ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.Справа № 15/101-09-3779Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Бєляновського В.В.,

Суддів: Мишкіної М.А.,

Будішевської Л.О.

при секретарі - Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Розенбойм Ю.А.

Від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Катран"

на рішення господарського суду
Одеської області від 28.09.2009р.

по справі № 15/101-09-3779

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Омега ЛТД"

до Відкритого акціонерного товариства
„Катран"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: ОСОБА_3

про витребування майна

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року Товариство з обмеженою
відповідальністю „Омега ЛТД"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з Відкритого акціонерного
товариства „Катран" наступного майна:
трубозгиб 1 шт.; стіл поворотний 3 шт.;
компресор 1 шт.; зварювальний
трансформатор 1 шт.; станок
плоскошліфувальний мод. 01834 1 шт.; пилка
Геллера 1 шт.; станок алмазно-заточний 1
шт.; станок вертикально-фрезерний мод
6Р13 1 шт.; ножиці гільйотинні 1 шт.; станок
вертикально-свердлильний мод. 2Н135 2 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2М55 2
шт.; станок стругальний мод. ФД 37 1 шт.;
станок координатно-розточний мод. 2Д450 1
шт.; станок плоскошліфувальний мод. ФБ122
1 шт.; станок токарний мод.1П420ПФ40 1 шт.;
зварювальний напівавтомат " 2 шт.;
зварювальний випрямовувач 1 шт.; станок
радіально-свердлильний мод. VRM5QА 1 шт.;
елеватор люлечний 1 шт.; станок токарний
ДИП300дл 1 шт.; станок токарний мод. 16К25 1
шт.; станок токарний мод. 16К20 1 шт.;
станок токарний мод. 16А20Ф30 1 шт.; станок
токарно-гвинторізний мод 1М63 1 шт.;
станок револьверний мод. 1В340Ф30 1 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2К52 1
шт.; станок токарний мод. 16К62 1 шт.; стіл
зварювальника 1 шт.; кран-балка 2 шт.;
пилка механічна 1 шт.; станок
вертикально-фрезерний мод. 6Р13 1 шт.;
станок обдирочно-шліфувальний 1 шт.;
станок токарний мод. ОТ-5 1 шт.; станок
обдирочно-шліфувальний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний мод. 2А622Ф1 1 шт.;
станок зубо-долбіжний 1 шт.; станок
зубо-долбіжний мод. 53ОВК 1 шт.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим,
що протягом 2003-2005 років позивачем було
прийнято на відповідальне зберігання
виробниче обладнання, загальною
вартістю 55 460 грн., що підтверджується
договорами зберігання № 1 від 21.11.2003р.,
№ 2 від 12.12.2005р., укладеними між ТОВ
«Омега ЛТД» та гр. ОСОБА_3, та актами
передачі обладнання. Майно зберігалося
за місцезнаходженням позивача за
адресою: смт. Овідіополь, вул.
Дзержинського, 1, в приміщенні учбового
корпусу, власником якого є відповідач.
Починаючи з 2006 року відповідач став
чинити перешкоди позивачеві в доступі
до приміщення учбового корпусу, а з 2009
року не виконує його вимоги щодо
повернення обладнання. Вважаючи таку
поведінку відповідача протиправною,
позивач на підставі ст. ст. 396, 387 ЦК
України просив задовольнити позов.

ВАТ „Катран" не визнало позов
посилаючись на те, що договори
зберігання № 1 від 21.11.2003р. та № 2 від
12.12.2005р. є фіктивними, укладеними «про
людське око» з метою приховання факту
протиправного заволодіння майном
відповідача, яке відноситься до
виробничих потужностей ВАТ «Катран».

