ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.2014 Справа № 920/2013/13

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Левченко П.І., при
секретарі судового засідання
Чепульській Ю. В., розглянув матеріали
справи № 920/2013/13

за позовом Заступника Сумського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі позивача - Казенного
підприємства "Шосткинський казенний
завод "Зірка", м. Шостка Сумської
області

до відповідача: Шосткинської міської
ради, м. Шостка Сумської області

про визнання нечинним рішення

за участю представників:

прокурора - Корнієнка О. О.,

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився.

Суть спору: заступник прокурора у своїй
позовній заяві просить суд визнати
нечинним (недійсним) рішення
Шосткинської міської ради
(відповідача) «Про регулювання
земельних відносин» від 25.11.2011 року
щодо вилучення у Казенного
підприємства «Шосткинський казенний
завод «Зірка» (позивача) земельної
ділянки площею 3,6125 га.

Відповідач проти позову заперечує,
вважаючи, що оспорюване рішення
прийнято відповідно до частини першої
статті 120, частини третьої статті 142 та
частини першої пункту 12 розділу Х
"Перехідні положення" Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення правовідносин, тобто на
15.11.2011 року), у зв'язку з відчуженням
нерухомого майна та добровільною
відмовою від права користування
земельною ділянкою землекористувача
(позивача).

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення прокурора,
господарський суд встановив:

15.11.2011 року відповідачем прийнято
незаконне рішення «Про регулювання
земельних відносин» щодо припинення
права постійного користування
позивача (Казенного підприємства
«Шосткинський казенний завод «Зірка»)
на земельну ділянку механо-збірного
цеху площею 3,6125 га в м. Шостка по вул.
Леніна, 36, для промислової діяльності, у
зв'язку з відчуженням розташованого на
земельній ділянці нерухомого майна та
добровільною відмовою.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною третьою статті 84 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
час прийняття відповідачем спірного
рішення, визначено, що до земель
державної власності, які не можуть
передаватись у комунальну власність,
зокрема, належать земельні ділянки, на
яких розташовані державні, в тому числі
казенні, підприємства, а саме таким
підприємством є відповідач у даній
справі.

Місто Шостка Сумської області є містом
обласного значення.

Частиною шостою статті 149 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
час прийняття відповідачем спірного
рішення, визначено, що обласні державні
адміністрації на їх території
вилучають земельні ділянки державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, в межах міст
обласного значення та за межами
населених пунктів для всіх потреб, крім
випадків, визначених частинами п`ятою,
дев`ятою цієї статті (ці випадки не
мають відношення до випадку, що є
предметом розгляду у даній справі).

Таким чином, вилучена спірним
(незаконним) рішенням відповідача з
постійного користування позивача
земельна ділянка належить до земель
державної власності, які не можуть
передаватись у комунальну власність та
якими не може розпоряджатися
відповідач (у тому числі: не може
вилучати таку ділянку з постійного
користування позивача).

Заперечуючи проти позову відповідач
безпідставно та необґрунтовано
посилається на частину першу статті 120
та частину третю статті 142 Земельного
кодексу України та всупереч дійсним
обставинам та матеріалам справи
стверджує про вилучення земельної
ділянки площею 3,6125 га у позивача у
звязку з відчуженням нерухомого майна,
розташованого на земельній ділянці (ця
невідповідаюча дійсності підстава
припинення права постійного
користування зазначена також у пункті 6
спірного рішення від 15.11.2011 року).

З копії листа позивача від 19.10.2011 року №
1803, доданої відповідачем до відзиву на
позовну заяву (а.с. 25) вбачається, що
позивач просив голову Шосткинської
міської ради припинити право
постійного користування земельною
ділянкою площею 3,6125 га, яка була надана
для будівництва механо-збірного цеху,
але на теперішній час не
використовується за призначенням, а
рухоме майно, яке на ній знаходилось,
реалізоване державним виконавцем, що
зазначено в акті встановленого зразка.
Зважаючи на вищезазначене позивач в
особі в.о. директора заводу Кутир І. О.
просив голову Шосткинської міської
ради земельну ділянку 3,6125 га вилучити з
загальної площі КП «ШКЗ «Зірка» і
передати до земель запасу Шосткинської
міської ради. В якості додатку до свого
листа в.о. директора заводу додав копію
акту про реалізацію саме рухомого
майна.

З вищевикладеного вбачається, що
твердження відповідача як у спірному
рішенні, так і у відзиві на позовну
заяву про відчуження нерухомого майна,
розташованого на земельній ділянці
площею 3,6125 га по вул. Леніна, 36 в м.
Шостка, не відповідає дійсності.

