ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Справа № 5002-24/3076-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Дунаєвської
Н.Г.суддівГольцової Л.А. (доповідач),
Мележик Н.І.розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування"на ухвалу та на
постановуГосподарського суду
Автономної Республіки Крим від 07.05.2013
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013за
заявоюПублічного акціонерного
товариства "Державне акціонерне
товариство "Чорноморнафтогаз"прозміну
порядку виконання рішенняу справі№
5002-24/3076-2012господарського
судуАвтономної Республіки Кримза
позовомПублічного акціонерного
товариства
"Укргазвидобування"доПублічного
акціонерного товариства "Державне
акціонерне товариство
"Чорноморнафтогаз"простягнення 17 595 800,00
грн.за участю представників сторін:

позивача: Шляхетський А.Л., дов.
від 17.12.2013;

відповідача: Брагін О.В., дов. від
08.01.2014;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2012 у
справі № 5002-24/3076-2012 (суддя Колосова Г.Г.)
позов задоволено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
24.12.2012 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя - Рибіна С.А., судді -
Балюкова К.Г., Дмитрієв В.Є.) рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 12.11.2012 у справі
№5002-24/3076-2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 13.03.2013 рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 12.11.2012 та постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 24.12.2012 у справі
№ 5002-24/3076-2012 залишено без змін.

ПАТ "Державне акціонерне
товариство "Чорноморнафтогаз"
звернулось до Господарського суду
Автономної Республіки Крим із заявою
про зміну порядку виконання рішення
суду від 12.11.2012 у даній справі, яка
ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 07.05.2013
(суддя Колосова Г.Г.) задоволена.
Змінено порядок виконання рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 12.11.2012, вказавши
рахунок, з якого підлягає стягненню
частка прибутку з ПАТ "Державне
акціонерне товариство
"Чорноморнафтогаз", як оператора
спільної діяльності за Договором про
спільну діяльність №1 (код 106995222) від
24.10.2000 на користь ДК "Укргазвидобування"
НАК "Нафтогаз України" в сумі 17595800,00 грн.
- №1709 у ПАТ "Чорноморський банк
розвитку та реконструкції" у
м.Сімферополі, МФО 384577.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
10.07.2013 (з урахуванням ухвал про
виправлення описок від 10.07.2013 та 11.07.2013)
ухвала Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 07.05.2013 у справі №
5002-24/3076-2012 залишена без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 18.09.2013 постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 10.07.2013 у справі
№ 5002-24/3076-2012 скасовано з підстав
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права. Справу №
5002-24/3076-2012 направлено на новий розгляд
до Севастопольського апеляційного
господарського суду.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя - Волков К.В., судді -
Борисова Ю.В., Рибіна С.А.) ухвалу
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 07.05.2013 у справі
№5002-24/3076-2012 залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями попередніх інстанцій, ПАТ
"Укргазвидобування" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить суд
їх скасувати та відмовити в
задоволенні заяви про зміну порядку
виконання рішення Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2012 у
справі № 5002-24/3076-2012.

Обґрунтовуючи підстави звернення
з касаційною скаргою, скаржник
послався на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу не
надходив, що не є перешкодою для суду
касаційної інстанції переглянути в
касаційному порядку оскаржувані
судові рішення.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, приймаючи до
уваги межі перегляду справи в
касаційній інстанції, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
права при прийнятті оскаржуваних
судових рішень вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами під час розгляду
заяви ПАТ "Державне акціонерне
товариство "Чорноморнафтогаз" про
зміну порядку виконання рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 12.11.2012 у справі №
5002-24/3076-2012 встановлено, що згаданим
рішенням суду, яке набрало законної
сили, стягнуто з відповідача як з
оператора спільної діяльності за
договором про спільну діяльність № 1
(код 106995222) від 24.10.2000 на користь
позивача грошові кошти (частка
прибутку спільної діяльності).

Однак, у резолютивній частині
рішення не вказано, чи підлягають
стягненню грошові кошти з будь-яких
рахунків товариства або виключно з
окремого рахунка, відкритого для
проведення грошових розрахунків щодо
спільної діяльності.

Судами встановлено, що п. 8.5
договору про спільну діяльність від
24.10.2000 № 1 визначено, що для ведення
спільної діяльності відкривається
окремий розрахунковий рахунок в одному
з банків України. Усі грошові
розрахунки щодо спільної діяльності
проводяться через цей рахунок.

