КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р. Справа№ 5011-53/7296-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

секретаря судового засідання Ворони
В.В.

за участю представників сторін:

від відповідача - Кравченко А.М., дов. №
637 від 05.04.2013 р.;

Інші представники сторін у судове
засідання не з'явилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва

від 15.10.2013 року

у справі № 5011-53/7296-2012 (головуючий
суддя Гулевець О.В.)

за скаргою Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом» в
особі відокремленого підрозділу

«Южно-Українська атомна
електрична станція»

на дії Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського

районного управління
юстиції у місті Києві

у справі за позовом Дочірнього
підприємства Всеукраїнської
організації інвалідів «Союз
Організацій інвалідів України
«Фаворит плюс»

до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом»

про стягнення 5 226 863,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.07.2012 року по справі №
5011-53/7296-2012 позов задоволено частково.
Зобов'язано Державне підприємство
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» виконати на
користь Дочірнього підприємства
Всеукраїнської організації інвалідів
«Союз Організацій інвалідів України
«Фаворит плюс» грошове зобов'язання в
натурі щодо сплати додаткового авансу
в сумі 5 215 416,20 грн. згідно рахунку -
фактури № СФ-210311 від 21.03.2011 року.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 3% річних у розмірі 235 765,39 грн.,
інфляційні втрати у розмірі 1 251 699,89
грн., пеню у розмірі 1 213 048,65 грн., 3%
річних у розмірі 10 377,15 грн., інфляційні
втрати у розмірі 61 151,50 грн. В іншій
частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.08.2012 року та
Постановою Вищого господарського суду
України від 18.10.2012 року, рішення
Господарського суду міста Києва від
02.07.2012 року залишено без змін.

26.10.2012 року Господарським судом міста
Києва видано відповідні накази.

06.09.2013 року Державне підприємство
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» звернулося до суду зі скаргою
на дії відділу державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві, в
якій скаржник просить суд скасувати
постанову від 31.07.2013 року ВП №39090477 про
відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.10.2013 року по справі №
5011-53/7296-2012 відмовлено у задоволенні
скарги Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» на дії Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві по справі № 5011-53/7296-2012.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Державне підприємство «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Господарського суду міста Києва від
15.10.2013 року по справі № 5011-53/7296-2012
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити скаргу та скасувати
постанову від 31.07.2013 року ВП № 39090447.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження в складі колегії суддів:
головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді:
Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю. та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 17.12.2013 року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року
змінено склад судової колегії на
наступний - головуючий суддя Станік
С.Р., судді: Дідиченко М.А., Пономаренко
Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року
розгляд справи № 5011-53/7296-2012 призначено
на 09.01.2014 року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 09.01.2014 року
змінено склад судової колегії на
наступний - головуючий суддя Ткаченко
Б.О., судді: Суховий В.Г., Чорногуз М.Г.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» в поясненнях, наданих у
судовому засіданні, підтримав доводи,
викладені в його апеляційній скарзі,
просив суд ухвалу Господарського суду
міста Києва від 15.10.2013 року по справі №
5011-53/7296-2012 скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити скаргу та
скасувати постанову від 31.07.2013 року ВП
№ 39090447.

Інші представники сторін у судове
засідання не з'явилися, про розгляд
справи повідомлені належним чином, що
підтверджується зворотнім поштовим
повідомленням про вручення.

Колегія суддів вважає можливим
здійснити розгляд апеляційної скарги
за наявними матеріалами справи без
участі інших представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як зазначалося вище, 06.09.2013 року
Державним підприємством «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» була подана скарга
на дії відділу державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві (далі -
ВДВС).

Скарга мотивована тим, що постанова
ВДВС від 31.07.2013 року ВП №39090477 про
відкриття виконавчого провадження
винесена на підставі виконавчого
документу, який не відповідає вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: в постанові про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 22.05.2013 року ВП №35918293, всупереч
вимогам п. 3 та п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
не зазначено ідентифікаційних номерів
стягувача та боржника і строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, а також вказану постанову не
скріплено печаткою, відповідно до
вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження».

На підставі вказаного, скаржник
просить суд скасувати постанову ВДВС
від 31.07.2013 року ВП №39090477 про відкриття
виконавчого провадження.

Апелянт посилається на аналогічні
підстави в своїй апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову в задоволенні скарги з
огляду на наступне.

