ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2014
Справа № 905/8853/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., при
секретарі Павленко М.С., розглянув
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальная» до
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_1, про стягнення страхового
відшкодування у порядку регресу у
розмірі 9944 грн. 71 коп., -

За участю представників сторін:

від позивача - Орловський Д.О..;

від відповідача - Мельникова Є.В. за
довірен.

від третьої особи - не з'явився.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Універсальная» звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», третя особа
ОСОБА_1 про стягнення страхового
відшкодування у порядку регресу у
розмірі 9944,71 грн.

В правове обґрунтування вимог позивач
посилається на статті 22, 993, 1166, 1172, 1191
Цивільного кодексу України, статтю 27
Закону України «Про страхування», ст.. 9,
35-37 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.. 228
Господарського Кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог не заперечувала.

Третя особа, або її представник у
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Судом встановлено, що 18 червня 2012
року між ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» (Страховик) та ОСОБА_4
(Страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 3115/250/000390 (надалі - Договір
страхування), за яким Страховик
застрахував майнові інтереси
Страхувальника, пов'язані з
експлуатацією транспортного засобу
«Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1.
Строк дії Договору від 21.06.2012р. до
20.06.2013р. (а.с.5-8).

06 лютого 2013 року у м. Донецьк за участю
трамвая Т-3 номерний знак НОМЕР_3 та
автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_1, відбулась дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якого власнику
автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_1, ОСОБА_4 та власнику
транспортного засобу «Ford», державний
номерний знак НОМЕР_2 завдана
матеріальна шкода.

Постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 24 квітня 2013 року
встановлено, що дорожньо-транспортна
пригода сталася в результаті порушення
водієм КП «Донелектроавтотранс»
ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України,
внаслідок чого ОСОБА_1 була визнана
винною у вчиненні правопорушення та
притягнутий до адміністративної
відповідальності за статтею 124 КУпАП у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.(а.с.17).

Для визначення розміру матеріального
збитку, заподіяного внаслідок ДТП
власникові застрахованого автомобіля,
Центром незалежних судових авто
товарознавчих експертиз проведено
оцінювання автомобіля та складено звіт
№ 248/04 від 04.04.2013 року. Згідно висновку
звіту - вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_1, з урахування
коефіцієнту фізичного зносу складає
8637,16 грн. (а.с.18-21).

Ремонтною калькуляцією системи «Audatex»
№ 854 від 04.04.2013р. визначено вартість
ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_1 - 12101,01 грн.

На підставі аварійного сертифікату,
складеного аварійним комісаром
Акімовим В.В. з ремонтної калькуляції
виключено наступні позиції:
облицювання бампера заднього
пофарбування та матеріал для
пофарбування облицювання заднього
бамперу на суму 1583,50 грн. У зв'язку з чим,
відкоригована вартість
відновлювального ремонту зазначеного
автомобіля складає 10517, 51 грн.

Згідно страхового акту 14180/к/п від
23.04.2013р. та розрахунку до нього, сума
страхового відшкодування становить
9944,71 грн., сума несплачених страхових
платежів - 11907 грн., сума до виплати - 9944,71
грн. (а.с29-30).

У відповідності до умов договору
страхування наземних транспортних
засобів № № 3115/250/000390 від 18.06.2012 року
позивач виплатив ОСОБА_4 страхове
відшкодування у розмірі 9944 грн. 71 коп.,
що підтверджується платіжним
дорученням №34389 від 13.05.2013 року (а.с.33).

Оскільки до ПАТ «Страхова компанія
«Універсальная» після виплати
страхового відшкодування перейшло
право зворотної вимоги до комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради "Донелектроавтотранс",
позивач звернувся із зазначеним
позовом до відповідача, як до особи
відповідальної за відшкодування
заподіяних збитків.

Частиною першою статті 11 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) передбачено,
що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Особа, якій завдано збитків, має право
на їх відшкодування у розмірі витрат,
які вона зробила чи мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(стаття 22 ЦК України).

