ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.01.14 № 910/1028/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада - 6"

до Товариства з обмеженою
відповдальністю "Лотуре"

про стягнення 63 970,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява заява № 06-642 від 21.01.2013 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано представником ТОВ "РАДА 6"
Калашнюк О. на підставі довіреності №
98/06 від 31.12.2013 р., яка видана ТОВ "РАДА 6" в
особі Виконуючого обов'язки
генерального директора Козловського
Олександра Володимировича.

Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
Козловського Олександра
Володимировича як керівникпозивача,
як-то: наказ про призначення на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо. А рівно, до
позовної заяви не додано доказів, які б
свідчили про те, що Козловський О.В.
наділений достатнім обсягом
повноважень для того, щоб видавати за
своїм підписом довіреності на
представництво інтересів ТОВ "РАДА 6".

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву ТОВ "РАДА 6" підписано
уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Зі змісту позовної заяви№ 06-642 від
21.01.2013 р. вбачається, що позовні вимоги
заявлені на підставі двох договорів -
Договорі про надання послуг з
управління та утримання будинку,
споруд та прибудинкової території №
289/06/УН від 13.06.2013 р. та Договорі про
здійснення заходів по забезпеченню
вивезення та знешкодження твердих
побутових відходів № 290/06/ТПВ від 13.06.2013
р.

Разом з тим, в абз. 4 стор. 2 позовної
заяви вказано, що "станом на 01 грудня 2013
року в результаті не сплати послуг,
передбачених Договорами, за
Відповідачем утворився борг в розмірі
31779 (... грн.) 04 коп.". При цьому наведена
сума заборгованості лише вказана (до
того ж без зазначення відповідних сум
заборгованості за кожним з двох
наведених договорів), тоді як докази на
її підтвердження у позовній заяві не
зазначені, а рівно до позовної заяви і
не додані. Також, у позовній заяві не
визначено період, за який
пред'являється до стягнення сіпрна
заборговіаність.

З огляду на наведене, позивачем не
вказано обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, відсутній обгрунтований
розрахунок стягуваної суми.

Як роз'яснено господарським судам
згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", підставою для
повернення позовної заяви є
відсутність викладу обставин, на яких
грунтується позовна вимога,
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини, а також
відсутність обгрунтованого розрахунку
стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

При цьому ч. 1 ст. 58 ГПК України визначає
тільки можливість, а не обов"язковість
об"єднання кількох вимог в одній
позовній заяві.

При цьому, під вимогою слід розуміти
матеріально - правову вимогу позову,
яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини,
на яких грунтується вимога позивача.

Отже, об"єднані вимоги повинні
випливати з тих самих фактичних
обставин, на яких грунтується позов в
цілому.

Доказами відповідно до ст. 32 ГПК
України визнаються будь - які фактичні
дані, отримані у визначеному законом
порядку, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких обгрунтовуються
вимоги і заперечення осіб, що беруть
участь у справі, та інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість
об"єднати в одній позовній заяві кілька
вимог, якщо обставини, на яких вони
грунтуються, підтверджуються тими
самими доказами.

Фактично у позовній заяві № 06-642 від
21.01.2014 р. вимоги позивача грунтуються
на:

- Договорі про надання послуг з
управління та утримання будинку,
споруд та прибудинкової території №
289/06/УН від 13.06.2013 р. (далі - Договір 1);

- Договорі про здійснення заходів по
забезпеченню вивезення та
знешкодження твердих побутових
відходів № 290/06/ТПВ від 13.06.2013 р. (далі -
Договір 2), кожен з яких укладався на
виконання різних, т.т. не пов'язаних між
собою послуг та заходів, що свідчить
про наявність двох самостійних спорів.

Об'єднання вищезазначених вимог в
одній позовній заяві суперечить
правилам статті 58 ГПК України, оскільки
заявлені вимоги не пов'язані між собою
а ні підставою виникнення, а ні
поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача
різні - Договір 1 та Договір 2, т.т. два
самостійно існуючі правочини;

- обставини, на яких грунтуються вимоги
позивача на підставі Договору 1 не
підтверджуються тими ж самими
доказами, що й обставини, на яких
грунтуються вимоги позивача на
підставі Договору 2, а рівно і навпаки.

За таких обставин, позивачем порушено
правила поєднання вимог в одній
позовній заяві, при цьому об'єднання
цих вимог суттєво утруднить вирішення
спору.

При цьому суд враховує правову позицію
Вищого господарського суду України,
викладену в абзаці 3 п. 3.6 Постанови
Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", де
зазначено, що якщо позивач порушив
правила об'єднання вимог або об'єднання
цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню
прав і взаємовідносин сторін чи
суттєво утруднить вирішення спору,
суддя має право повернути позовну
заяву (стаття 58 та пункт 5 частини
першої статті 63 ГПК).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не
ставить обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів в залежність від того
чи є у відповідача в наявності ці
документи, а містить імперативну норму
щодо обов'язковості надіслання
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Доданими до позовної заяви фіскальним
чеком № 3776 від 23.01.2014 р. та описом
вкладення у цінний лист від 23.01.2014 р.
позивач підтверджує надсилання копії
позовної заяви і доданих до неї
документів відповідачу.

Натомість, згідно опису вкладення у
цінний лист від 23.01.2014 р. бачається, що
позивачем направлено відповідачу не
всі додані до позовної заяви документи.

Так, до позовної заяви додані й інші
документи ("додатки" № 1, 2, 3, 4, 6), які
відсутні у відповідача, а доказів про
їх направлення відповідачеві до даного
позову не додано, що порушує вимоги ст.
57 ГПК України, якою передбачено
надавати докази, що підтверджують
відправлення відповідачеві як копії
позовної заяви, так і всіх доданих до
неї документів.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати фіскальний чек № 3776 від 23.01.2014
р. та опис вкладення у цінний лист від
23.01.2014 р. в якості належних доказів на
підтвердження виконання позивачем
вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява № 06-642
від 21.01.2014 р.не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню для
усунення допущеного порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачам
без розгляду.

Суддя
О.В. Гумега