ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

21.01.2014Справа №5002-4/ 6381.1-2007За заявою
кредитора Державної податкової
інспекції в Ленінському районі ДПС,
смт. Леніне,

До боржника - Військового радгоспу
«Азовський» Міністерства оборони
України, смт. Багерове,
Ленінський район ()

Про визнання банкрутом

За заявою гр.. ОСОБА_2 про визнання
грошових вимог у розмірі 28 335,60 грн.

Суддя Бєлоглазова І.К.

Представники:

Від ініціюючого кредитора - не з'явився;

Від боржника - не з'явився;

Від заявника - гр.. ОСОБА_2 - не з'явився;

Від ліквідатора - не з'явився;

від ГУЮ МУЮ в АРК - Зацная Я.А.,
довіреність № 03-11/4601 від 18.09.2013,
провідний спеціаліст відділу з питань
банкрутства.

Суть спору:

Керченська міжрайонна Державна
податкова інспекція, м. Керч,
звернулася до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з заявою
про порушення справи про банкрутство
відносно боржника Військового
радгоспу «Азовський» Міністерства
оборони України у зв'язку з його
фінансовою неспроможністю.

Ухвалою підготовчого засідання від 18
липня 2006 року замінено первісного
кредитора Керченську міжрайонну
Державну податкову інспекцію на його
правонаступника Державну податкову
інспекцію в Ленінському районі, смт.
Леніне, введено процедуру
розпорядження майном боржника,
розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого
Ніконова В.О.

Ухвалою суду від 19 червня 2008 року
припинені повноваження розпорядника
майна Ніконова В.О. та призначено
розпорядником майна боржника
Військового радгоспу «Азовський»
Міністерства оборони України -
арбітражного керуючого Талана Л.Г.,
(ліцензія серії НОМЕР_1 від 15.02.2005 р.,
адреса: АДРЕСА_1).

Ухвалою попереднього засідання від 15
січня 2009 року затверджено реєстр вимог
кредиторів Військового радгоспу
«Азовський» Міністерства оборони
України, смт. Багерове, Ленінський
район.

Постановою від 30 листопада 2011 року
боржник Військовий радгосп
«Азовський» Міністерства оборони
України визнаний банкрутом, щодо нього
відкрито судову процедуру банкрутства
- ліквідацію, ліквідатором боржника
призначено арбітражного керуючого
Зімницю Олександра Івановича, який має
відповідну ліцензію серії НОМЕР_2 від
22.12.2009 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 03 грудня 2013 року строк
ліквідаційної процедури боржника та
повноваження ліквідатора Зімниці О.І.
продовжено до 28.02.2014.

27 листопада 2013 року до суду від гр..
ОСОБА_2 надійшла заява (вх. № 901/5710/13) про
визнання кредиторських вимог у розмірі
28 335,60 грн.

Ухвалою суду від 28 листопада 2013 року
вказана заява призначено до розгляду
на 12.12.2013 на 12 год. 00 хв.

Ухвалою від 12.12.2013 слухання справи було
відкладено на 24.12.2013.

У зв'язку із хворобою судді
Бєлоглазової І.К. судове засідання,
призначене на 24.12.2013, не відбулося.

Ухвалою від 08.0.12014 суд призначив
розгляд справи на 21.01.2014 на 11 год. 15 хв.

Представник гр.. ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був сповіщений
належним чином: рекомендованою
кореспонденцією за адресою, зазначеною
у Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Заява розглядається за наявними у
справі матеріалами відповідно до
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

З матеріалів наданої заяви вбачається,
що вимоги гр. ОСОБА_2 складаються з його
середнього заробітку за час затримки
Військовим радгоспом "Азовський"
Міністерства оборони України
розрахунку за період з 02 жовтня 2012 року
по 25 липня 2013 року у сумі 28 335,60 грн.

Заявлені вимоги підтверджуються
рішенням та виконавчим листом
Совєтського районного суду АР Крим від
25 липня 2013 року (т. 19, а.с. 196-197, 201).

Відповідно до пункту 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
справа розглядається відповідно до
редакції Закону, яка діяла до 19.01.2013.

Ліквідатор боржника Зімниця О.І. у
судове засідання не з'явився; надав
відзив, в якому вимоги гр.. ОСОБА_2 не
визнав в повному обсязі, посилаючись на
те, що спірна сума є санкцією
підприємства, а згідно з частиною 1
статті 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, зокрема, припиняється
нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
по всіх видах заборгованості банкрута.

Однак, відповідно до статті 94 Кодексу
законів про працю України, статті 1
Закону України «Про оплату праці»,
заробітна плата - це винагорода,
обчисленна, як правило, у грошовому
виразі, яку власник, або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно статті 2 Закону України
«Про оплату праці» структура
заробітної плати включає основну,
додаткову заробітну плату та інші
заохочувальні та компенсаційні
витрати. Основна заробітна
плата - це винагорода за виконану
роботу відповідно до встановлених норм
праці (норми часу, виробітку,
обслуговування, посадові обов'язки).
Вона встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та
компенсаційних виплат належать
виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до статей 116, 117 Кодексу
законів про працю України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
працівникові сум у разі звільнення, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішений на користь працівника.

Таким чином, виходячи з того, що
Військовим радгоспом «Азовський»
Міністерства оборони України з часу
звільнення гр.. ОСОБА_2 не проведено
остаточного розрахунку у строки,
визначені статтею 116 Кодексу законів
про працю України, що встановлено
рішенням Совєтського районного суду
від 25 липня 2013 року, яке набрало
законної сили, суд дійшов висновку, що
грошові вимоги гр.. ОСОБА_2 у розмірі 28
335, 60 грн. підлягають визнанню.

Абзацом 6 статті 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що поточними кредиторами,
а відповідно і вимогами з якими вони
звернулися до боржника, є кредитори,
чиї вимоги виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Вимоги гр. ОСОБА_2 виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство Військового радгоспу
«Азовський» Міністерства оборони
України, а саме після 14.04.2006, тобто є
поточними.

Відповідно до положень статті 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» вимоги за
зобов'язаннями боржника, що виникли під
час проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

В ліквідаційній процедурі грошові
вимоги кредиторів розглядаються
ліквідатором боржника, який відповідно
до статті 25 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
при здійсненні своїх повноважень
заявляє в установленому порядку
заперечення на заявлені до боржника
вимоги якщо такі є.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву гр.. ОСОБА_2 про визнання
грошових вимог задовольнити.

2. Визнати поточні грошові вимоги
ОСОБА_2 у вигляді середнього заробітку
за період з 02 жовтня 2012 року по 25 липня
2013 року у розмірі 28 335, 60 грн.

3. Зобов'язати ліквідатора
Військового радгоспу «Азовський»
Міністерства оборони України Зімницю
О.І.. включити до реєстру вимог
кредиторів поточні грошові вимоги
ОСОБА_2 у розмірі 28 335, 60 грн.

Суддя І.К.
Бєлоглазова