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.08.2009 року до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача залучено
ОСОБА_3.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 28.09.2009 року (суддя -
Петров В.С.) позов задоволено, стягнуто
з Відкритого акціонерного товариства
„Катран" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю „Омега
ЛТД" наступне майно: трубозгиб 1 шт.;
стіл поворотний 3 шт.; компресор 1 шт.;
зварювальний трансформатор 1 шт.;
станок плоскошліфувальний мод. 01834 1 шт.;
пилка Геллера 1 шт.; станок
алмазно-заточний 1 шт.; станок
вертикально-фрезерний мод 6Р13 1 шт.;
ножиці гільйотинні 1 шт.; станок
вертикально-свердлильний мод. 2Н135 2 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2М55 2
шт.; станок стругальний мод. ФД 37 1 шт.;
станок координатно-розточний мод. 2Д450 1
шт.; станок плоскошліфувальний мод. ФБ122
1 шт.; станок токарний мод.1П420ПФ40 1 шт.;
зварювальний напівавтомат" 2 шт.;
зварювальний випрямовувач 1 шт.; станок
радіально-свердлильний мод. VRM5QА 1 шт.;
елеватор люлечний 1 шт.; станок токарний
ДИП300дл 1 шт.; станок токарний мод. 16К25 1
шт.; станок токарний мод. 16К20 1 шт.;
станок токарний мод. 16А20Ф30 1 шт.; станок
токарно-гвинторізний мод 1М63 1 шт.;
станок револьверний мод. 1В340Ф30 1 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2К52 1
шт.; станок токарний мод. 16К62 1 шт.; стіл
зварювальника 1 шт.; кран-балка 2 шт.;
пилка механічна 1 шт.; станок
вертикально-фрезерний мод. 6Р13 1 шт.;
станок обдирочно-шліфувальний 1 шт.;
станок токарний мод. ОТ-5 1 шт.; станок
обдирочно-шліфувальний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний мод. 2А622Ф1 1 шт.;
станок зубо-долбіжний 1 шт.; станок
зубо-долбіжний мод. 53ОВК 1 шт, а також
судові витрати по справі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ВАТ «Катран» звернулося до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог. Апеляційна
скарга з урахуванням її змісту
обґрунтована неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
та порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу від
позивача та третьої особи не надходили.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 03.12.2009 року
апеляційне провадження по справі №
15/101-09-3779 було зупинено до прийняття
рішення слідчими органами і матеріали
справи направлено в Овідіопольській РВ
ГУМВС України в Одеській області для
перевірки наявності або відсутності
факту підроблення бухгалтерських
документів, пов'язаних з придбанням та
передачею ОСОБА_3 майна, вказаного у
договорах купівлі - продажу № 12 від
14.04.2003р. та № 23 від 10.06.2004р.

Враховуючи відсутність відомостей
стосовно проведення слідчими органами
перевірки обставин даної справи та
прийняття за її результатами
остаточного рішення, незважаючи на
неодноразові запити апеляційного суду,
а також тривалий термін зупинення
провадження у справі, що порушує права
учасників судового процесу та
суперечить вимогам статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
упродовж розумного строку, ухвалою
Одеського апеляційного господарського
суду від 07.11.2013 року апеляційне
провадження у справі № 15/101-09-3779
поновлено та призначено апеляційну
скаргу до розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду
представником відповідача було
заявлено клопотання про призначення по
справі судової почеркознавчої
експертизи для роз'яснення питання чи
виконані написи та підписи на
визначених квитанціях до прибуткових
касових ордерів та накладних ОСОБА_5 чи
ОСОБА_6 або іншими особами. Вказане
клопотання визнано судом
необґрунтованим та відхилено з огляду
на відсутність в матеріалах справи
оригіналів зазначених документів та
неможливість їх витребування від
сторін у зв'язку з вилученням слідчими
органами, що унеможливлює проведення
судової почеркознавчої експертизи.

Про день, час і місце розгляду
апеляційної скарги сторони та третя
особа в порядку передбаченому ст. 98 ГПК
України заздалегідь були повідомлені
належним чином, що підтверджується
реєстром поштових відправлень, проте
позивач та третя особа двічі не
скористалися наданим законом правом на
участь своїх представників в засіданні
суду, а також позивачем не надано
витребуваних апеляційним судом
документів, у зв'язку з чим відповідно
до ст. 75 ГПК України справа
переглядається за наявними в ній
матеріалами.

