ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
Справа № 915/2092/13

За позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автобуд-Нікма"

54028, м. Миколаїв,
вул. Енгельса, 51-В

Про: стягнення боргу в сумі 30 428,00 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1 - ФОП;

Від відповідача: Погоріла О.В., за
довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 22.11.13 р. звернувся до
господарського суду з позовом стягнути
з відповідача - 30 428,00 грн. з яких 28 000,00
грн. основного боргу, 702,00 грн. - 3% річних
та 1726,00 - пені.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі
умов договору № 21/09 від 21.09.2012р, акту
виконаних робіт № 21/12 від 21.12.2012р,
платіжного доручення № 1751 від 09.10.12р. на
суму 48000,00 грн., платіжного доручення №
2035 від 29.11.12р. на суму 20000,00 грн., договору
№ М13-136 від 12.01.13 р. на виконання робіт
(послуг) з метрології, акту
здачі-приймання робіт № 13-00178 від 22.01.13
р., листа № 10-04/04 ДП
«Херсонстандартметрологія» від 09.01.14
р., паспорту на ваги з результатами
метрологічної атестації 16.01.2013 року,
норм ст.ст. 625, 526 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 222, 226 Господарського
кодексу України та мотивовані тим, що
позивачем виконані всі умови договору
та всі необхідні за договором роботи,
однак відповідачем всупереч
договірним умовам не дотримано умов
проведення остаточних розрахунків.

Відповідач у відзиві від 16.12.13 р.
просить суд залишити позовну заяву без
розгляду, посилаючись на те, що позивач
наполягає на умовах п. 2.2.3 договору
згідно з яким - остаточний розрахунок в
розмірі 20% від вартості робіт
здійснюється протягом 2 банківських
днів на підставі акту виконаних
монтажних, пусконалагоджувальних
робіт і здачі Держповірки. У
відповідача же відсутній належним
чином оформлений акт виконаних
монтажних, пусконалагоджувальних
робіт та інформація щодо здачі
Держповірки.

Таким чином, відповідач вважає, що
позивачем на підтвердження своїх вимог
не надані належні та допустимі докази,
в тому числі акт виконаних монтажних,
пусконалагоджувальних робіт і здачі
Держповірки, а отже відсутні підстави
для стягнення заборгованості та
нарахування пені.

16.01.14 р. за результатами розгляду справи
суд, на підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши представників сторін, суд -

встановив:

21 вересня 2012 року між сторонами був
укладений договір № 21/09 згідно з
предметом якого відповідач, як
замовник, доручає та оплачує, а позивач,
як виконавець, бере на себе
зобов'язання виконати наступні роботи:
диффектація, доробка і налагодження
пристрою для зважування сипучих
матеріалів (зерно) в потоці (далі -
пристрій) продуктивністю 400 т/год.,
бункерних ваг, встановлених у ДП
«Херсонський морський торговельний
порт» (далі - роботи). Датою початку
робіт вважається дата зарахування
коштів на розрахунковий рахунок
виконавця відповідно до п. 2.2.1. цього
договору.

За умовами розділу 2 цього договору
сторони дійшли згоди, що: вартість
робіт, зазначених у п. 1.1 договору,
становить 96000,00 грн. Оплата за даним
договором здійснюється в наступному
порядку: протягом 5 банківських днів з
дня підписання цього договору на
підставі виставленого рахунку
замовник проводить передоплату у
розмірі 50% від суми, зазначеної в п. 4.1
цього договору , що становить 48000, 00 грн.
Протягом 30 календарних днів з дати
початку робіт, замовник на підставі
виставленого рахунку оплачує
виконавцю 30% від суми, зазначеної в п.
2.1. договору. Остаточний розрахунок у
розмірі 20 % вартості робіт проводиться
протягом 2 банківських днів на підставі
акта виконаних монтажних,
пусконалагоджувальних робіт і здачі
Держповірки.

Термін виконання робіт за даним
договором становить 60 календарних днів
з моменту надходження першого платежу
за договором та надання замовником
виконавцю вихідних даних (п.3.1
договору).

Пунктом 4.7 договору сторони обумовили,
що замовник здає ваги бункерні
Держстандарту.

Згідно п. 8.1 даний договір набирає силу
з моменту його підписання та діє до
повного його виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором.

Спірні правовідносини, які виникли між
сторонами, беручи до уваги умови
договору № 21/09 від 21.09.2012 р., регулюються
загальними положеннями чинного
законодавства про підряд.

Так, відповідно до змісту частин 1 та 2
ст. 837, ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. Строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Матеріали справи свідчать, що сторони 21
грудня 2012 року підписали акт № 21/12 по
договору № 21/09 від 21.09.12 р. за яким
позивач здав, а відповідач прийняв
виконані роботи: диффектація, доробка і
налагодження пристрою для зважування
сипучих матеріалів (зерно) в потоці
(далі - пристрій) продуктивністю 400
т/год., бункерних ваг, встановлених у ДП
«Херсонський морський торговельний
порт» на загальну суму 96000,00 грн.

