КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.
справа№ 910/760/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:
Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - не
з'явились;

відповідача -
Русскіна О.В.

третьої особи -
не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Науково-валеологічний центр «Файвер»

на рішення господарського суду м. Києва
від 16.09.2013 р.

у справі № 910/760/13 (суддя - Гавриловська
І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Науково-валеологічний центр «Файвер»

до Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк»

третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чижи»

про визнання договору поруки від 15.04.2009
р. припиненим

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Науково-валеологічний центр «Файвер»
звернулось з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Омега Банк»,
про визнання договору поруки від 15.04.2009
р. припиненим.

Рішенням господарського суду
Луганської області № 5пд/5014/1762/2012 від
27.08.2012 р. позов задоволено повністю,
визнано припиненим договір поруки від
15.04.2009 р., укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Науково-валеологічний центр «Файвер»,
Публічним акціонерним товариством
«Сведбанк» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Чижи».

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 11.12.2012 р. у
справі № 5пд/5014/1762/2012, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» задоволено частково,
рішення господарського суду
Луганської області від 27.08.2012 р. у
справі № 5пд/5014/1762/2012 скасовано,
матеріали даної справи повернуто до
господарського суду Луганської
області для передачі її до розгляду за
територіальною підсудністю.

Ухвалою господарського суду
Луганської області було прийнято
справу № 5пд/5014/1762/2012 для передачі для
розгляду за територіальною
підсудністю, присвоєно їй номер №
913/109/13-г (5пд/5014/1762/2012) та надіслано дану
справу за територіальною підсудністю
до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 16.09.2013 р. у справі № 910/760/13 у позові
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду м. Києва від 16.09.2013
р., позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить оскаржуване рішення суду
скасувати та прийняти нове про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач зазначає, що місцевим судом не
було прийнято до уваги вимог п. 4.2
укладеного договору поруки за яким
шестимісячний строк для пред'явлення
вимоги до поручителя закінчився 18.12.2009
р., а тому договір поруки можна вважати
припиненим.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.2013 р.,
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя - Буравльов С.І., судді
- Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.2013 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 910/760/13, а розгляд справи
призначено на 10.12.2013 р.

10.12.2013 р. у зв'язку з неявкою
представників позивача та третьої
особи розгляд справи було відкладено
до 16.01.2014 р.

В засідання суду, призначене на 16.01.2014
р., представники позивача та третьої
особи повторно не з`явилися, хоча були
належним чином повідомлені про час і
місце розгляду скарги, що
підтверджується зворотними
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин
відсутності зазначених представників
суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених
представників не перешкоджає розгляду
скарги. Подальше відкладення призведе
до затягування та порушення строків
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного та об'єктивного розгляду.
Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

18.06.2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Сведбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Омега Банк»,
(далі - банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Чижи» (далі -
позичальник) було укладено кредитний
договір № Н080904/К-13/13 (далі - кредитний
договір).

Відповідно п. 1.1 кредитного договору
банк має право надати позичальнику
грошові кошти у вигляді кредитної
лінії, що не поновлюється, у розмірі, на
строк та на умовах, передбачених у
цьому договорі, а позичальник
зобов'язується повернути кошти,
одержані в рахунок кредитної лінії
(кредитна лінія), сплатити проценти за
користування кредитною лінією та
виконати свої зобов'язання у повному
обсязі у строки, передбачені цим
договором.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору
розмір кредитної лінії 620 000,00 доларів
США.

Строк користування кредитною лінією з
18.06.2008 р. до 17.06.2009 р. (п.1.3 кредитного
договору).

В подальшому між сторонами було
укладено ряд додаткових угод до
кредитного договору, які є його
невід'ємною частиною.

Так, п. 1.4 кредитного договору, в
редакції додаткової угоди № 3 від 15.04.2009
р. до нього, плата за користування
кредитною лінією у вигляді процентів
(процентна ставка) становить 15,0 %
річних, за умови, якщо обсяг щомісячних
грошових надходжень на рахунки
(кредитовий оборот по рахунках)
позичальника, відкриті в ВАТ
«Сведбанк», за попередній місяць
становить не менше, ніж 95 % від
загального обсягу грошових надходжень
на рахунки позичальника, в тому числі
відкриті в інших уповноважених банках
України, за той самий місяць, 17,0 %
річних, у разі порушення умов п. 1.4.1
цього договору.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору в
редакції додаткової угоди № 7 від 17.07.2009
р., погашення заборгованості за
кредитною лінією здійснюється по 20.08.2009
р. включно, у відповідності зі змінами
розміру кредитної лінії, встановленими
у графіку. При цьому, при зміні розміру
кредитної лінії відповідно до графіку
строком погашення заборгованості за
кредитною лінією, що перевищує розмір
кредитної лінії, встановлений на
наступний термін користування нею є
день, що передує дню, з якого починає
діяти новий розмір кредитної лінії
відповідно графіка. Проценти,
нараховані на останній період
користування кредитною лінією,
сплачуються одночасно з погашенням
кредитної лінії у відповідності з п. 1.2
та 1.3 цього договору.