При цьому, колегія суддів враховує, що
згідно з роз'ясненнями, що містяться в
п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011року № 18 «Про деякі питання
практики застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським
судом, 14 квітня 2003 року між ВАТ „Катран"
та ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу № 12, за яким ВАТ
„Катран" зобов'язалось передати у
власність ОСОБА_3 обладнання, а ОСОБА_3 в
свою чергу зобов'язався прийняти
обладнання і оплатити його вартість, що
складає 29760 грн. Перелік обладнання
зазначений у додатку № 1 до вказаного
договору відомості обладнання, що
передається у власність покупцю -
ОСОБА_3

На виконання вказаного договору ВАТ
„Катран" було передано ОСОБА_3 за
накладною № 35 від 29.04.2003р. та накладною
№ 48 від 21.05.2003р. наступне майно:
трубозгиб 1 шт.; стіл поворотний 3 шт.;
компресор 1 шт.; зварювальний
трансформатор 1 шт.; станок
плоскошліфувальний мод. 01834 1 шт.; пилка
Геллера 1 шт.; станок алмазно-заточний 1
шт.; станок вертикально-фрезерний мод
6Р13 1 шт.; ножиці гільйотинні 1 шт.; станок
вертикально-свердлильний мод. 2Н135 2 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2М55 2
шт.; станок стругальний мод. ФД 37 1 шт.;
станок координатно-розточний мод. 2Д450 1
шт.; станок плоскошліфувальний мод. ФБ122
1 шт.; станок токарний мод.1П420ПФ40 1 шт.;
зварювальний напівавтомат» 2 шт.;
зварювальний випрямовувач 1 шт.; станок
радіально-свердлильний мод. VRM5QА 1 шт.;
елеватор люлечний 1 шт.; станок токарний
ДИП300дл 1 шт.; станок токарний мод. 16К25 1
шт.; станок токарний мод. 16К20 1 шт.;
станок токарний мод. 16А20Ф30 1 шт.; станок
токарно-гвинторізний мод 1М63 1 шт.;
станок револьверний мод. 1В340Ф30 1 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2К52 1
шт.; станок токарний мод. 16К62 1 шт. При
цьому, оплата обладнання була
здійснена ОСОБА_3, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
квитанціями до прибуткового касового
ордеру.

Крім того, 10 червня 2004 року між ВАТ
„Катран" та ОСОБА_3 було укладено
договір купівлі-продажу № 23, за яким
ВАТ „Катран" зобов'язалось передати у
власність ОСОБА_3 обладнання, а ОСОБА_3 в
свою чергу зобов'язався прийняти
обладнання і оплатити його вартість, що
складає 25700 грн. Перелік обладнання
зазначений у додатку № 1 до вказаного
договору купівлі-продажу № 23 відомості
обладнання, що передається у власність
покупцю ОСОБА_3

На виконання вказаного договору ВАТ
„Катран" було передано ОСОБА_3 за
накладною № 21 від 11.06.2004р. та накладною
№ 32 від 02.07.2004р. наступне майно: стіл
зварювальника 1 шт.; кран-балка 2 шт.;
пилка механічна 1 шт.; станок
вертикально-фрезерний мод. 6Р13 1 шт.;
станок обдирочно-шліфувальний 1 шт.;
станок токарний мод. ОТ-5 1 шт.; станок
обдирочно-шліфувальний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний мод. 2А622Ф1 1 шт.;
станок зубо-долбіжний 1 шт.; станок
зубо-долбіжний мод. 53ОВК 1 шт.

У наступному ОСОБА_3 придбане за
договором купівлі-продажу № 12 від
14.04.2003р. майно передав ТОВ "Омега ЛТД" на
зберігання згідно з договором
зберігання № 1 від 21.11.2003 року,
укладеним між ТОВ "Омега ЛТД" та гр.
ОСОБА_3, що підтверджується відомістю
обладнання та актом передачі
обладнання від 21.11.2003р.

