ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2014 р. Справа № 909/1222/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Деделюка Б.В.,

при секретарі судового засідання
Ковалюку С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк", проспект
Перемоги, 41, Солом"янський район, м.
Київ, 03057,

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроторговий дім
"Галичина", вул. Василіянок, 62А, м.
Івано-Франківськ, Івано-Франківська
область, 76026,

про стягнення коштів в сумі 1227551 грн. 87
коп.,

за участю представників сторін:

від позивача: Римарук М.І. - провідний
юрисконсульт, довіреність № 88/03 від
20.02.2013 року,

від відповідача: представники не
з'явилися,

встановив:

публічне акціонерне
товариство "Брокбізнесбанк" звернулося
в господарський суд Івано-Франківської
області із позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроторговий дім
"Галичина" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 4269 від 27.06.2008 року в сумі 1227551 грн.
87 коп., в тому числі: 905620 грн.
заборгованості за кредитом, 319681 грн. 87
коп. заборгованості по відсотках за
користування кредитом, 2250 грн. комісії.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що в порушення умов укладеного між
сторонами кредитного договору № 4269 від
27.06.2008 року відповідачем не cплачено в
повному обсязі прострочену
заборгованість по кредиту, відсотки та
комісію.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 31.10.2013
року прийнято позовну заяву і порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 03.12.2013 року.

Ухвалою суду від 03.12.2013 року
продовжено строк вирішення спору та
відкладено розгляд справи на 08.01.2014
року.

Представник позивача, в судовому
засіданні 08.01.2014 року, позовні вимоги
підтвердив в повному обсязі, з підстав
викладених у позовній заяві та заяві
про уточнення позовних вимог в частині
періоду стягнення заборгованості.
Обґрунтовуючи позовні вимоги
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов кредитного договору
№ 4269 від 27.06.2008 року, в частині сплати
заборгованості по кредиту, відсотків
та комісії, в зв"язку з чим просить
стягнути з відповідача 905620 грн.
заборгованості за кредитом, 319681 грн.
87 коп. заборгованості по відсотках
за користування кредитом, 2250 грн.
комісії, за період з 01.11.2011 року по 22.08.2013
року, та покласти на останнього судові
витрати в розмірі 24551 грн. 04 коп.
судового збору.

Представник відповідача, в судове
засідання 08.01.2014 року, повторно не
з"явився, хоча відповідач належним
чином повідомлений про дату, час і
місце розгляду справи ухвалами суду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень, яку
долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
місцезнаходженням товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агроторговий дім "Галичина" є: 76019,
Івано-Франківська область, м.
Івано-Франківськ,
вул. Василіянок, 62А.

Абзацом першим пункту 3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року передбачено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин та у
відповідності до ст. 75 ГПК України,
враховуючи те, що відповідач, належним
чином повідомлений про дату, час і
місце розгляду справи, суд, вважає за
можливе розглянути справу без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами,
запобігаючи, одночасно, безпідставному
затягуванню розгляду спору та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного
права.

Розглянувши документи і
матеріали, подані сторонами та
витребувані судом, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши зібрані по справі докази,
оцінивши їх відповідно до приписів ст.
43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на
яких грунтуються позовні вимоги, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, стосовно
розгляду спору впродовж розумного
строку, суд вважає за правильне взяти
до уваги наступне.

27.06.2008 року між акціонерним
банком "Брокбізнесбанк" (Банк) (назву
змінено на публічне акціонерне
товариство "Брокбізнесбанк") та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агроторговий дім
"Галичина" (Позичальник) укладено
кредитний договір № 4269 (далі Договір).

Згідно статті 1 Договору Банк
надає Позичальнику у тимчасове
користування на умовах повернення,
стороковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти,
на умовах визначених Договором. Кредит
надається у вигляді відкличної
поновлювальної кредитної лінії з
лімітом заборгованості 120000 грн. Термін
користування Кредитом до 26.06.2010 року.
Процентна ставка за користування
Кредитом 25 процентів річних.