Цей акт має підпис виконавця та
замовника, має печатки обох сторін та
містить наступні записи: підлягає
оплаті: 28000,00 грн. Роботи виконані в
повному об'ємі та претензій до
виконавця з боку замовника відсутні.

За твердженнями позивача, згідно
умов пункту 2.2 договору, відповідачем
не дотримано умов проведення
розрахунків за виконані роботи та
сплачено лише частину передбачених
коштів. Так, відповідно до платіжного
доручення № 1751 від 09.10.2012 р.
відповідачем було перераховано 50 %
вартості договору в сумі 48 000,00 грн.,
платіжним дорученням № 2035 від 29.11.2012 р.
відповідач перерахував на рахунок
позивача ще 20 000,00 грн. замість
необхідних 30% , а вже 30% вартості
договору які остаточно залишилось
сплатити відповідачу, оплачені взагалі
не були.

Згідно з п. 1 ст. 853 та п. 1 ст. 854 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Письмові вимоги, претензії, будь-які
звернення замовника після прийняття
робіт до виконавця щодо порушення умов
договору в матеріалах справи відсутні.

Виконані роботи, прийняті відповідачем
без зауважень та будь-яких застережень,
тому замовник, після прийняття
виконання робіт та підписання
відповідальності, зобов'язаний був
сплатити позивачу обумовлену в цьому
акті ціну.

За правилами ст.ст. 32, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач всупереч наведеним
процесуальним нормам не надав суду
належних доказів, які б свідчили про
відсутність вказаної заборгованості
перед позивачем за договірними
зобов'язаннями.

Доводи ж відповідача про невиконання
саме позивачем обов'язків за договором
спростовуються матеріалами даної
справи.

Так, 12.01.2013 р. між ФОП ОСОБА_1 (далі -
замовник) та ДП «Херсонський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (далі - виконавець) був
укладений договір № М13-136 на виконання
робіт (послуг) з метрології, згідно з
предметом якого, замовник, доручає, а
виконавець, приймає на себе виконання
метрологічних робіт. Виконавець
здійснює метрологічні роботи згідно
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» і відповідно
до чинної нормативної документації на
всі види метрологічних робіт.

Розділом 2 цього договору встановлено,
що оплата за виконання метрологічних
робіт здійснюється згідно діючих цін
виконавця на день заявлених обсягів
робіт. Оплата за виконання робіт
проводиться протягом семи банківських
днів, на умовах 100% попередньої оплати.
Приймання виконаних робіт
оформлюється двостороннім актом
здачі-приймання виконаних робіт,
затверджених виконавцем та узгодженим
з замовником.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами виконання умов
вищевказаного договору замовник та
виконавець склали акт здачі-приймання
робіт № 13-00178 від 22.01.2013 р. про виконання
в повному обсязі та належним чином
оформлених робіт на загальну вартість
3582,17 грн.

Крім того, листом № 10-04/04 від 09.01.14 р. ДП
«Херсонський науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» підтвердив те, що 16.01.2013
р. установою було проведено державну
метрологічну атестацію ваг
електромеханічних бункерних типу
ВБА-400, зав. № Б-1223, виробник - ПП ОСОБА_1,
які встановлені на території ДП
«Херсонський морський торговельний
порт». Роботи з державної
метрологічної атестації виконувались
на підставі договору № М13-136 від 12.01.2013
р. За результатами атестації було
видано свідоцтво про державну
метрологічну атестацію від 16.01.2013 р.,
реєстраційний № 1 (який міститься в
матеріалах справи).

Відповідач не спростував наведених
фактів та не довів суду відсутність
своєї участі в проведенні
метрологічної атестації ваг 16.01.13 р. на
території порту.

Отже, в зв'язку з вищенаведеними
фактами та обставинами, борг
відповідача перед позивачем за
висновками суду дійсно складає в
розмірі 28 000,00 грн. (96000,00-48000,00-20000,00).

Відповідно до приписів ст. ст. 526, 525, 629
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або
договором.

За правилами ст. 610, п. 1 ст. 612, 625 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник не звільняється
від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Також, відповідно до п. 6.3 договору за
кожен день прострочки платежів після 2
банківських днів з дня закінчення
робіт та підписання акту виконаних
робіт двома сторонами замовник сплачує
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу.

З наведених норм та обставин
вбачається, що позивач цілком
правомірно нарахував боржнику до
стягнення за період з 19.01.2013 р. до 20.11.2013
р. 3% річних в розмірі - 702,00 грн. та пеню в
сумі 1726,00 грн. за період з 19.01.13 р. по 19.06.13
р.

Таким чином, дослідивши надані
позивачем документальні докази,
оцінивши їх у відповідності з вимогами
ст. 43 ГПК України, проаналізувавши
норми діючого законодавства, які
регулюють спірні відносини щодо
фактичних обставин справи, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог та
задоволення їх в повному обсязі.

Отже, керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82,
82-1, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автобуд-Нікма" (54028, м. Миколаїв, вул.
Енгельса, 51-В, ) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) - 28 000,00 грн.
заборгованості, пені - 1726,00 грн., 3%
річних - 702,00 грн. та 1720,50 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Повне рішення складено 17 січня 2014 року.

Суддя
О.Г.Смородінова