Згідно частини першої статті 16 Закону
України "Про страхування", договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979 ЦК
України, якою визначено, що за
договором страхування страховик
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
страхувальникові або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплатити страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Аналіз положень статей 22, 28, 29 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" дозволяє зробити висновок, що
страхову виплату було здійснено
позивачем правомірно.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про страхування" та статті 993 ЦК
України, до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування у межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею першою статті 1191 ЦК України
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Крім того, статтею 228 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин, який
відшкодував збитки, має право стягнути
збитки з третіх осіб в порядку регресу.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів витребуваної справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що дорожньо-транспортна
пригода, яка мала місце 06 лютого 2013
року, сталася саме з вини ОСОБА_1, який
керуючи транспортним засобом трамвай
Т-3 номерний знак НОМЕР_3, в наслідок
порушень п.п. 13.1, Правил дорожнього руху
скоїв зіткнення з автомобілем «Ford»,
державний номерний знак НОМЕР_2 та
автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_1, що призвело до пошкодження
транспортних засобів.

Отже, саме дії третьої особи - ОСОБА_1,
знаходились у причинному зв'язку зі
скоєнням дорожньо-транспортної
пригоди та пошкодженням транспортних
засобів.

Господарський судом встановлено, що на
час скоєння дорожньо-транспортної
пригоди (06.02.2013р.) відповідач знаходився
в трудових правовідносинах з ОСОБА_6,
проти чого в судовому засіданні не
заперечував представник відповідача.
Крім того, факт трудових відносин
встановлений постановою
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 24 квітня 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 1187
ЦК України та пунктом четвертим
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 27 березня 1992 року № 6 "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" (зі змінами та доповненнями), під
власником джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав. Джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного рухові
автомобіля). Не вважається власником
джерела підвищеної небезпеки й не несе
відповідальності за шкоду перед
потерпілим особа, яка управляє
джерелом підвищеної небезпеки в силу
трудових відносин з володільцем цього
джерела (шофер, машиніст, оператор
тощо).

Частиною першою статті 1172 ЦК України
передбачено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 6 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

З аналізу вищевказаного вбачається, що
відшкодування шкоди у розмірі
еквівалентної суми франшизи
покладається на страхувальника за
Договором.

Згідно преамбули Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", цей Закон регулює відносини у
сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (далі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності) і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Слід зазначити, що відповідно до пункту
першого частини першої статті 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки одній особі, з вини іншої
особи відшкодовується винною особою.
Тобто, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки питання про її
відшкодування вирішується за
принципом вини.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 27 березня 1992 року № 6
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" (зі змінами та
доповненнями) передбачено, що
відповідальність юридичної особи
настає у випадку, коли особа, з вини
якої заподіяна шкода, знаходилась з
даною організацією в трудових
відносинах, і шкода заподіяна нею у
зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків, незалежно від
того, постійними, сезонними,
тимчасовими за трудовим договором чи
на інших умовах вона була працівником
цієї організації.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскільки водій
транспортного засобу трамвая Т-3
номерний знак НОМЕР_3, визнано винним у
скоєнні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди, а
відповідач є відповідальною особою (як
роботодавець) за завдані ОСОБА_1,
збитки, під час виконання ним своїх
трудових обов'язків, то позивач набув
право вимоги сплати відповідачем
здійсненого страхового відшкодування
в порядку регресу у розмірі 9944,71
гривень.

На час розгляду справи, матеріали
справи не містять доказів
відшкодування позивачу сплаченого
страхового відшкодування з боку
відповідача та/або інших осіб.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач надав суду докази, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги і вони
є належними. Усупереч вказаним нормам,
відповідач не надав господарському
суду доказів, які спростовують вимоги
позивача та обґрунтовують його
заперечення.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене
господарський суд вважає, що позовні
вимоги ПАТ «Страхова компанія
«Універсальная» до комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради "Донелектроавтотранс"
підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача в порядку статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальная» до
комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донелектроавтотранс», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_1, про стягнення страхового
відшкодування у порядку регресу у
розмірі 9944 грн. 71 коп. - задовольнити
повністю.

Стягнути з Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
"Донелектроавтотранс" (83086, місто
Донецьк, вулиця Донецька, будинок № 39;
код ЄДРПОУ - 03328250) на користь Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальная» (01030, місто
Київ, вул.. Б.Хмельницького, 48а; код
ЄДРПОУ - 20113829) суму страхового
відшкодування у розмірі 9944 (дев'ять
тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. 71 коп.

Стягнути з Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
"Донелектроавтотранс" (83086, місто
Донецьк, вулиця Донецька, будинок № 39;
код ЄДРПОУ - 03328250) на користь Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальная» (01030, місто
Київ, вул.. Б.Хмельницького, 48а; код
ЄДРПОУ - 20113829) судовий збір за подання
позовної заяви у сумі 1 720 грн. 50 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 24
січня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 27 січня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов