ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р.
Справа № 922/4160/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Кравець Т.В.,
суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Деркач Ю.О.

за участю представників:

позивача - Жегулін Ю.М. (дов. № 2946-О від
13.09.2012 року),

відповідач ОСОБА_2 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" (вх. №3775Х/2) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 26.11.2013 року у справі №922/4160/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м. Харків

про стягнення 24805,07 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.11.2013 року у
справі №922/4160/13 (суддя Шатерніков М.І.), з
урахуванням ухвали від 06.12.2013 року,
задоволено клопотання представника
позивача та продовжено строк вирішення
даного спору за межами, визначеними ч. 1
ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять днів до
15.12.2013 року, провадження у справі 922/4160/13
зупинено, направлено до органів
прокуратури в особі прокуратури
Харківської області повідомлення з
копіями матеріалів справи для
проведення перевірки, зобов'язано
прокуратуру Харківської області
надати до господарського суду
Харківської області у встановлений
законом термін належним чином завірені
копії матеріалів перевірки.

ПАТ КБ "Приватбанк" з ухвалою суду
першої інстанції не погодилося та,
посилаючись на порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
звернулося до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій, просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 26.11.2013 року. В
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на безпідставність
направлення матеріалів справи до
правоохоронних органів та зупинення
провадження у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду прийнято
апеляційну скаргу до провадження та
призначено її розгляд на 19.12.2013 року.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013 року
відкладено розгляд справи на 09.01.2014
року.

08.01.2014 року від відповідача надійшли
заперечення на апеляційну скаргу
(вх.№79).

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та просив апеляційну скаргу
задовольнити, ухвалу господарського
суду Харківської області від 26.11.2013
року у справі №922/4160/13 - скасувати.

Відповідач проти апеляційної скарги
заперечував та просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
ухвалу господарського суду
Харківської області від 26.11.2013 року у
справі №922/4160/13 - без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, викладені в апеляційній скарзі
доводи, заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши наявні у справі
матеріали на предмет їх юридичної
оцінки судом першої інстанції,
проаналізувавши правильність
застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
апеляційної скарги враховуючи
наступне.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.10.2013 року
порушено провадження у справі №922/4160/13
та прийнято до розгляду позовну заяву
ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" до
ФОП ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором б/н від
11.03.2011 року у загальній сумі 24805,07 грн.

В позовній заяві позивач посилається
на неналежне виконання відповідачем
умов договору банківського
обслуговування. В якості доказів по
справі, позивачем до матеріалів справи
додані, зокрема, платіжні доручення
№0LDT від 11.03.2011 року на суму 2600,00 грн. та
№02VC від 27.02.2012 року на суму 12800,00 грн.

Відповідач у запереченнях на позовну
заяву, наголошував, що 01.08.2012 року
сталося викрадення картки-ключа
прямого доступу до рахунку НОМЕР_1, а
згодом неналежним отримувачем
здійснено неналежний переказ двома
сумами: 8000,00 грн. та 6500,00 грн. шляхом
зняття вказаних коштів з банкомату, про
що повідомлені правоохоронні органи та
ведеться кримінальне провадження,
тобто були вкрадені кошти власника (ПАТ
КБ "Приватбанк"), до яких той надав
доступ не маючи на це законних підстав.

Крім того, 26.11.2013 року відповідач надав
заяву в якій зазначив, що надані
представником ПАТ КБ "Приватбанк" у
якості доказів по справі документи, а
саме платіжні доручення №0LDT від 11.03.2011
року та №02VC від 27.02.2012 року він вперше
бачить, на його думку, вони створені
виключно для надання неправдивих
доказів до суду та є фальшивими.

