ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Справа № 5015/4159/12(5015/4092/12)

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого, судді Кузьменка М.В.,

судді Васищака
І.М.,

судді Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Заступника прокурора міста Львова в
інтересах

держави в особі Львівської
міської ради

на ухвалу Львівського
апеляційного господарського суду від
14.11.2013р.

у справі господарського суду
Львівської області №5015/4159/12(5015/4092/12)

за первісним позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної
особи

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оланта"

про стягнення 6 000 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Оланта"

до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про визнання права власності
на нежитлові приміщення,

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від Генеральної прокуратури України:
Томчук М.О. - прокурор відділу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р.
(головуючий, суддя Кузь В.Л., судді
Гриців В.М., Малех І.Б.) відмовлено
Прокуратурі міста Львова у задоволенні
клопотання про поновлення строку на
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду Львівської
області від 15.10.2012р. у справі
№5015/4159/12(5015/4092/12), у зв'язку з чим
апеляційна скарга повернута без
розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.97 ГПК
України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду апеляційної інстанції, Заступник
прокурора міста Львова звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить суд
її скасувати, як таку, що ухвалена з
порушенням норм процесуального права,
і направити справу для розгляду
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм процесуального
права при ухваленні оскаржуваного
судового акту, знаходить касаційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Львівської області від 15.10.2012р. (суддя
Р.Матвіїв) у задоволенні первісного
позову СПД ОСОБА_1 до ТОВ "Оланта" про
стягнення 6000,0 грн. відмовлено.
Зустрічний позов задоволено повністю:
визнано право власності за ТОВ "Оланта"
на нежитлові приміщення за адресою:
м.Львів, вул.Тернопільська, 42, загальною
площею 475,2 кв.м, що позначені в
Технічному паспорті від 26.09.2012р.
літерою "Ж-1", а саме: приміщення,
позначене цифрою "1" - площею 49,6 кв.м;
приміщення, позначене цифрою "2" - площею
165,4 кв.м; приміщення, позначене цифрою "3"
- площею 151,9 кв.м.; приміщення, позначене
цифрою "4" - площею 108,3 кв.м.

15.10.2013р. Заступник прокурора міста
Львова звернувся до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою на вказане рішення
в частині визнання за ТОВ "Оланта" права
власності на будівлю за адресою:
м.Львів, вул.Тернопільська, 42., водночас
заявивши клопотання про відновлення
пропущеного процесуального строку на
її подання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про відновлення процесуального строку
та повертаючи вказану апеляційну
скаргу без розгляду, суд апеляційної
інстанції керувався ст.ст.53, 93, п.4 ч.1
ст.97 ГПК України та виходив того, що
наведені у клопотанні підстави для
поновлення пропущеного строку не є
обґрунтованими, оскільки носять
суб'єктивний характер, так як
можливість своєчасного подання
апеляційної скарги залежала виключно
від волевиявлення самого скаржника,
пов'язаного з проведенням ознайомлення
з матеріалами справи майже через рік
після прийняття рішення місцевим
господарським судом.

Так, відповідно до ст.93 ГПК України,
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - у разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення.

Згідно ч.1 ст.53 ГПК України, за заявою
сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

При цьому Господарський процесуальний
кодекс України не пов'язує право суду
відновити пропущений процесуальний
строк лише з певним колом обставин, що
спричинили такий пропуск. Відтак, у
кожному конкретному випадку суд
повинен з урахуванням конкретних
обставин оцінити доводи, що наведені на
обґрунтування клопотання про
відновлення пропущеного строку, та
зробити мотивований висновок щодо
поважності чи неповажності причин
такого пропуску.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про поновлення процесуального строку
на подання апеляційної скарги з
мотивів його необґрунтованості, суд
апеляційної інстанції не дав оцінки
викладеним у клопотанні доводам про те,
що апеляційна скарга подана в
інтересах Львівської міської ради, яка
не брала участі у справі, але права та
інтереси якої, за твердженням
прокуратури, порушені рішенням
господарського суду Львівської
області від 15.10.2012р., про яке
прокуратурі міста Львова стало відомо
лише 14.10.2013р. після ознайомлення
останньої з матеріалами справи (а.с.117),
і 15.10.2013р. в межах одного року з дня його
оголошення була подана апеляційна
скарга.

Наведене спростовує доводи суду
апеляційної інстанції про те, що
прокуратурою не зазначено обставин,
які б доводили неможливість вчасної
реалізації наданого їй права на
апеляційне оскарження рішення
місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, а також з огляду
на недопущення обмеження суб'єкта
оскарження у здійсненні передбаченого
статтею 129 Конституції України, ст.ст.29,
91, 107 ГПК України права апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, а справа передачі
Львівському апеляційному
господарського суду для вирішення
питання про прийняття апеляційної
скарги Прокуратури міста Львова на
рішення господарського суду
Львівської області від 15.10.2012р.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111, 11113 ГПК
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Заступника
прокурора міста Львова задовольнити.

2. Ухвалу Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р. у
справі №5015/4159/12(5015/4092/12) скасувати.

3. Справу передати до Львівського
апеляційного господарського суду для
вирішення питання про прийняття
апеляційної скарги Прокуратури міста
Львова на рішення господарського суду
Львівської області від 15.10.2012р. у справі
№5015/4159/12(5015/4092/12).

Головуючий, суддя
Кузьменко М.В.

Суддя
Васищак І.М.

Суддя
Палій В.М.