Як уже зазначалось вище, згідно частини
третьої статті 84 Земельного кодексу
України, згадана земельна ділянка
належить до земель державної
власності, які не можуть передаватися у
комунальну власність, а відтак
протизаконним є прохання позивача в
листі від 19.10.2011 року № 1803, на підставі
якого відповідачем було прийняте
незаконне рішення від 15.11.2011 року, про
вилучення земельної ділянки площею 3,6125
га з загальної площі КП «ШКЗ «Зірка» і
передачу до земель комунальної
власності (земель запасу Шосткинської
міської ради).

Не має ніякого відношення до даного
випадку частина перша статті 120
Земельного кодексу України, на яку
посилається як на підставу своїх
заперечень проти позову відповідач у
своєму відзиві на позовну заяву,
оскільки у ній (в редакції, чинній на
час прийняття відповідачем
незаконного рішення від 15.11.2011 року)
йдеться про припинення права власності
та права користування земельною
ділянкою, на якій розташовані жилий
будинок, будівля або споруда, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи.

Неправомірність посилання відповідача
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову на частину третю статті 142
Земельного кодексу України також є
очевидною, оскільки, згідно цієї норми
Кодексу, припинення права постійного
користування земельною ділянкою у разі
добровільної відмови землекористувача
здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки, а
відповідач не є власником земельної
ділянки, яка відповідно до частини
третьої статті 84 того ж Кодексу
належить до земель державної
власності, які не можуть передаватись у
комунальну власність (пункт «ж»
частини третьої статті 84 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
час прийняття спірного рішення).
Оскільки згаданою нормою Земельного
кодексу України (в редакції на час
прийняття спірного рішення від 15.11.2011
року) було визначено належність
земельної ділянки, яка знаходилась у
постійному користуванні позивача
(казенного підприємства), до земель
державної власності, які не можуть
передаватись у комунальну власність,
то безпідставним та необґрунтованим є
також посилання відповідача в
запереченнях проти позовної заяви на
частину першу пункту 12 розділу Х
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України.

Згідно частини третьої статті 152
Земельного кодексу України, захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом,
зокрема, визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

За вищевикладених обставин позовні
вимоги заступника прокурора в
інтересах держави в особі позивача
(казенного підприємства) підлягають
задоволенню і рішення відповідача від
15.11.2011 року щодо вилучення у позивача
(припинення права постійного
користування позивача) земельної
ділянки площею 3,6125 га по вул. Леніна, 36 в
м. Шостка Сумської області підлягає
визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду Сумської
області від 28.11.2013 року у даній справі
було відмовлено в задоволенні заяви
заступника прокурора про забезпечення
позову. Згідно підпункту 3 пункту 2
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір», за подання до
господарського суду заяви про вжиття
заходів забезпечення позову підлягає
сплаті судовий збір у розмірі 1,5
розміру мінімальної заробітної плати,
що на даний час складає 1827,00 грн.

Оскільки заступник прокурора
звільнений від сплати судового збору, а
з позовом та заявою про забезпечення
позову він звернувся до господарського
суду в інтересах визначеного ним
позивача (КП «ШКЗ «Зірка»), якого не
звільнено від сплати судового збору, то
у зв'язку з відмовою в задоволенні
заяви про забезпечення позову судовий
збір у розмірі 1827,00 грн. підлягає
стягненню, згідно ст. 49 ГПК України, з
визначеного заступником прокурора
позивача в доход державного бюджету (п.
4.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»), а у
зв'язку з задоволенням позову з
відповідача підлягає стягненню в доход
державного бюджету судовий збір у
розмірі 1218,00 грн. (пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір»).

Ні підставі всього вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 32-34,43,49,82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним пункт 6 рішення
Шосткинської міської ради «Про
регулювання земельних відносин» від
15.11.2011 року щодо припинення права
постійного користування Казенного
підприємства «Шосткинський казенний
завод «Зірка» на земельну ділянку
механо-збірного цеху площею 3,6125 га по
вул. Леніна, 36, для промислової
діяльності, у зв'язку з відчуженням
розташованого на земельній ділянці
нерухомого майна та добровільною
відмовою.

3. Стягнути з Казенного підприємства
«Шосткинський казенний завод «Зірка»
(41100, м. Шостка Сумської області, вул.
Леніна, 36, ідентифікаційний код 14315351) в
доход державного бюджету м. Суми
(рахунок 3002, МФО 837013, ,
отримувач УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001)
судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

4. Стягнути з Шосткинської міської ради
Сумської області (41100, м. Шостка
Сумської області, вул. Леніна, 14,
ідентифікаційний код 36080075) в доход
державного бюджету м. Суми (рахунок
3002, МФО 837013, , отримувач
УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001) судовий
збір у розмірі 1218,00 грн.

Повний текст рішення складено 14.01.2014
року.

СУДДЯ
П.І.ЛЕВЧЕНКО