м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23422/13 15.01.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтабудсервіс"

до Підприємства із
іноземними інвестиціями "Лукойл -
Україна"

про стягнення 145 190,52 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники:

Від позивача Скачко А.А. (дов.
від 24.11.2013)

Шубко О.О.
(директор)

Від відповідача Журавльов О.С.
(дов. № 278 від 31.12.2012)

Брагіна Н.О (дов.
від 31.12.2013 № 276)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 15.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

03.12.2013 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
від 28.11.2013 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтабудсервіс"
(надалі - позивач) до Підприємства із
іноземними інвестиціями "Лукойл -
Україна" (надалі - відповідач) про
стягнення суми боргу за договором
підряду від 21.06.2012 року в сумі 145 190,52
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
порушення умов укладеного між
позивачем та відповідачем 12.05.2011
договору підряду № 8/2011 відповідач не
виконав в повному обсязі своє
зобов'язання з оплати виконаних робіт,
а тому позивач, посилаючись, зокрема на
ст.ст. 526, 625 ЦК України, просить стягнути
вказану заборгованість у судовому
порядку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 року прийнято позовну
заяву до розгляду та порушено
провадження по справі № 910/23422/13,
розгляд справи призначено на 25.12.2013.

25.12.2013 до канцелярії Господарського
суду міста Києва від представника
позивача надішли документи на
виконання вимог ухвали про порушення
провадження у справі.

В судове засідання, призначене на
25.12.2013, з'явилися представники сторін.

Представник позивача подав клопотання
про витребування документів у
відповідача.

Представник відповідача подав
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи та про витребування
доказів.

Ухвалою суду від 25.12.2013 розгляд справи
було відкладено на 15.01.2014.

В судове засідання, призначене на
15.01.2014, з'явились представники позивача
та надали пояснення по суті справи.

В судове засідання, призначене на
15.01.2014, з'явились представники
відповідача та надали пояснення по
суті справи.

У судовому засіданні 15.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2012 між товариством з обмеженою
відповідальністю «Нафтабудсервіс»
(надалі - підрядник) та підприємством з
іноземними інвестиціями
«Лукойл-Україна» (надалі - замовник)
укладено договір підряду за № 12/993
(надалі - Договір підряду).

Згідно п. 1.1 Договору підряду підрядник
зобов'язується виконати
ремонтно-будівельні роботи, здійснити
монтаж та налагодження устаткування та
обладнання автозаправної станції з
магазином супутніх товарів та
кафетерієм, з надвірними будовами і
спорудами, яка знаходиться за адресою
м. Київ, вул. Братіславська, 39, надалі -
«Об'єкт», відповідно до вказівок та
вимог замовника, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
фактично виконані роботи.

Додатком № 1 до Договору підряду
сторони погодили договірну ціну на
ремонтні роботи, яка останніми за видом
визначена як динамічна.

Згідно статті 875 Цивільного кодексу
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Статтею 879 Цивільного кодексу України в
частині 4 визначено, що оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін. Аналогічна норма
міститься в ч.5 ст.321 Господарського
кодексу України, замовник зобов'язаний
сплатити підряднику зумовлену
договором ціну після остаточної здачі
об'єкта будівництва, за умови, що робота
виконана належним чином і в погоджений
строк.

Статтею 843 Цивільного кодексу України
визначено, що «Ціна роботи у договорі
підряду включає відшкодування витрат
підрядника та плату за виконану ним
роботу».

Згідно статті 854 Цивільного кодексу
України «Якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково».

Судом встановлено, що договором
підряду не було передбачено
попередньої оплати, тому ціна Договору
підряду формувалась за результатом
фактично виконаної роботи
працівниками підрядника та витратами
підрядника, що мають бути відшкодовані
замовником.

Позивач при проведенні будівельних
робіт згідно Договору підряду придбав
на вимогу відповідача меблі та торгове
обладнання на суму 78952,56 грн., а також
виробничий пилосос та електронний
компресор для підкачки шин на суму 62000
грн., всього на загальну суму 140952,56 грн.
Оздоблювальні роботи підрядника,
пов'язані із
монтажно-налагоджувальними роботами
по зазначеним товарно-матеріальним
цінностям склали 4237,96 грн. Таким чином,
загальна сума боргу відповідача перед
позивачем складає 145190,52 грн.

Придбання зазначених
товарно-матеріальних цінностей
здійснено в межах договірних відносин
між позивачем та відповідачем і
встановлені безпосередньо на
автозаправній станції відповідача за
адресою: м. Київ, вул. Братіславська, 39 у
вересні 2012 року, що підтверджується
договором № 20082012 від 02.07.2012 укладеним
між позивачем та ТОВ «Магнес» та
видатковою накладною № 1652 від 13.09.2012
виданою Філією «Ювента-центр» ТОВ «ТК
«Ювента».

Зазначені товарно-матеріальні
цінності встановлені на об'єкті
відповідача на виконання Договору
підряду і вся супровідна документація
зазначених товарно-матеріальних
цінностей належним чином передана за
відповідним переліком виконавчої
документації яка передана «Замовнику»
ПІІ «Лукойл-Україна» від «Підрядника»
ТОВ «Нафтабудсервіс» при здачі робіт
по приведенню АЗС 11-20 м. Київ вул. Велика
Васильківська, 139 до корпоративних
вимог від 28.09.2012.

Відповідач прийняв в експлуатацію
зазначені товарно-матеріальні
цінності в межах Договору підряду, але
розрахунок за них не провів, з чого у
відповідача виникла заборгованість
перед Позивачем в розмірі 145190,52 грн.

