ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року Справа №
904/8002/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М.
(доповідач)

судді: Сизько І.А., Прудніков В.В.

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.

за участю представників сторін:

представник відповідача: Тітов М.І.

представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи попереджений належним
чином.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область,

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.11.2013 р.
у справі № 904/8002/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технологічні
системи і машини", м.Жовті Води,
Дніпропетровська область,

про стягнення неустойки за договором
поставки в сумі 20 246 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Євраз
Суха Балка" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Технологічні системи і машини" про
стягнення неустойки за договором
поставки в сумі 20 246 грн. 40 коп. та
судових витрат.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.11.2013р.
по справі №904/8002/13 (суддя -Красота О.І.)
позов задоволено частково. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Технологічні
системи і машини" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Євраз Суха Балка" 1 511 грн. 17 коп. -
неустойки, 128 грн. 42 коп. - судового
збору. В решті позовних вимог -
відмовлено. Рішення суду мотивовано
тим, що розмір пені необхідно
розрахувати відповідно до Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», тобто в межах подвійної
облікової ставки НБУ.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 28.11.2013р. у справі № 904/8002/13,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що рішення
суду першої інстанції винесено з
порушенням норм процесуального права,
що було спричинено неповним та
невірним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які господарський
суд визнав встановленими,
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні господарського суду,
обставинам справи, неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Послався на те, що застосування
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» в даному випадку
помилкове, так як неустойка нарахована
не за прострочення виконання грошового
зобов'язання, а за прострочку поставки.
Просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 28.11.2013р. по справі №904/8002/13
та винести нове рішення, яким,
задовольнити позовні вимоги ПАТ «ЄВРАЗ
СУХА БАЛКА» до ТОВ «Технологічні
системи і машини» в повному обсязі.

Зміна складу судової колегії відбулась
на підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
10.01.2014р., справу передано для розгляду
колегії суддів у складі: головуючий
суддя - Герасименко І.М. (доповідач),
суддів: Сизько І.А., Прудніков В.В.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 23.01.2014р.
представник відповідача надав
пояснення по справі та просить рішення
суду залишити без змін; представник
позивача у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи попереджений належним чином.

Колегія суддів, дослідивши докази по
справі, в їх сукупності, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 04.01.2012
року між Позивачем (далі-Покупець) та
Відповідачем (далі-Постачальник) був
укладений Договір поставки №126
(далі-Договір), відповідно до п. 1.1 якого
Постачальник зобов'язується поставити
Покупцеві ТМУ, а Покупець
зобов'язується прийняти і сплатити
товар на передбачених Договором
умовах.

Згідно з пунктом 1.2 Договору,
номенклатурний перелік, асортимент,
кількість, ціна та вартість товару,
умови оплати, узгоджуються сторонами в
Специфікаціях, які є невід'ємною
частиною Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору,
постачання товару може здійснюватися
партіями, відповідно до письмових
заявок Покупця. Партія товару - товар,
оформлений одним товарно-супровідним
документом (товарно-транспортним
документом, накладною, актом
приймання-передачі товару і так далі), а
згідно з пунктом 2.3 Договору,
Постачальник зобов'язаний поставити
товар протягом терміну, погодженого
сторонами в специфікації
(специфікаціях) до Договору.

Загальна сума Договору, визначається
сумами всіх специфікацій, які є
невід'ємною частиною Договору (пункт 3.1
Договору).

Крім того, пунктом 10.2 Договору, сторони
погодили те, що у разі прострочення
постачання товару з вини Постачальника
в терміни, передбачені Договором, окрім
форс-мажорних обставин, Постачальник
виплачує Покупцеві неустойку у розмірі
0,5% за кожен день прострочення від
вартості недопоставленого у строк
товару.

28.12.2012 року Позивач та Відповідач
підписали Додаткову угоду №1,
відповідно до якої строк дії Договору
продовжено до 31.12.2013 року (п. 1
Додаткової угоди).

З матеріалів справи вбачається те, що
специфікацією №9/1575 від 25.04.2013 року,
підписаною представниками та
скріпленою печатками Позивача та
Відповідача (а.с. 12) сторони погодили
поставку товару на загальну суму 109 440
грн. 00 коп. (з ПДВ).

