверджені суми судових
витрат, збору.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.11.2013 поновлено Фізичній
особі - підприємцю Пасько Станіславу
Анатолійовичу строк на оскарження дій
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, прийнято до розгляду скаргу та
призначено до розгляду.

В судовому засіданні 17.12.2013, в зв'язку зі
складністю справи, суд дійшов висновку
про призначення колегіального
розгляду даної скарги.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 17.12.2013 призначено
колегіальний розгляд скарги Фізичної
особи - підприємця Пасько Станіслава
Анатолійовича у справі №55/466 у
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Ломака
В.С., Любченко М.О.

Ухвалою господарською суду міста Києва
від 17.12.2013, на підставі ст.ст. 65, 86 ГПК
України, справу № 55/466 для розгляду
скарги Фізичної особи - підприємця
Пасько Станіслава Анатолійовича
прийнято до провадження колегією у
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Ломака
В.С., Любченко М.О. та призначено до
розгляду на 20.01.2014.

В судовому засіданні 20.01.2014 скаржник
(позивач) підтримав вимоги викладені у
скарзі, просив її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 20.01.2014
проти задоволення скарги заперечив в
повному обсязі, з підстав наведених у
своїх письмових поясненнях.

Відділ примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у м. Києві в судове засідання
своїх представників не направив, втім в
поданих 10.10.2013 поясненнях просив
розглядати справу без участі його
представників.

Згідно п 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що
відділ ДВС в судове засідання не
з'явився, наявні в матеріалах справи
документи достатні для прийняття
повного та обґрунтованого судового
рішення, а неявка представника відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у м. Києві не перешкоджає
розгляду скарги по суті.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, які приймали
участь під час розгляду скарги,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується скарга, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду скарги,
господарський суд міста Києва дійшов
висновку про її часткове задоволення з
наступних підстав.

17.02.2012 на примусове виконання рішення
господарського суду міста Києва від
01.02.2012 у справі № 55/466 видано наказ про
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України у Святошинському районі
міста Києва на користь Фізичної особи -
підприємця Пасько Станіслава
Анатолійовича грошових коштів у сумі
498,98 грн., витрат по сплаті державного
мита в розмірі 102,00 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 236,00 грн.

22.10.2012 головний державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у м. Києві виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження №
34742045 з виконання наказу господарського
суду міста Києва № 55/466 від 17.02.2012.

27.12.2012 головний державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у м. Києві виніс постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, а саме наказу
господарського суду міста Києва № 55/466
від 17.02.2012.

Постанова прийнята на підставі п. 2 ч. 1
ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки боржник листом
№ 16059/11 від 24.12.2012 повідомив про те, що
відповідно до положень статті 73 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" кошти
Пенсійного фонду не можуть
використовуватись для сплати судових
витрат; фінансування судових витрат,
збору, у справах в яких Управління
Пенсійного фонду є стороною чинним
законодавством не передбачено і
кошторисом видатків на Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі міста Києва на
2012 рік не затверджені суми судових
витрат, збору.

Втім, пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції чинній на момент винесення
оскаржуваної постанови) встановлено,
що виконавчий документ, на підставі
якого відкрито виконавче провадження,
за яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Про повернення стягувачу виконавчого
документа та авансового внеску
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований (ч. 4 ст. 47).

Отже, винесення постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві з підстави, передбаченої
пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
буде вважатися правомірним лише у разі,
якщо у боржника відсутнє майно, або
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними, тобто лише
у разі здійснення державним
виконавцем усіх можливих дій,
спрямованих на виконання рішення.

Позаяк, в оскаржуваній постанові
державний виконавець не навів жодних
обставин на підтвердження відсутності
у боржника майна, на яке може бути
звернуто стягнення, або будь-яких
здійснених заходів з виявлення майна
боржника, а посилання на лист
боржника, яким повідомлено про те, що
кошти Пенсійного фонду не можуть
використовуватись для сплати судових
витрат; фінансування судових витрат,
збору, у справах в яких Управління
Пенсійного фонду є стороною чинним
законодавством не передбачено і
кошторисом видатків на Управління
Пенсійного фонду України у
Святошинському районі міста Києва на
2012 рік не затверджені суми судових
витрат, збору, в даному випадку, є
помилковим, оскільки рішенням
господарського суду міста Києва від
01.02.2012 у справі № 55/466 стягнуто з
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі міста Києва не
лише судові витрати, а й грошові кошти у
сумі 498,98 грн., що були набуті останнім
без достатньої правової підстави.

Тобто, у листі № 16059/11 від 24.12.2012
Управління Пенсійного фонду України
повідомило орган державної виконавчої
служби про неможливість виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження по стягненню саме судових
витрат, а не взагалі по стягненню
будь-яких коштів.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що державним виконавцем
безпідставно було повернуто наказ
№55/466 без виконання, враховуючи, що за
ним з боржника належало до стягнення не
лише судові витрати, а й грошових
коштів в сумі 498,98 грн., яка не є судовими
витратами.

Тоді як, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Так, статтею 3 вказаного Закону (в
редакції чинній на момент винесення
оскаржуваної постанови) встановлено,
що рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами Державного казначейства
України в установленому Кабінетом
Міністрів України порядку.

Такий порядок, зокрема, був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 №845 "Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників", п. 2 ч.
4 якого визначено, що виконавчі
документи пред'являються до виконання
органам державної виконавчої служби у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження» (у разі
виконання рішень про стягнення коштів
з боржників, якими згідно даного
порядку є розпорядники (бюджетні
установи) та одержувачі бюджетних
коштів, а також підприємства, установи
та організації, рахунки яких відкриті в
органах Казначейства).

Таким чином, оскільки відповідач, з
якого стягнуто відповідні кошти, є
державним органом, який повністю
утримується за рахунок державного чи
відповідного місцевого бюджету до
нього має застосовуватись положення ч.
2 ст. 3 Закону України "Про виконавче
провадження" та особливий порядок
виконання судового рішення,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 №845, п.п. 24-40
якого визначено дії державного
виконавця при виконанні рішень про
стягнення коштів з таких боржників.

При цьому, суд відхиляє заперечення
відділу ДВС на скаргу з огляду на
вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" відповідно до яких
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється безпосередньо
Державною казначейською службою
України, до якої скаржник у
встановленому законом порядку не
звертався, оскільки вказаний Закон
згідно Прикінцевих та перехідних
положень набрав чинності 01.01.2013, в той
час як оскаржувана постанова була
прийнята 27.12.2012.

Згідно з частинами 1, 3 статті 6 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Викладене вище свідчить, що державний
виконавець невірно застосував п. 2 ч. 1
ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження" та фактично безпідставно
відмовився від виконання судового
рішення, яке згідно вимог ст. 124
Конституції України є обов'язковим до
виконання.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (ч. 4 ст. 82 Закону).

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість поданої скарги,
втім оскільки за змістом п. 9.13
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" постанови
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
визнаються недійсними, а не
незаконними чи скасовуються, вона
підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст .ст. 43, 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Фізичної особи -
підприємця Пасько Станіслава
Анатолійовича на дії відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

2. Визнати дії відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
повернення 27.12.2012 виконавчого
документа - наказу у справі № 55/466
стягувачеві незаконними.

3. Постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 27.12.2012 у виконавчому
провадженні № 34742045 визнати недійсною.

Головуючий суддя:
Т.В. Васильченко

Судді
В.С. Ломака

М.О. Любченко