ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.01.14 № 910/25641/13. Суддя Бондаренко Г.П.,
розглянувши

позовну заяву Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця"

до Дочірнього підприємства
"Електромонтажний поїзд № 707"

про стягнення штрафу - 6118,55 грн.,
заборгованості - 188 368,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузеве
об'єднання "Львівська залізниця"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом Вих. № Е-6/2121 від
25.11.2013 року до Дочірнього підприємства
"Електромонтажний поїзд № 707" про
стягнення штрафу - 6118,55 грн.,
заборгованості - 188 368,65 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України - не
подано доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються матеріали,
які підтверджують сплату судового
збору у встановленому порядку та
розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Згідно з статтею 8
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" від 06.12.2012 року №5515-VI
станом на 01.01.2013 року мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1147,00 грн.

Ставки судового збору з позовної заяви
майнового характеру становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(1720, 50 грн.) та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат (68 820, 00
грн.).

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, яка подана до суду 30 грудня 2013
року, ціна позову становить 194 487, 20
грн. (6 118, 55 + 188 368, 65), отже, позивачем
повинно бути сплачено судовий збір в
розмірі 3 889, 74 грн. Проте, із доданого
до позовної заяви платіжного доручення
№831 від 19.11.2013 року про сплату судового
збору у розмірі 3 800, 00 грн. не вбачається
оплати судового збору у встановленому
законом розмірі.

Крім того, відповідно до п. 3.1
Інструкції "Про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті" затвердженої Постановою
Правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22 платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до
вказаної Інструкції, згідно з вимогами
щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів, що викладені
в додатку 8 до вказаної Інструкції.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки,
для - реквізиту № 41 (підписи платника)
ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком і
зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки, для - реквізиту № 51
(дата виконання) зазначаються число,
місяць та рік списання коштів з рахунку
платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР
або число зазначається цифрами ДД,
місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Однак, до позовної заяви позивачем
додане платіжне доручення №831 від
19.11.2013 року, в якості доказу сплати
судового збору, яке не оформлене
належним чином, а саме на зазначеному
платіжному дорученні відсутні підписи
відповідальних осіб та відбиток
печатки платника (позивача).

Згідно п. 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7, платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідно реквізитів "призначення
платежу" платіжного доручення № №831
від 19.11.2013 року дана позовна заява
жодним чином не ідентифікована, тобто
не визначені реквізити позовної заяви
(дата, номер), яка оплачується судовим
збором, а також не зазначена сторона до
якої заявлені позовні вимоги.

За викладених обставин, суд дійшов
висновку що позивачем при поданні
позову не дотримано вимог встановлених
ст. 57 ГПК України.

Відповідно до ст. 57 ГПК України - до
позовної заяви, підписаної
представником не додано документів, що
підтверджують повноваження
представника позивача.

Статтею 54 ГПК України встановлено, що
позовна заява подається до
господарського суду в письмові формі і
підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви, підписаної
представником позивача, додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження представника
позивача.

Згідно ч. 3 ст. 28 ГПК України
представником юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Позовну заяву підписано В. І. Пастух, з
посиланням на те, що він є
представником позивача за довіреністю
№ 53-НЮ від 02.01.2013 року.

Матеріали позовної заяви містять
довіреність від № 53-НЮ від 02.01.2013 року,
відповідно до якої В. І. Пастуху
надається право від імені Залізниці, її
відокремлених підрозділів подавати
позовні заяви, окремі скарги,
апеляційні та касаційні скарги на
рішення, ухвали, постанови та вироки
судових органів, пред'являти зустрічні
позови, заявляти клопотання про
поновлення строків, витребування
доказів і про забезпечення позовів,
давати усні та письмові пояснення,
підписувати відзиви та заперечення на
заяви і скарги, одержувати накази,
виконавчі листи та інші документи,
проводити всі дії, надані законом
представникові в органах державної
влади, в тому числі у судових органах, а
також в органах місцевого
самоврядування.

Вищевказаною довіреністю позивач не
наділив свого представника В. І. Пастух
правом підписання саме позовних заяв.

Вищевказаною довіреністю представнику
надано право «подавати позовні заяви»,
проте відсутні підстави ототожнювати
наведене формулювання із наданням
представнику права підписувати
позовні заяви.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовну заяву підписано
особою, яка не має права її
підписувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду якщо: (п. 1)
позовну заяву підписано особою, яка не
має права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано, (п.
4) якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" Вих. № Е-6/2121 від
25.11.2013 року і додані до неї документи
повернути без розгляду.

Додаток: Позовна заява Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" Вих. № Е-6/2121 від
25.11.2013 року і додані до неї документи.

Суддя
Г.П. Бондаренко