ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. Справа № 915/1830/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Бойко Л.І., Величко Т.А.

при секретарі судового засідання
Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

від третьої особи - участі не брали;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
громадської організації інвалідів
"Благовест"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 28.11.2013 р.

у справі №915/1830/13

за позовом: громадської організації
інвалідів "Благовест"

до відповідача: ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні позивача:
товариства з обмеженою
відповідальністю "Богел-М"

про зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О
В И В:

У жовтні 2013р. громадська організація
інвалідів "Благовест" звернулась з
позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання
останнього виконати рішення загальних
зборів від 14.09.2004р. та внести до
статутного фонду товариства з
обмеженою відповідальністю "Богел-М"
(далі -ТОВ "Богел-М") кошти у розмірі 300
000 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 29.10.2013р.
залучено до участі у справі №915/1830/13 в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні позивача:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Богел-М" (а.с. 80-81).

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 28.11.2013 р. у
справі №915/1830/13 (суддя О.Г. Смородінова)
у позові відмовлено, посилаючись на те,
що серед правових наслідків несплати
учасником товариства свого внеску до
статутного капіталу не передбачено
можливість стягнення такого внеску з
учасника; відповідний обов'язок
учасника товариства є добровільним
(а.с. 93-97).

Не погодившись з прийнятим рішенням,
громадська організація інвалідів
"Благовест" звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Миколаївської
області від 28.11.2013 р. у справі №915/1830/13
скасувати та постановити нове, яким
позовні вимоги задовольнити повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків, викладених в оспореному
рішенні, обставинам справи (а.с. 107-111).

В судовому засіданні 21.01.2014р. позивач
участі не брав, надіслав клопотання про
розгляд справи за його відсутності
(а.с.118).

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу проти її задоволення висловив
заперечення, при цьому також просив
розглянути справу без його участі (а.с.
113-115). Третя особа участі в судовому
засіданні 21.01.2014р. не брала, хоча також
була належним чином сповіщена про час
та місце проведення судового
засідання, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №00706695
від 30.12.2013р. (а.с. 105); причини неявки не
повідомила; власну позицію щодо
апеляційної скарги в письмовому
вигляді не висловила.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
товариство з обмеженою
відповідальністю „Богел-М" створено як
підприємницьке товариство у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю, ідентифікаційний
номер 31822055. Для забезпечення
діяльності товариства за рахунок
внесків учасників було створено
статутний капітал у розмірі 14 000 грн.
який розподілено між учасниками
товариства (а.с.34-35).

У відповідності до пункту 1.1 статуту
ТОВ „Богел-М", затвердженого
установчими зборами учасників -
протокол від 23.06.2004р. та
зареєстрованого виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради 25.06.2004р. за
№15391/б (далі- статут ТОВ „Богел-М" в
редакції від 25.06.2004р.) учасниками
зазначеного товариства є: ОСОБА_2;
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 37-39).

Згідно пункту 2.1 статуту ТОВ „Богел-М" у
зазначеній редакції статутний фонд, що
становить 14 000 грн., поділено
наступним чином: ОСОБА_2- 7 000 грн., що
відповідає 50% статутного фонду; ОСОБА_3 -
2 800 грн., що відповідає 20% статутного
фонду; ОСОБА_1 - 4200 грн., що відповідає 30%
статутного фонду.

Рішенням загальних зборів учасників
ТОВ „Богел-М", оформленим протоколом
загальних зборів від 14.09.2004р. за
результатами розгляду, зокрема,
питання про збільшення статутного
фонду, визначено розмір статутного
фонду - 1 000 000 грн.; частки
розподілено в такий спосіб: ОСОБА_2 - 50%
статутного фонду, що складає 500 000 грн.;
ОСОБА_3 -20% статутного фонду, що складає
200 000 грн.; ОСОБА_1 - 30% статутного фонду,
що складає 300 000 грн.; вирішено також,
що учасники формують статутний фонд
грошовими і/або матеріальними
цінностями протягом господарської
діяльності підприємства (а.с. 13).

17.09.2004р. проведено державну реєстрацію
змін до статуту ТОВ „Богел-М", в якому
відображено відповідні зміни (а.с. 40-44).

Відповідно до пункту 2.2 статуту ТОВ
„Богел-М" у вказаній редакції від
17.09.2004р. товариство може збільшувати
або зменшувати розмір статутного фонду
у відповідності з чинним
законодавством. Учасник зобов'язаний
повністю внести свій вклад не пізніше
року після реєстрації товариства. У
разі невиконання цього зобов'язання
товариство має право виключити такого
учасника з товариства у порядку,
встановленому законом, або призначати
сплату пені товариству.

Згідно пунктів 2.2, 4.3 статуту ТОВ
„Богел-М", затвердженого загальними
зборами учасників - протокол №01/04 від
20.04.2013р. та зареєстрованого виконавчим
комітетом Миколаївської міської ради
29.04.2013р. за №7000452 (чинна на данний
час редакція статуту ТОВ „Богел-М"),
статутний капітал товариства
становить 1 000 000 грн. і формується із
внесків учасників; учасниками
товариства є: громадянин ОСОБА_1 з
внеском у статутному фонді 300 000 грн.
та громадська організація інвалідів
"Благовест" з внеском у статутному
фонді 700 000 грн. (а.с. 45-52).