Крім того, як з'ясовано місцевим судом,
придбане ОСОБА_3 за договором
купівлі-продажу № 23 від 10.06.2004р. майно
було передано останнім позивачу згідно
з договором зберігання № 2 від 12.12.2005
року, укладеним між ТОВ "Омега ЛТД" та
гр. ОСОБА_3, що підтверджується
відомістю обладнання та актом передачі
обладнання до договору від 12.12.2005 р.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даного спору є вимога ТОВ
«Омега ЛТД» до ВАТ «Катран» про
витребування з чужого незаконного
володіння наступного майна: трубозгиб 1
шт.; стіл поворотний 3 шт.; компресор 1
шт.; зварювальний трансформатор 1 шт.;
станок плоскошліфувальний мод. 01834 1 шт.;
пилка Геллера 1 шт.; станок
алмазно-заточний 1 шт.; станок
вертикально-фрезерний мод 6Р13 1 шт.;
ножиці гільйотинні 1 шт.; станок
вертикально-свердлильний мод. 2Н135 2 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2М55 2
шт.; станок стругальний мод. ФД 37 1 шт.;
станок координатно-розточний мод. 2Д450 1
шт.; станок плоскошліфувальний мод. ФБ122
1 шт.; станок токарний мод.1П420ПФ40 1 шт.;
зварювальний напівавтомат " 2 шт.;
зварювальний випрямовувач 1 шт.; станок
радіально-свердлильний мод. VRM5QА 1 шт.;
елеватор люлечний 1 шт.; станок токарний
ДИП300дл 1 шт.; станок токарний мод. 16К25 1
шт.; станок токарний мод. 16К20 1 шт.;
станок токарний мод. 16А20Ф30 1 шт.; станок
токарно-гвинторізний мод 1М63 1 шт.;
станок револьверний мод. 1В340Ф30 1 шт.;
станок радіально-свердлильний мод. 2К52 1
шт.; станок токарний мод. 16К62 1 шт.; стіл
зварювальника 1 шт.; кран-балка 2 шт.;
пилка механічна 1 шт.; станок
вертикально-фрезерний мод. 6Р13 1 шт.;
станок обдирочно-шліфувальний 1 шт.;
станок токарний мод. ОТ-5 1 шт.; станок
обдирочно-шліфувальний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний 1 шт.; станок
горизонтально-фрезерний мод. 2А622Ф1 1 шт.;
станок зубо-долбіжний 1 шт.; станок
зубо-долбіжний мод. 53ОВК 1 шт.

Судовий захист права власності та
майнових інтересів власників - осіб,
названих у ст. 1 ГПК України,
здійснюється шляхом розгляду справ,
зокрема, за позовами про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Так, в силу вимог ст.ст. 386, 387 ЦК України
власник майна має право звернутися до
суду з вимогою про захист права
власності шляхом витребування свого
майна від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним, згідно з статтею 387 ЦК
України (віндикаційний позов).

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа,
яка має речове право на чуже майно, має
право на захист цього права, у тому
числі і від власника майна, відповідно
до положень глави 29 цього Кодексу.

Предметом віндикаційного позову
становить вимога неволодіючого майном
власника до незаконно володіючого цим
майном не власника про повернення
індивідуально-визначеного майна з
чужого незаконного володіння.

Предметом доказування у справах за
такими позовами становлять обставини,
які підтверджують правомірність вимог
позивача про повернення йому майна з
чужого незаконного володіння, як - то
факти, що підтверджують його право
власності або інше суб'єктивне право
титульного володільця на витребуване
майно, факт вибуття майна з володіння
позивача, наявність майна в натурі у
незаконному володінні відповідача,
відсутність у відповідача правових
підстав для володіння майном. Власник
вправі витребувати своє майно від
особи, в якої воно фактично знаходиться
у незаконному володінні. Тобто, в першу
чергу, на підтвердження наявності у
позивача суб'єктивного матеріального
права на витребування майна з чужого
незаконного володіння, він повинен
надати суду відповідні належні докази,
що підтверджують його право на вказане
майно.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Таким чином, із приписів даної правової
норми випливає, що обставини на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
господарського спору встановлюються
господарським судом на підставі
фактичних даних, якими є докази.

За загальними правилами судового
процесу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судової о процесу
(ст. 33 ГПК України).

Згідно з ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
доказі, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частиною 1 ст. 36 ГПК України
передбачено, що письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

За вимогами ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або належним чином засвідченій копії

При цьому, слід зазначити, що
доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості.

