ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.14р. Справа № 904/9365/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дніпропетровського обласного
комунального підприємства "Межівський
комунсервіс", смт. Межова,
Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу природного
газу

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Вознюк Є.В., дов. №14-61 від
22.03.13р.

від відповідача: Семянніков В.М.,
начальник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до
Дніпропетровського обласного
комунального підприємства "Межівський
комунсервіс" про стягнення
заборгованості у розмірі 82 603,17грн., 6
415,69грн. - пені, 2 113,70грн. - 3% річних,
291,97грн. - інфляційних та 5 782,22грн. - 7%
штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
умов договору купівлі-продажу
природного газу №12/810-БО-3 від 28.08.2012р.,
укладеного між сторонами, в частині
повної та своєчасної оплати за
поставлений природний газ.

Відповідач позов визнає у повному
обсязі, зазначає, що господарська
діяльність протягом останніх років є
збитковою. Заборгованість виникла
внаслідок встановлення тарифів на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення
нижчими економічно обґрунтованих
планових витрат. Також, відповідач,
посилаючись на тяжке
фінансово-економічне становище, просив
суд розстрочити заборгованість на 36
місяців рівними частинами.

14.01.2014року по даній справі оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2012р. між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України"
(продавець) та Дніпропетровським
обласним комунальним підприємством
"Межівський комунсервіс" (покупець) був
укладений договір купівлі-продажу
природного газу №12/810-БО-3, за умовами
якого продавець зобов'язався передати
у власність покупцю у 2012 році природний
газ, що використовується покупцем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається бюджетними
установами та організаціями та
іншими споживачами, а покупець -
прийняти та оплатити газ на умовах
договору.

Відповідно до п.11.1. договору договір
набуває чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, поширює дію
на відносини, що фактично склалися між
сторонами з 01.08.2012р. і діє в частині
поставки газу до 31.12.2012р., а в частині
розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно п.2.1. договору продавець
передає покупцеві з 01 серпня 2012 року по
31 грудня 2012 року газ обсягом до
80,0тис.куб.м.

За п.3.3. договору приймання-передача
газу, переданого продавцем покупцеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання-передачі
газу. Обсяг споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печатками
покупця та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, в якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
покупцеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно п.5.1. договору ціна (граничний
рівень ціни) на газ та послуги з його
транспортування установлюються НКРЕ.

За ст. 655 Цивільного кодексу України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Позивач на виконання умов договору
протягом жовтня - грудня 2012р. поставив
відповідачу природний газ обсягом 51
051,00 тис. куб. м на загальну суму 237
986,27грн., що підтверджується актами
приймання - передачі природного газу за
жовтень 2012р. від 31.10.2012р., за листопад
2012р. від 30.11.2012р., за грудень 2012р. від
31.12.2012р., підписані сторонами (а.с.35-37).

Згідно п.6.1. договору оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Враховуючи умови п.6.1. договору,
відповідач повинен був оплатити акт
приймання - передачі природного газу:
за жовтень 2012р. до 14.11.2012р. включно, за
листопад 2012р. до 14.12.2012р. включно, за
грудень 2012р. до 14.01.2013р. включно.

Як вбачається із матеріалів справи
та не спростовується сторонами,
відповідач з порушенням строку
частково розрахувався за поставлений
природний газ у розмірі 155 383,10грн., а
саме: за актом жовтня 2012р. 23.11.2012р.
сплатив 9 000,00грн. та 10.12.2012р. - 12 611,81грн.;
за актом листопада 2012р. 10.12.2012р. сплатив
10 388,19грн., 20.12.2012р. - 27 253,10грн., 21.12.2012р. - 36
130,00грн., 10.01.2013р. - 0,67грн.; за актом грудня
2012р. сплатив 10.01.2013р. 29 999,33грн., 15.01.2013р. -
30 000,00грн.

Станом на момент розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором купівлі-продажу
природного газу №12/810-БО-3 від 28.08.2012р.
(за грудень 2012р.) становить 82 603,17грн., що
підтверджується матеріалами справи, в
т.ч. актом звіряння розрахунків від
31.10.2013р., підписаного сторонами (а.с.60).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов"язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки (ст.
611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 7.2. договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1.
умов договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача
пеню у розмірі 6 415,69грн.: за актом жовтня
2012р. за період з 15.11.2012р. по 23.11.2012р. у
розмірі 79,72грн., за період з 24.11.2012р. по
10.12.2012р. у розмірі 87,87грн.; за актом
листопада 2012р. за період з 15.12.2012р. по
20.12.2012р. у розмірі 155,86грн., за період з
21.12.2012р. по 21.12.2012р. у розмірі 14,81грн.; за
актом грудня 2012р. за період з 15.01.2013р. по
15.01.2013р. у розмірі 46,28грн., за період з
16.01.2013р. по 14.07.2013р. у розмірі 6 031,16грн.
Також, позивач просить стягнути з
відповідача 7% штрафу у розмірі 5 782,22грн.

Відповідно до п.2.5. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" (далі -
Постанова №14) умова договору про
сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Отже, оскільки договором
купівлі-продажу природного газу
№12/810-БО-3 від 28.08.2012р. не встановлено
інший строк, за який нараховується
пеня, застосуванню підлягає ч.6 ст. 232
Господарського кодексу України.