Відповідач, як учасник ТОВ "Богел - М", не
вніс свій внесок в розмірі 300 000 грн. до
статутного фонду товариства
відповідно до рішення загальних зборів
учасників від 14.09.2004р. та вимог пункту
2.2 статуту в редакції від 17.09.2004 р., однак
13.04.2013р. надіслав на адресу ТОВ "Богел -
М" нотаріально засвідчену заяву від
11.04.2013р. про вихід зі складу учасників
товариства (а.с. 65,67).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду щодо відмови в задоволенні
позовних вимог з огляду на таке.

Частиною другою статті 15 Цивільного
кодексу України передбачено право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
визначено наступні способи захисту
цивільних прав та інтересів: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згідно статті 20 Господарського кодексу
України права та законні інтереси
суб'єктів господарювання захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

У відповідності до частини другої
статті 16 Цивільного кодексу України
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Отже, належним способом захисту слід
вважати спосіб, який прямо
передбачений законом або спеціальною
нормою, аналіз якої дає змогу обрати
такий спосіб захисту, що забезпечить
виконання її приписів та що
спрямований на поновлення порушеного
цивільного права чи законного інтересу
позивача.

Відповідно до частини першої статті 50
Закону України "Про господарські
товариства" товариством з обмеженою
відповідальністю визнається
товариством, що має статутний
(складений) капітал, розділений на
частки, розмір яких визначається
установчими документами.

Частиною першою статті 144 Цивільного
кодексу України визначено, що
статутний капітал товариства з
обмеженою відповідальністю
складається із вкладів його учасників.
Розмір статутного капіталу дорівнює
сумі вартості таких вкладів.

Учасники товариства несуть
відповідальність в межах їх вкладів.
Учасники товариства, які не повністю
внесли вклади, несуть солідарну
відповідальність за його
зобов'язаннями у межах вартості
невнесеної частини вкладу кожного з
учасників (частини третя та четверта
статті 50 Закону України "Про
господарські товариства").

В силу статті 117 Цивільного кодексу
України, статті 88 Господарського
процесуального кодексу України, статті
11 Закону України "Про господарські
товариства" учасник товариства
зобов'язаний вносити вклади у розмірі,
в порядку та засобами, передбаченими
установчими документами.

Наслідки невиконання учасником цього
зобов'язання визначені частиною другою
статті 52 Закону України "Про
господарські товариства" та частиною
третьою статті 144 Цивільного кодексу
України.

Згідно зазначених норм статутний
капітал товариства з обмеженою
відповідальністю підлягає сплаті
учасниками товариства до закінчення
першого року з дня державної
реєстрації товариства. Якщо учасники
до закінчення першого року з дня
державної реєстрації товариства не
внесли (не повністю внесли) свої вклади,
загальні збори учасників приймають
одне з таких рішень:

-про виключення із складу товариства
тих учасників, які не внесли (не
повністю внесли) свої вклади, та про
визначення порядку перерозподілу
часток у статутному капіталі;

-про зменшення статутного капіталу та
про визначення порядку перерозподілу
часток у статутному капіталі;

-про ліквідацію товариства.

Зміни до статуту, пов'язані із зміною
розміру статутного капіталу та/або із
зміною складу учасників, підлягають
державній реєстрації в установленому
законом порядку.

Відтак, чинне законодавство,
встановивши певні правові наслідки
невиконання учасником товариства
обов'язку по формуванню статутного
капіталу, не надає право ні
господарському товариству, ні його
іншим учасникам вимагати виконання
обов'язку учасника товариства щодо
сплати невнесеного ним внеску (частини
внеску) до статутного капіталу
товариства.

Враховуючи те, що законом передбачено
як обов'язок учасника сплатити внески
до статутного фонду, так в імперативній
формі передбачено наслідки
невиконання цього зобов'язання,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про необґрунтованість позовних
вимог.

Аналогічну правову позицію викладено в
постановах Вищого господарського суду
України від 16.11.2011р. №39/5005/7630/2011, від
12.07.2011р. №26/17-272-2011.

Доводи скаржника про невідповідність
висновків, викладених у рішенні
господарського суду Миколаївської
області від 28.11.2013 р., обставинам справи,
не знайшли свого підтвердження

За таких обставин, перевіривши у
відповідності до статті 99
Господарського процесуального кодексу
України юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення у
рішенні місцевого господарського суду,
колегія суддів дійшла висновків про те,
що місцевий господарський суд
всебічно, повно та об'єктивно розглянув
у судовому процесі всі обставини
справи в їх сукупності; дослідив подані
учасниками судового процесу в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень докази; правильно
застосував матеріальний закон, що
регулює спірні правовідносини,
врахував положення статей 32, 33, 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку із чим підстав для
зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акта колегія
суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору у
відповідності до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Одеський апеляційний
господарський суд

П О
С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадської
організації інвалідів "Благовест"
залишити без задоволення, рішення
господарського суду Миколаївської
області від 28.11.2013 р. у справі №915/1830/13 -
без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
та підписано 23.01.2014р.

Головуючий суддя
С.В. Таран

Суддя
Л.І. Бойко

Суддя
Т.А. Величко