Обов'язок доказування визначається
предметом спору. За загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

В підтвердження свого права на спірне
майно позивачем надано до суду:

- копію договору зберігання № 1 від
21.11.2003р., укладеного між ТОВ «Омега ЛТД»
(зберігач) та ОСОБА_3 (поклажодавець),
строком дії до 01.01.2008р.;

- копію відомості обладнання, яке
передається на зберігання згідно з
договором № 1 від 21.11.2003р.;

- копію акта передачі обладнання
від 21.11.2003р.;

- копію договору зберігання № 2 від
12.12.2005р., укладеного між ТОВ «Омега ЛТД»
(зберігач) та ОСОБА_3 (поклажодавець),
строком дії до 01.01.2008р.;

- копію відомості обладнання, яке
передається на зберігання згідно з
договором № 2 від 12.12.2005р.;

- копію акта передачі обладнання
від 12.12.2005р.;

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, всі вищевказані копії
документів, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги і яким суд першої інстанції
надав певну правову оцінку, належним
чином не засвідчені.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
п. 2.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011року № 18 «Про деякі питання
практики застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК).
Якщо документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і підписи
на них виготовлені стороною за
допомогою будь-яких технічних засобів,
то такі документи повинні прийматись
господарським судом як письмові
докази, досліджуватись та оцінюватись
за загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 N 55, а у
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Таким чином, у порушення п. 5.27 Вимог до
оформлення документів ДСТУ 4163-2003,
затвердженого наказом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
07.04.2003р. N 55, та приписам ст. 36 ГПК України
докази, подані позивачем в
обґрунтування пред'явлених вимог,
належним чином не засвідчені (т. 1, а.с.
8-15, 37-54) .

Отже, прийняте у справі судове
рішення ґрунтується на неналежних
доказах.

Перевіряючи у порядку ст. 101 ГПК
України законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду
апеляційна інстанція ухвалою від 10.12.2013
року зобов'язала позивача надати суду
для огляду в судовому засіданні
оригінали всіх документів, поданих в
обґрунтування пред'явлених вимог
(договори купівлі - продажу № 12 від
14.04.2003р., № 23 від 10.06.2004р., договори
зберігання № 1 від 21.11.2003р, № 2 від
12.12.2005р. та документи, складені на їх
виконання), проте позивач вимоги суду
не виконав і витребувані документи не
надав, у зв'язку з чим відповідно до ст.
75 ГПК України справа переглядається за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
п. 2.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011року № 18 «Про деякі питання
практики застосування господарського
процесуального кодексу України», якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Як свідчить правовий аналіз наявних у
справі документів, позивачем не
доведено за допомогою законодавчо
встановлених засобів доказування факт
існування будь - яких
правовстановлюючих документів на
спірне рухоме майно, які б
підтверджували його право на таке
майно, а також факт вибуття майна з
володіння позивача та наявність цього
майна в натурі у незаконному володінні
відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ТОВ «Омега ЛТД» щодо витребування
майна із чужого незаконного володіння,
оскільки позивачем не доведено його
право на спірне майно, факт вибуття
цього майна з його володіння і
наявність майна у незаконному
володінні відповідача, а також ним не
надано доказів про те, які
індивідуально - визначені ознаки має
спірне рухоме майно та за якою адресою
воно знаходиться, що унеможливлює його
ідентифікацію.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи, колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду підлягає
скасуванню з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушення норм
матеріального і процесуального права,
з прийняттям нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 ГПК України за
рахунок позивача відповідачеві
підлягають відшкодуванню витрати зі
сплати державного мита за подання
апеляційної скарги в сумі 277,50 грн.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Катран"
задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської
області від 28.09.2009 року у справі №
15/101-09-3779 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Омега ЛТД" (Одеська
обл., смт. Овідіополь, вул.
Дзержинського, 1, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства „Катран" (Одеська обл., смт.
Овідіополь, вул. Дзержинського, 1, ) судові витрати в сумі 277,50
грн.

Доручити господарському суду Одеської
області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя:
Бєляновський В.В.

Судді:
Мишкіна М.А.

Будішевська Л.О.