22.05.2013 року державним виконавцем ВДВС
Бялим М.Г. винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
ВП № 35918293. Пунктом 3 даної постанови
визначено, що постанову державного
виконавця від 22.05.2013 року про стягнення
з боржника виконавчого збору, за
невиконання в самостійному порядку
виконавчого документа в частині
зобов'язання Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул.
Вєтрова, 3, ) виконати на
користь Дочірнього підприємства
Всеукраїнської громадської
організації «Союз організацій
інвалідів України» «Фаворит-Плюс» (02094,
м. Київ, бульв. Праці, 8, )
грошове зобов'язання в натурі щодо
сплати додаткового авансу в сумі 5 215
416,20 грн., згідно рахунку - фактури №
СФ-210311 від 21.03.2011 року - вивести в окреме
провадження.

Відповідно до пп. д) п. 1.5.1. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5 (далі - Інструкція), у разі
якщо постанова державного виконавця є
виконавчим документом, вона повинна
відповідати вимогам до виконавчого
документа, визначеним статтею 18 Закону.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
виконанню державною виконавчою
службою підлягають, зокрема, постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно
з п. 3.7., п. 3.7.1. Інструкції, стягнення
виконавчого збору здійснюється у
порядку, визначеному статтею 28 Закону
України «Про виконавче провадження»
постанова про стягнення виконавчого
збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа
державному виконавцю на наступний день
після завершення строку, наданого
боржнику для самостійного виконання
рішення. У постанові про стягнення
виконавчого збору визначається розмір
виконавчого збору, що підлягає
стягненню, зазначений у ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про виконавче провадження».
Примусове стягнення виконавчого збору
здійснюється відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для
самостійного його виконання,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, або вартості майна боржника,
що підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом. У разі
невиконання боржником у той самий
строк рішення немайнового характеру
виконавчий збір стягується в розмірі
сорока неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника - фізичної
особи і в розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи. У
зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування коштів
безпосередньо на рахунок стягувача.
Постанова про стягнення виконавчого
збору може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження» постанова
про стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю. При наступних пред'явленнях
до виконання виконавчого документа
державному виконавцеві виконавчий
збір стягується в частині, що не була
стягнута при попередньому виконанні.

Таким чином, примусове стягнення
виконавчого збору здійснюється
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження», яка регулює
порядок стягнення виконавчого збору.

Враховуючи зазначене, державним
виконавцем було дотримано, вимоги
Інструкції та Закону України «Про
виконавче провадження» при винесенні
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору.

31.07.2013 року ВДВС винесено оскаржувану
постанову ВП №39090477 про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору №35918293 від
22.05.2013 року, на підставі постанови ВДВС
про стягнення з боржника виконавчого
збору ВП № 35918293 від 22.05.2013 року, та на
підставі ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження».

На думку апелянта, постанова ВДВС про
стягнення з боржника виконавчого збору
ВП № 35918293 від 22.05.2013 року не відповідає
вимогам виконавчого документу,
передбаченими п. 3 та п. 6, ч. 1, ч. 3 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а отже, оскаржувана
постанова ВДВС про відкриття
виконавчого провадження ВП № 39090477 від
31.07.2013 року винесена безпідставно та
підлягає скасуванню.

Як встановлено вище, порядок стягнення
виконавчого збору та відповідно
примусове стягнення виконавчого збору
здійснюється відповідно до вимог ст. 28
Закону України «Про виконавче
провадження».

Колегія суддів звертає увагу, що стаття
18 Закону України «Про виконавче
провадження» містить тільки перелік
вимог, яким має відповідати виконавчий
документ.

Таким чином, посилання апелянта на те,
що постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору № 35918293 від 22.05.2013
року не містить ідентифікаційних
номерів стягувача та боржника, строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання та не скріплена печаткою, не
є підставою для скасування постанови
від 31.07.2013 року ВП № 39090477 про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору №35918293 від
22.05.2013 року.

Жодних доказів, які б підтверджували
наявність підстав для скасування
постанови ВДВС від 31.07.2013 року ВП №39090477
про відкриття виконавчого провадження
з примусового виконання постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
№ 35918293 від 22.05.2013 року - суду не надано.

Скаржником до матеріалів справи додано
лише копії постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору № 35918293 від
22.05.2013 року та постанови від 31.07.2013 року
ВП №39090477 про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору № 35918293 від 22.05.2013
року.

Колегія дійшла висновку, що
обґрунтовані підстави для скасування
оскаржуваної постанови відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві від 31.07.2013 року ВП
№39090477 про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору № 35918293 від 22.05.2013
року, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні скарги Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» на дії відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 15.10.2013 року по справі № 5011-53/7296-2012,
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 43, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» залишити без задоволення, а
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 15.10.2013 року по справі № 5011-53/7296-2012
залишити без змін.

2. Матеріали справи № 5011-53/7296-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз

Повний текст рішення складено 14.01.2014
року.