Відповідно до умов Договору та
додаткових угод до нього Банк надав
Позичальнику кредит у вигляді
відкличної поновлювальної кредитної
лінії з лімітом заборгованості у
розмірі 1200000 грн., для поповнення
обігових коштів, з терміном
остаточного погашення до 26.06.2012 року.
Позичальник зобов"язався щомісячно, не
пізніше 30/31 числа поточного місяця,
сплачувати відсотки за користування
кредитом в розмірі 20 % річних, а також
сплачувати щомісячну комісію за
обслуговування кредитної лінії.

Для забезпечення виконання
зобов"язань між сторонами укладено
договір застави № 4269/2 від 22.02.2011
року, за яким відповідач передав у
заставу майнові права вимоги на
отримання грошових коштів в сумі 2295000
грн., які надійдуть на його рахунок в
Івано-Франківській філії АТ
"Брокбізнесбанк" за контрактами з
контрагентами.

Термін користування кредитом
закінчився 26.06.2012 року, однак
відповідач не виконав взятих на себе
зобов"язань щодо сплати кредиту,
відсотків за користування кредитом та
комісії і кошти за контрактами з
контрагентами на рахунок відповідача
не поступали.

З метою досудового врегулювання
спору, позивачем на адресу відповідача
направлено претензію № 279/045 від 21.12.2012
року з вимогою сплати кредитної
заборгованості, яка останнім залишена
без розгляду.

На час вирішення спору в суді
заборгованість відповідача перед
позивачем згідно умов кредитного
договору № 4269 від 27.06.2008 року становить
905620 грн. заборгованості за кредитом,
319681 грн. 87 коп. заборгованості по
відсотках за користування кредитом, 2250
грн. комісії, за період з 01.11.2011 року по
22.08.2013 року, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України,
зокрема з правочинів. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Як встановлено ч. 3 ст. 346 ГК
України, кредити надаються банком під
відсоток, ставка якого, як правило, не
може бути нижчою від відсоткової
ставки за кредитами, які бере сам банк,
і відсоткової ставки, що виплачується
ним по депозитах. Надання
безвідсоткових кредитів
забороняється, крім випадків
передбачених законом.

Згідно ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В розумінні ст. 174 ГК України,
господарські зобов"язання можуть
виникати з договору та інших угод,
передбачених законодавством, а також з
угод, які не передбачені законом, але
таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175
Господарського кодексу України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов"язання мають виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова
від виконання зобов"язання не
допускається.

Порушенням зобов'язання
відповідно до ст. 610 ЦК України є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку про те, що копії
документів, які знаходяться в
матеріалах справи та надавались
позивачем суду в якості доказів
невиконання відповідачем своїх
зобов"язань за Договором через
порушення умов останнього, є
письмовими доказами невиконання
відповідачем зобов"язань, взятих ним,
відповідно до Договору.

У відповідності до пункту 4
частини третьої статті 129 Конституції
України та відповідно до ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин, вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості згідно умов кредитного
договору № 4269 від 27.06.2008 року, в сумі 905620
грн. заборгованості за кредитом, 319681
грн. 87 коп. заборгованості по відсотках
за користування кредитом, 2250 грн.
комісії, за період з 01.11.2011 року по 22.08.2013
року, є обгрунтованими та
підтверджуються матеріалами справи,
тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, на нього
відповідно до приписів, встановлених
ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати
понесені позивачем в зв"язку з
розглядом справи, а саме: 24551 грн. 04 коп.
судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 1048,
1049, 1054 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 174, 175, 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агроторговий дім "Галичина" про
стягнення коштів в сумі 1227551 грн. 87 коп.
задовольнити.

Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агроторговий дім "Галичина", вул.
Василіянок, 62А, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76026,
(ідентифікаційний код 34623880), на користь
публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк", проспект Перемоги, 41,
Солом"янський район, м. Київ, 03057,
(ідентифікаційний код 19357489), 905620
(дев"ятсот п"ять тисяч шістсот двадцять)
грн. заборгованості за кредитом, згідно
умов кредитного договору № 4269 від
27.06.2008 року, 319681 (триста дев"ятнадцять
тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 87
коп. заборгованості по відсотках за
користування кредитом, 2250 (дві тисячі
двісті п"ятдесят) грн. комісії, за
період з 01.11.2011 року по 22.08.2013 року, 24551
(двадцять чотири тисячі п"ятсот
п"ятдесят одну) грн. 04 коп. судового
збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 13.01.14

Суддя
Деделюк Б.В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Козло П. М. 13.01.14