Згідно п.1.9. Постанови №14 день
фактичної сплати суми заборгованості
не включається в період часу, за який
здійснюється стягнення інфляційних
нарахувань та пені.

Господарський суд, перерахувавши пеню,
встановив, що її загальний розмір
складає 6 368,53грн.: за жовтень 2012р. за
період з 15.11.2012р. по 22.11.2012р. складає
70,86грн., за період з 23.11.2012р. по 09.12.2012р.
складає 87,87грн.; за листопад 2012р. за
період з 15.12.2012р. по 19.12.2012р. складає
129,88грн., за 20.12.2012р. складає 14,81грн.; за
грудень 2012р. за період з 15.01.2013р. по
14.07.2013р. (на суму 82 603,17грн., оскільки
15.01.2013р. відповідач сплатив 30 000,00грн.)
складає 6 065,11грн. Суд частково
відмовляє в задоволенні позовних вимог
в частині стягнення пені в повному
обсязі, як необґрунтовано нараховану.

Перерахувавши 7% штрафу, суд встановив,
що він розрахований позивачем
правильно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача
3% річних у розмірі 2 113,70грн.: за жовтень
2012р. за період з 15.11.2012р. по 23.11.2012р. у
розмірі 15,94грн., за період з 24.11.2012р. по
10.12.2012р. у розмірі 17,57грн.; за листопад
2012р. за період з 15.12.2012р. по 20.12.2012р. у
розмірі 31,17грн., за 21.12.2012р. у розмірі
2,96грн.; за грудень 2012р. за 15.01.2013р. у
розмірі 9,26грн., за період з 16.01.2013р. по
11.11.2013р. у розмірі 2 036,80грн.

Господарський суд, перерахувавши 3%
річних, встановив, що їх загальний
розмір складає 2 104,37грн.: за жовтень 2012р.
за період з 15.11.2012р. по 22.11.2012р. складає
14,21грн., за період з 23.11.2012р. по 09.12.2012р.
складає 17,57грн.; за листопад 2012р. за
період з 15.12.2012р. по 19.12.2012р. складає
26,05грн., за 20.12.2012р. складає 2,96грн.; за
грудень 2012р. за період з 15.01.2013р. по
11.11.2013р. (на суму 82 603,17грн., оскільки
15.01.2013р. відповідач сплатив 30 000,00грн.)
складає 2 043,58грн. Суд частково
відмовляє в задоволенні позовних вимог
в частині стягнення 3% річних в повному
обсязі, як необґрунтовано нарахованих.

Позивач просить стягнути з відповідача
інфляційні за грудень 2012р. у розмірі
126,77грн. та за січень 2013р. у розмірі
165,21грн., що разом складає 291,97грн.

Господарський суд, перерахувавши
інфляційні, встановив, що вони
розраховані правильно.

14.01.2014р. відповідач у судовому
засіданні просив суд розстрочити
заборгованість на 36 місяців рівними
частинами, посилаючись на тяжке
фінансово-економічне становище.

Позивач проти задоволення
розстрочки заперечував.

Суд, розглянувши подану заяву про
розстрочку, не знаходить підстав для її
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Господарського
кодексу України у разі, якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може, з урахуванням інтересів боржника,
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи часткове виконання
відповідачем своїх зобов"язань, його
тяжкий фінансово-економічний стан, а
також те, що сплата штрафних санкцій у
повному обсязі у даному випадку
зачіпає майнові інтереси не лише
відповідача, а й інші інтереси, зокрема,
можливість теплопостачання,
водопостачання та водовідведення
населенню, бюджетним установам та
організаціям, суд вважає за можливе
зменшити розмір пені на 50% та стягнути 3
184,27грн., а також зменшити розмір штрафу
на 50% та стягнути 2 891,11грн.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню - стягненню з
відповідача на користь позивача
заборгованості у розмірі 82 603,17грн.,
пені у розмірі 3 184,27грн., 3% річних у
розмірі 2 104,37грн., інфляційних у
розмірі 291,97грн. та 7% штрафу у розмірі 2
891,11грн.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського
обласного комунального підприємства
"Межівський комунсервіс" (52900,
Дніпропетровська область, смт. Межова,
вул. Центральна, 8, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б. Хмельницького, 6, , р/р
№09 в ГОУ "Промінвестбанк України",
МФО 300012) заборгованість у розмірі 82
603,17грн. (вісімдесят дві тисячі шістсот
три грн. 17коп.), пеню у розмірі
3 184,27грн. (три тисячі сто вісімдесят
чотири грн. 27коп.), 3% річних у розмірі
2 104,37грн. (дві тисячі сто
чотири грн. 37коп.), інфляційні у розмірі
291,97грн. (двісті дев"яносто одна грн.
97коп.), 7% штрафу у розмірі 2 891,11грн. (дві
тисячі вісімсот дев"яносто одна грн.
11коп.) та 1 943,01грн. (одна тисяча
дев"ятсот сорок три грн. 01коп.) судового
збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути Публічному акціонерному
товариству "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" суму
надмірно сплаченого судового збору у
розмірі 0,86грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.01.2014р.

Суддя В.І. Петрова