Суд першої інстанції припускаючи, що
правовідносини між сторонами відносно
укладення кредитного договору можуть
мати фіктивний характер, платіжні
доручення №0LDT від 11.03.2011 року, №02VC від
27.02.2012 року могли бути підроблені
невідомими особами, а в діях сторін по
справі можуть вбачатися ознаки
шахрайства, що переслідуються у
кримінальному порядку, зупинив
провадження у справі та направив
повідомлення з копіями матеріалів
справи до органів прокуратури в особі
прокуратури Харківської області для
проведення перевірки.

Однак, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду не
може погодитися з такими висновками
місцевого господарського суду
враховуючи наступне.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Однак, оскаржувана ухвала суду першої
інстанції зазначеним вище вимогам не
відповідає.

Згідно ч.2 п. 2 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у разі надсилання
господарським судом матеріалів
прокурору. Даний вид зупинення
провадження у справі є факультативним,
тобто необов'язковим для
господарського суду, оскільки
процесуальним законом визначено, що це
є правом суду, а не обов'язком.

Про зупинення провадження у справі
виноситься ухвала, яка, в силу вимог
статті 86 Господарського
процесуального кодексу України, має,
зокрема, містити мотиви її винесення з
посиланням на законодавство.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
виходячи зі змісту статті 79
Господарського процесуального кодексу
України, необхідною передумовою для
застосування зупинення провадження у
справі мають бути обставини, що
перешкоджають її розглядові по суті
заявлених позовних вимог.

До того ж, застосування п.2 ч. 2 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України можливе за умови виявлення
господарським судом при вирішенні
господарського спору у діяльності
працівників юридичних осіб або
фізичних осіб-підприємців порушення
законності, що містять ознаки дії,
переслідуваної у кримінальному
порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
при вирішенні господарського спору
господарський суд виявить у діяльності
працівників підприємств та
організацій порушення законності, що
містять ознаки дії, переслідуваної у
кримінальному порядку, господарський
суд надсилає про цей факт повідомлення
органам внутрішніх справ чи
прокуратури.

В оскаржуваній ухвалі міститься лише
припущення стосовно підробки
невідомими особами документів та
можливої наявності ознак шахрайства в
діях сторін по справі. Зазначений
висновок суду першої інстанції
ґрунтується лише на припущеннях, що
надані представником ПАТ КБ
"Приватбанк" у якості доказів
документи, а саме платіжні доручення
№0LDT від 11.03.2011 року; №02VC від 27.02.2012 року
могли бути підроблені невідомими
особами.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу (ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України).

Однак, матеріали справи не містять
жодних доказів, які б давали об'єктивні
підстави вважати наявність в діях
сторін діянь, які переслідуються в
кримінальному порядку. Надані письмові
пояснення відповідача про
фальсифікацію платіжних доручень не
підкріплені документально.

Колегія суддів також зазначає, що при
винесенні рішення суд надає оцінку
наявним у справі доказам на предмет їх
належності та допустимості. Якщо під
час розгляду справи у суду або сторін
виникає сумнів щодо достовірності
певного документу, на який посилається
сторона, цей факт, зокрема, може бути
встановлений таким засобом
доказування як призначення судової
експертизи.

Окрім того, оскаржувана ухвала взагалі
не містить обґрунтування необхідності
зупинення провадження у справі, не
визначає, з'ясування яких саме обставин
правоохоронними органами має істотне
значення та може вплинути на правильне
вирішення даного спору.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали місцевого господарського суду в
частині зупинення провадження у справі
та направлення повідомлення до
правоохоронних органів прокуратури.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити
частково.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 26.11.2013 року у
справі №922/4160/13 скасувати в частині
зупинення провадження у справі та
направлення повідомлення з копіями
матеріалів справи до прокуратури
Харківської області для проведення
перевірки (пункти 2- 4 резолютивної
частини).

Справу №922/4160/13 передати на розгляд
господарського суду Харківської
області.

Повний текст постанови складено 11.01.2014
року.

Головуючий суддя
В.О. Фоміна

Суддя
Т.В. Кравець

Суддя
О.О. Крестьянінов