Термін поставки був передбачений
пунктом 2 Специфікації, а саме протягом
60-ти календарних днів з моменту
підписання специфікації (тобто до
24.06.2013 року включно),а умови оплати
визначені в пункті 4 Специфікації, саме
по факту поставки у термін 10
банківських днів за кожну партію
товару.

Відповідач, в порушення умов,
погоджених сторонами в специфікації,
поставив товар з простроченням
встановленого терміну 60 днів, що
підтверджується видатковою накладною
№РН-0000053 від 01.08.2013 року (а.с. 13), в зв'язку
з чим 21.08.2013 року Позивач на адресу
Відповідача направив претензію, в якій
вимагав у останнього перерахування
неустойки на виконання пункту 10.2
Договору в сумі 20 246,40 грн. (а.с.14-16).

Відповідач надав відповідь на
претензію №13-332/05-06 від 05.09.2013 року (а.с.
17-18), відповідно до якої не визнав свою
вину у порушенні строків поставки
товару, оскільки він неодноразово
звертався до Позивача з листами про
продовження термінів поставки товару
№13-193/05-06 від 10.06.2013 року та№13-228/05-06 від
12.07.2013 року, на які останній відповіді
не надав.

Сторонами суду не надано будь-яких
доказів стосовно підписання до
вказаного вище Договору поставки
додаткових угод, які б стосувались
продовження терміну поставки товару,
так само як і доказів стосовно можливої
поставки у скорочений термін (до 01.08.20013
року).

Відповідно до статті 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Також, відповідно до ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зі змісту статті 530 Цивільного кодексу
України, вбачається, що якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі у
вигляді обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафними санкціями, в силу ст. 230
Господарського кодексу України,
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Так, згідно з частиною 4 статті 231
Господарського кодексу України у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються
в розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної
частини зобов'язання або у певній,
визначеній грошовій сумі, або у
відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючі наведену норму
матеріального права, колегія суддів
вважає, що сторони договору мають право
визначати штрафні санкції в формі та
порядку, який відрізняється від тієї
неустойки, яка визначена цивільним
законодавством. В даному випадку
спеціальною є норма господарського
кодексу (частина 4 статті 231), яку
сторони не порушували.

Відповідно до статті 628 Цивільного
кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

При цьому, положення Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", які
передбачають обмеження пені, в даному
випадку не застосовуються, тому що
спірна сума, яка є відповідальністю, не
стосується невиконання відповідачем
грошових зобов'язань.

Таким чином, судом першої інстанції
було помилково застосовані положення
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» і рішення суду необхідно
скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 104
ГПК України, а позов задовольнити у
повному обсязі, так як неустойка
нарахована відповідно до закону та
умов договору, за 37 днів прострочення
поставки, виходячи з вартості
непоставленого в строк товару, в
розмірі 0.5% за кожний день прострочення,
що складає суму неустойки 20 246 грн. 40
коп.

Також, з відповідача необхідно
стягнути судові витрати пропорційно
задоволених позовних вимог (ст.. 49 ГПК
України).

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.99,101,103,104,105 ГПК України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська
область, - задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.11.2013
року по справі №904/8002/13, - змінити.
Викласти резолютивну частину рішення
суду в наступній редакції:

Позов задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технологічні
системи і машини" (52201, Дніпропетровська
область, м. Жовті Води, вул. І.Богуна, 141,
) 20 246 грн. 40 коп. неустойки за
договором поставки.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" (50015,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Конституційна, 5, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технологічні
системи і машини" (52201, Дніпропетровська
область, м. Жовті Води, вул. І.Богуна, 141,
) суму судового збору за
подачу позовної заяви у розмірі 1 720,
50грн. (одна тисяча сімсот двадцять грн.
50 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" (50015,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Конституційна, 5, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Технологічні
системи і машини" (52201, Дніпропетровська
область, м. Жовті Води, вул. І.Богуна, 141,
) суму судового збору за
подачу апеляційної скарги у розмірі
913,50грн. (дев'ятсот тринадцять грн. 50
коп.).

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати
накази по справі.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України на
протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано
28.01.2014р.

Головуючий
І.М. Герасименко

Судді
В.В. Прудніков

І.А. Сизько