В підтвердження придбання
товарно-матеріальних цінностей для
відповідача, позивач із супровідним
листом передав підсумкову відомість
ресурсів, розрахунок із договірною
ціною, локальний кошторис та Акти
приймання виконаних будівельних робіт
та інші документи, що це підтверджують.
Зазначені акти та документи прийняті
ПІІ "ЛукОйл-Україна" 08.08.2013 за вхідним №
52, що підтверджено листом директора по
розвитку та експлуатації ПІІ
"Лукойл-Україна" Безродного А.А. № 4401
від 13.08.2013.

До того ж, на підтвердження
вищевказаного твердження позивача, в
матеріалах справи наявна копія листа
відповідача за № 09/0423 від 04.09.2012 про
усунення недоліків, із змісту якого
вбачається, що відповідач звертався до
позивача з вимогою в негайному порядку
усунути недоліки згідно доданого до
вказаного листа переліку, зокрема «п. 41
не встановлено сервіс-бокс та пилосос».

На даний час відповідач вимогу
позивача не виконав, з чого
заборгованість Відповідача перед
Позивачем на момент подачі позову
складає 145190,52 грн.

Суд розглянувши позовну заяву прийшов
до висновку про необґрунтованість
позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що кошторис на
виконання робіт є твердим і зміни до
твердого кошторису вносяться лише за
погодженням сторін з урахуванням вимог
ч. 2 та 3 ст. 844 ЦК Укпаїни.

Однак, судом встановлено, що договірна
ціна на будівництво реконструкції АЗС,
що складена у виконання п. 2.1 розділу 2
«вартість робіт та порядок розрахунку»
вказує саме на те, що вид договірної
ціни сторони визначили, як «Динамічна».

Такими чином, твердження відповідача,
що згідно ст. 844 ЦК України сторони
погодили «твердий кошторис»
спростовується договором підряду та
відповідними додатками, з урахуванням,
що сторони договору погодили інший вид
ціни кошторису - динамічний, який
підлягає уточненню при закінченні
робіт.

Відповідач аргументує, що у випадку
виявлення у ході будівництва не
враховані проектною документацією
роботи і необхідність у зв'язку з ним
проведення додаткових робіт, підрядник
зобов'язаний повідомити про це
замовника у виконання ч. 3 ст. 877 ЦК
України. В іншому випадку, підрядник
позбавляється права вимагати від
замовника плату за виконані додаткові
роботи згідно ч. 4 ст. 877 ЦК України.

Суд не погоджується із вказаним
твердженням з огляду на наступне. На
об'єкті, що розташовано за адресою: м.
Київ, вул. Братіславська, 39, сторони
погодили проведення
ремонтно-будівельні роботи за
відповідним переліком робіт, тому
проектна документація відповідачем не
надавалась, з чого не було відхилень
від проектної документацією, як то
зазначено у статті 877 ЦК України.

До того, застосування ст. 877 ЦК України в
частинах 3 та 4 є недоцільним, з
врахуванням що в ній йдеться про
«будівництво», а не про «ремонтні
роботи», що є різним за суттю.

Крім того, інші роботи, ніж то
передбачено при укладанні договору у
ході ремонтних робіт, виявлено не було,
тому роботи не можуть вважатись
додаткові в розумінні ст. 877 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 878 ЦК України замовник має
право вносити зміни до проектно-
кошторисної документації до початку
робіт або під час їх виконання за умови,
що додаткові роботи, викликані такими
змінами, за вартістю не перевищують
десяти відсотків визначеної у
кошторисі ціни і не змінюють характеру
робіт, визначених договором.

Позовні вимоги ґрунтуються на передачі
товарно-матеріальних цінностей
відповідачу, які він прийняв,
використовує, але відмовився оплатити.
Тому вимога по стягненню 145190,52 гривень
не є наслідком зміни характеру робіт.

Загальна вартість договору підряду
складає 2 390 376,58 грн., що підтверджено
Відповідачем у відзиві на позовну
заяву. Відповідачем сплачено по
договору 2 735 376,58 грн. з врахуванням
підписаними ним додаткових угод.

Десять відсотків від ціни договору
становить 2 73 537,66 грн., що є більшою від
суми, яка є предметом стягнення по
справі.

Таким чином, враховуючи позицію статей
877 та 878 ЦК України, підрядник мав право
продовжувати роботи без окремих
погоджень з замовником та без
зупинення ремонтних робіт на об'єкті з
подальшим покладанням відшкодувань за
виконані роботи з боку замовника робіт.

Виходячи з вище викладеного, суд
приходить до висновку про те, що
відповідачем неналежно було виконано
грошове зобов'язання по сплаті по
договору підряду за надані послуги, він
умисно не сплатив рахунок за отримані
послуги, тим самим спричинивши
заборгованість перед позивачем.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання перед позивачем.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи яких
доказів оплати заборгованості за
договором, суд дійшов висновку, що
обґрунтованими є позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
боргу за договором № 12/993 від 21.06.2012 в
сумі 145 190,52 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства із
іноземними інвестиціями "Лукойл -
Україна" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал,
буд. 68, ідентифікаційний код 30603572) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтабудсервіс" ( м.
Київ, вул. Електриків, 26;
ідентифікаційний код 34419540) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення 145 190 (сто сорок п'ять тисяч сто
девяносто) грн. 52 коп. та 2 903 (дві тисячі
дев'ятсот три) грн. 81 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 20.01.2014

Суддя
М.О. Лиськов