ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. Справа № 926/1222/13.

За позовом Новодністровської міської
ради

до відповідача - фізичної
особи-підприємця Равлюк Людмили
Анатоліївнипро звільнення самовільно
зайнятої ділянки та стягнення
заподіяної шкоди - 77,55 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача - Гуляєв Д.О., дов. від 14.11.2013
року.

від відповідача - Равлюк Л.А.

СУТЬ СПОРУ: Новодністровська міська
рада звернулася з позовом до фізичної
особи-підприємця Равлюк Л.А. про
звільнення самовільно зайнятої
ділянки загальною площею 0,0030 га, що
знаходиться за адресою м.
Новодністровськ, міський ринок та
стягнення заподіяної внаслідок цього
шкоди в сумі 77,55 грн.

Ухвалою суду від 27.11.2013 року порушено
провадження у справі, судове засідання
призначено на 10.12.2013 року за участю
представників сторін.

У судовому засіданні 10.12.2013 року
оголошено перерву до 24.12.2013 року.

До початку судового засідання 24.12.2013
року від відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи та квитанція про сплату 77,55 грн.
шкоди від 26.06.2013 року.

Ухвалою суду від 24.12.2013 року за
клопотанням відповідача розгляд
справи відкладено на 15.01.2014 року.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна вимога, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення її по суті,
суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховної Ради України від
05.05.1996 року затверджено межі міста
Новодністровськ Чернівецької області
загальною площею 708,9 гектарів.

Рішенням двадцять п'ятої сесії XXIII
скликання Новодністровської міської
ради від 16.11.2011 року вирішено вважати
всі землі в межах міста
Новодністровськ землями комунальної
власності, крім земель які можуть бути
віднесені до державної власності.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" державний контроль за
використанням та охороною земель усіх
категорій та форм власності здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

До повноважень центрального органу
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, належить здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель у частині
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю.

Відповідно до Указу Президента України
від 13.04.2011 року N 459/2011 «Про Державну
інспекцію сільського господарства
України» Державна інспекція
сільського господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

У свою чергу, Держсільгоспінспекція
України та її посадові особи в межах
своїх повноважень мають право складати
акти перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності (п. 5 Указу Президента
України від 13.04.2011 року N 459/2011).

Актами перевірок дотримання вимог
земельного законодавства Державної
інспекції сільського господарства в
Чернівецькій області від 04.06.2013 року та
25.07.2013 року встановлено, що гр. Равлюк
Л.А. самовільно зайняла та використовує
земельну ділянку, площею 0,003 га, для
обслуговування металевої споруди
(тимчасової) за адресою м.
Новодністровськ міський ринок (землі
житлової та громадської забудови).

Відповідачем дані акти підписані без
будь-яких зауважень та заперечень.

Приписами Державної інспекції
сільського господарства в
Чернівецькій області від 11.06.2013 року та
від 25.07.2013 року відповідача зобов'язано
в 30 денний строк звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,003 га.
або виготовити на неї
правовстановлюючі документи.

Постановами Державної інспекції
сільського господарства в
Чернівецькій області від 11.06.2013 року та
від 25.07.2013 року відповідача притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу за самовільне
зайняття вищевказаної земельної
ділянки.

Відповідно до здійсненого Державною
інспекцією сільського господарства в
Чернівецькій області розрахунку
розмір заподіяної відповідачем
внаслідок самовільного зайняття
вищевказаної земельної ділянки шкоди
становить 77,55 грн.

26.06.2013 року відповідач самостійно дану
суму шкоди сплатив, що підтверджується
квитанцією від 26.06.2013 року №ПН7843 та не
було спростовано позивачем.

Як встановлено судовим слуханням
позивач рішення про надання фізичній
особі-підприємцю Равлюк Л.А. земельної
ділянки площею 0,0030 га в оренду чи у
власність не приймав, при цьому станом
на момент вирішення спору відповідач
спірну земельну ділянку не звільнив.

Статтею 14 Конституції України
передбачено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави. Право
власності на землю гарантується. Це
право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 80 Земельного
кодексу України суб'єктами права
власності на землю є територіальні
громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування, - на землі
комунальної власності.

Згідно п.5 ст.16 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
імені та в інтересах територіальних
громад права суб'єкта комунальної
власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Згідно статті 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Статтею 1 Закону України „Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" передбачено, що
самовільне зайняття земельної ділянки
- будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки (п. 3.1 Постанови
Пленуму ВГС України від 17.05.2011 року №6
«Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин»).

Разом з тим, у вирішенні питання про
застосування відповідальності за
самовільне зайняття земельної ділянки
господарським судам необхідно
враховувати, що саме по собі
встановлення судом наявності
фактичного користування земельною
ділянкою без документів, що
посвідчують права на неї, не є
достатньою підставою для кваліфікації
такого використання земельної ділянки
як самовільного її зайняття.
Господарським судам у вирішенні таких
спорів необхідно досліджувати, чи
передбачено спеціальним законом
отримання правовстановлюючих
документів на земельну ділянку для
розміщення певних об'єктів, причини
відсутності таких документів у особи,
що використовує земельну ділянку,
наявність у особи права на отримання
земельної ділянки у власність чи в
користування, вжиття нею заходів до
оформлення права на земельну ділянку
тощо (абз. 2 вищевказаної Постанови
Пленуму ВГС України від 17.05.2011 року).

Статтею 152 Земельного кодексу України
встановлено, що власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав на земельні ділянки здійснюється
в тому числі шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав.

Згідно статті 212 Земельного кодексу
України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

У свою чергу судом встановлено, що
Новодністровська міська рада рішення
про надання спірної земельної ділянки
в оренду чи власність не приймала,
правовстановлюючі документи на цю
земельну ділянку у відповідача
відсутні, зареєстрованого за
відповідачем нерухомого майна на
спірній земельній ділянці також не має,
тож відповідач використовує спірну
земельну ділянки самовільно, у зв'язку
з чим зобов'язаний її звільнити та
привести в придатний для використання
стан.

В частині стягнення заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки шкоди в сумі 77,55 грн.
слід відмовити, оскільки відповідач
26.06.2013 року, тобто ще до звернення з
позовом до суду, дану суму сплатив, що
підтверджується відповідною
квитанцією № ПН7843.

За таких обставин справи позов слід
задовольнити частково, а судові
витрати пропорційно задоволеним
вимогам (враховуючи, що задоволено
вимогу немайнового характеру) віднести
на відповідача, з вини якого спір
безпідставно доведено до розгляду
судом.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати фізичну
особу-підприємця Равлюк Людмилу
Анатоліївну (м. Новодністровськ, м-н
«Сонячний», буд. 5 кв. 13) в семиденний
строк з дня набрання рішенням суду
законної сили звільнити земельну
ділянку загальною площею 0,0030 га., що
знаходиться за адресою: Чернівецька
обл., м. Новодністровськ, міський ринок
власними силами та за рахунок власних
коштів і привести її в придатний для
використання стан.

3. В частині стягнення 77,55 грн.
відмовити.

4. Стягнути з фізичної
особи-підприємця Равлюк Людмили
Анатоліївни (м. Новодністровськ, м-н
«Сонячний», буд. 5 кв. 13) на користь
Новодністровської міської ради (, р/р 006 в УДКСУ в
Чернівецькій обл. МФО 866135) - 1147,00 грн.
судового збору.

Повне рішення складено та підписано
20.01.2014. року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку,
передбаченого для оскарження, а у разі
подання апеляційної скарги або
внесення апеляційного подання,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.

Суддя
М.І. Ніколаєв