ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.01.2014 Справа № 920/2132/13

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Овен»,
смт.Магдалинівка, Дніпропетровська
область

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Північно-Східна
продовольча компанія», м.Суми

про стягнення 63586 грн. 53 коп.,

СУДДЯ СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі с/з Волоховій Н.В.

Представники сторін:

Від позивача: Круть Т.М., довіреність
б/н від 13.12.2013 року

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: позивач, згідно вимог
позовної заяви, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 63586 грн. 53
коп. заборгованості згідно договору
поставки № 594-ПУ від 09.12.2010р., укладеного
між сторонами у справі, в тому числі: 56674
грн. 43 коп. - основного боргу, 4273 грн. 80
коп. - пені, 2638 грн. 30 коп. - 3% річних,
витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідача.

Відповідач в засідання суду не
з'явився, відзиву на позовну заяву не
подав. Як вбачається з матеріалів
справи, ухвалу суду від 13.12.2013 року,
відповідач отримав 18.12.2013р., про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, про причини
неявки суд не повідомив, своїм правом
взяти участь у розгляді справи
відповідач не скористався. За таких
обставин, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги і
просив суд їх задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважного представника
позивача, дослідивши та оцінивши
надані докази, суд встановив:

09.12.2010 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агро-Овен» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Північно-Східна
продовольча компанія» був укладений
договір поставки № 594-ПУ.

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник (позивач) зобов'язався
поставити, а покупець зобов'язався
прийняти та оплатити товар у кількості,
по найменуваннях і цінах, зазначених у
рахунках - фактурах та накладних
(товарно-транспортних або товарних), що
виписуються на кожну партію товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Договір № 594-ПУ від 09.12.2010 року,
який за своєю правовою природою є
договором поставки, підписаний
повноважними представниками сторін,
відповідає вимогам, передбаченим ст.
ст. 628, 639, 837 Цивільного кодексу України
щодо змісту та форми договору, не
розірваний сторонами та не визнаний
недійсним в судовому порядку.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Згідно Додаткової угоди від 19.03.2012 року
сторони передбачили, що покупець
зобов'язаний сплатити повну вартість
товару не пізніше трьох днів з моменту
її поставки, шляхом внесення грошових
коштів в касу постачальника або
перерахування їх на розрахунковий
рахунок постачальника».

Позивач на виконання умов договору та
згідно накладної № 4/15242 від 15.05.2012р.
поставив відповідачу товар на суму
59930,00 грн.

Відповідач грошові зобов'язання по
договору повністю не виконав, грошові
кошти за поставлений товар сплатив
лише частково. Таким чином, основний
борг відповідача за поставлений товар
перед позивачем становить 56674 грн. 43
коп.

Позивач, в порядку ст.530 ЦК України,
06.12.2013 року направив відповідачу вимогу
про сплату заборгованості в розмірі 56674
грн. 43 коп. Проте відповідач відповіді
не надав, у вказаний строк вимоги не
виконав, кошти не сплатив.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином
(ст.599 ЦК України).

Умовами договору, а саме п. 7.1, п.7.2,
передбачена відповідальність
відповідача у разі прострочення
строків оплати товару, за прострочення
оплати покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на момент прострочення, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Згідно наданого
позивачем розрахунку розмір пені, що
підлягає сплаті відповідачем за весь
час прострочки становить 4273 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Оскільки, пеня в сумі 4273 грн. 80 коп.
нарахована в межах строку позовної
давності, з урахуванням вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» та ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, позовні вимоги в
зазначеній частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню на підставі
ст.ст. 549-552 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, передбачене законом право
кредитора вимагати спати боргу з
урахуванням процентів річних та
процентів за користування чужими
грошовими коштами є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові. Таким чином, вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
2638 грн. 30 коп. - 3 % річних є правомірною.

Таким чином, на час розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 63586 грн. 53 коп., з яких:
56674 грн. 43 коп. - основного боргу, 4273 грн.
80 коп. - пені, 2638 грн. 30 коп. - 3% річних.
Відповідач в засідання суду не
з'явився, аргументованого заперечення
на позов не подав, не подав і доказів
повної сплати боргу. Факт
заборгованості відповідача в сумі 63586
грн. 53 коп. підтверджено матеріалами
справи.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України позивачу за рахунок
відповідача відшкодовуються витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1 720
грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про судовий збір»,
ст.ст. 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Північно-Східна
продовольча компанія» (40009, м.Суми, вул.
Чернігівська, 12; ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Овен» (51100,
Дніпропетровська область,
Магдалинівський район, смт.
Магдалинівка, вул. Радянська,2; ) 56674 грн. 43 коп. - основного
боргу, 4273 грн. 80 коп. - пені, 2638 грн. 30 коп.
- 3% річних та 1 720 грн. 50 коп. - витрат по
сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення підписано 10.01.2014
року.

СУДДЯ
О.Ю. Соп'яненко