Грошові кошти, створені, одержані
або придбані в процесі спільної
діяльності складають їх спільну
власність. Права розпорядження та
використання спільної часткової
власності передаються учасникам
комітету з управління та дирекції
спільної діяльності в порядку
визначеному цим договором і додатками
до нього (п. 9.1 договору).

В свою чергу, як досліджено
попередніми судовими інстанціями,
коштами, які належать спільній
діяльності розпоряджається не ПАТ
"Державне акціонерне товариство
"Чорноморнафтогаз", а комітет з
управління, який наділяє відповідними
повноваженнями виконавчу дирекцію, яку
очолює виконавчий директор. Протоколом
від 01.07.2011 №49, який був предметом
дослідження при прийнятті рішення у
даній справі встановлено, що
перерахування ДК "Укргазвидобування"
частки прибутку (17 595 800,00 грн.)
забезпечує виконавча дирекція
спільної діяльності.

Таким чином, як вірно з'ясували
суди, зобов'язання щодо перерахування
коштів та відповідальність за їх не
перерахування покладена на сторони
спільної діяльності в особі виконавчої
дирекції.

На виконання п. 8.5 договору, в ПАТ
"Чорноморський банк розвитку та
реконструкції" у м. Сімферополі,
відповідачем, як оператором спільної
діяльності за вищезазначеним
договором, відкритий та діє
розрахунковий рахунок №1709 для
здійснення розрахунків в інтересах
учасників договору (лист банку від
17.04.2013 №771/5 та довідка від 10.04.2013 №43/080).

У відповідності до ст. 121 ГПК
України, при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

В п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
зазначено, що під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти прийняття господарським
судом нових заходів для реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. Змінюючи спосіб і
порядок виконання судового рішення,
суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо (п. 7.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України").

Господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43
ГПК України).

Колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає,
що зважаючи на положення зазначеного
законодавства, оцінивши доводи
заявника, які наведені на
обґрунтування заяви про зміну порядку
виконання рішення Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2012 у
справі № 5002-24/3076-2012, установлені
обставини справи, суд першої інстанції,
з яким погодився апеляційний
господарський суд обґрунтовано
задовольнив заяву ПАТ "Державне
акціонерне товариство
"Чорноморнафтогаз".

Що стосується посилання
скаржника щодо неналежного, на його
переконання, повідомлення позивача
судом першої інстанції про час та місце
розгляду заяви відповідача (ухвала
суду від 25.04.2013), то апеляційний
господарський суд, перевіривши доводи
та матеріали справи обґрунтовано
звернув увагу на помилковість таких
тверджень, оскільки ухвала суду від
25.04.2013 була направлена учасникам
процесу в строки, передбачені ГПК
України.

Твердження скаржника, викладені в
касаційній скарзі стосовно
вищезазначеного з посиланням, що
ухвалу суду від 25.04.2013 ним було отримано
лише 07.05.2013 (день судового засідання, в
якому розглянуто заяву відповідача), що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції позивача, а тому він був
позбавлений можливості направити
свого представника в засідання суду,
колегією суддів касаційної інстанції
до уваги не приймається, оскільки
зазначений штамп підтверджує лише час
реєстрації вхідної кореспонденції, яка
здійснюється позивачем.

Інші доводи скаржника, наведені в
касаційній скарзі, фактично зводяться
до оцінки доказів та переоцінки
обставин справи, що не є компетенцією
касаційної інстанції, з огляду на
приписи ст.ст. 1115, 1117 ГПК України.

Належних обґрунтувань, з
посиланням на норми чинного
законодавства, які б спростовували
висновки місцевого та апеляційного
господарських судів, скаржником не
наведено, у зв'язку з чим, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування оскаржуваних ухвали та
постанови судів попередніх інстанцій у
даній справі, при постановленні яких
правильно застосовано норми права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 121
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду Автономної Республіки Крим від
07.05.2013 та постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 у справі № 5002-24/3076-2012 - без змін.

Головуючий суддя
Н.Г.ДУНАЄВСЬКА

Судді
Л.А. ГОЛЬЦОВА

Н.І. МЕЛЕЖИК