15.04.2009 р. на виконання умов кредитного
договору між ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Омега
Банк», (далі - банк) та ТОВ
«Науково-валеологічний центр «Файвер»
(далі - поручитель) було укладено
договір поруки.

Відповідно до п. 1 договору поруки
поручитель зобов'язується перед банком
відповідати за виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення коштів, наданих банком
позичальнику в межах кредитної лінії
згідно кредитного договору № Н080904/К-13/13
від 18.06.2008 р., у сумі 493 400,00 доларів США,
строком до 20.08.2009 р. включно. Згаданий
кредитний договір, а також додаткові
угоди до нього, які будуть укладені між
сторонами, у подальшому будуть
невід'ємною частиною кредитного
договору № Н080904/К-13/13 від 18.06.2008 р. та
надалі іменуються «Основне
зобов'язання».

Згідно з п. 2 договору поруки
поручитель несе солідарну
відповідальність з позичальником
перед банком за виконання
позичальником умов основного
зобов'язання усім належним йому майном
та грошовими коштами.

Відповідальність поручителя за цим
договором обмежуються сумою коштів,
фактично наданих в рахунок кредитної
лінії згідно основного зобов'язання,
нарахованими процентами, пенею,
комісією та іншими платежами,
передбаченими основним зобов'язанням
(п. 3 договору поруки).

Як передбачено з п. 5 договору поруки, у
разі невиконання позичальником умов
основного зобов'язання в строк,
поручитель зобов'язаний погасити суму
коштів, наданих в рахунок кредитної
лінії, нараховані проценти та штрафні
санкції за несвоєчасну сплату
позичальником коштів, відповідно до
умов основного зобов'язання, та/або
забезпечити наявність коштів на своїх
рахунках у розмірі, достатньому для
погашення зазначеної заборгованості,
за першою вимогою банку протягом
одного дня з моменту отримання
поручителем надісланої банком за
адресою, зазначеною в реквізитах
поручителя в цьому договорі, письмової
заяви про невиконання позичальником
своїх зобов'язань по основному
зобов'язанню.

Відповідно до п. 12 договору поруки цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання. Сторони, керуючись
умовами частини четвертої ст. 559 ЦК
України, встановили, що строком
припинення поруки, встановленої цим
договором, є повне виконання
позичальником або поручителем своїх
обов'язків, передбачених основним
зобов'язанням.

Позивач вважає, що оскільки у
шестимісячний термін, передбачений п.
4.2 договору поруки та ч. 4 ст. 559 ЦК
України, який закінчився 18.12.2009 р., ПАТ
«Омега Банк» з позовними вимогами до
ТОВ «НВЦ «Файвер» не зверталося, тому
договір поруки від 15.04.2009 р. необхідно
визнати припиненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є таке правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Як передбачено ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Таким чином, порука є спеціальним
заходом майнового характеру,
спрямованим на забезпечення виконання
основного зобов'язання, чим
обумовлюється додатковий характер
поруки стосовно основного
зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що
встановлює зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника та кредитором боржника.

Крім того, згідно з приписами ч. 4 ст. 559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 598 ЦК України
припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Так, у п. 12 договору поруки, керуючись
умовами частини четвертої ст. 559 ЦК
України, сторони погодили, що строком
припинення поруки, встановленої цим
договором, є повне виконання
позичальником або поручителем своїх
обов'язків, передбачених основним
зобов'язанням.

Таким чином, сторони узгодили строк
припинення поруки, пов'язавши його з
повним виконанням позичальником або
поручителем своїх обов'язків,
передбачених кредитним договором №
Н080904/К-13/13 від 18.06.2008 р., що в свою чергу,
виключає застосування до даних
правовідносин шестимісячного строку,
встановленого у ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 26.10.2011 р. у справі № 20/05-11.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновком місцевого
суду про те, що позовні вимоги ТОВ «НВЦ
«Файвер» про визнання договору поруки
від 15.04.2009 р. припиненим є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки
кредитний договір № Н080904/К-13/13 від
18.06.2008 р. в повному обсязі не виконано та
відсутні інші правові підстави для
такого припинення.

Доводи апеляційної скарги наведеного
не спростовують та відхиляються
колегією суддів як необґрунтовані.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що рішення
Господарського суду м. Києва від 16.09.2013
р. прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-валеологічний центр «Файвер»
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-валеологічний центр «Файвер»
залишити без задоволення, рішення
господарського суду м. Києва від 16.09.2013
р. у справі № 910/760/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/760/13 повернути
до господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам,
третій особі.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран