КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. Справа№ 8/092-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі
Майданевич Г.А.

за участю від
позивача - не з'явився.

представників сторін: від
відповідача - Величко І.М.

розглянувши Товариства
з обмеженою відповідальністю

апеляційну скаргу
"Біотехнології 2000"

на рішення

господарського суду Київської
області

від 20.08.2012 року.

у справі № 8/092-12
(суддя: Скутельник П.Ф.)

за позовом Приватного
підприємства "Літар"

до Товариства
з обмеженою відповідальністю

"Біотехнології 2000"

про стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва
від 20.08.2012 року позов задоволено
повністю.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Біотехнології 2000",
ідентифікаційний код: 36890444,
місцезнаходження: 08720, Київська обл.,
Обухівський р-н, м. Українка, вул.
Промислова, 59, на користь приватного
підприємства "Літар", ідентифікаційний
код: 36479842, місцезнаходження: 86125,
Донецька обл., м. Макіївка, б-р.
Горбачова, 3, кв.84, заборгованість за
договором про надання транспортних
послуг, який укладений у спрощений
спосіб, у сумі 73470,00 грн. (сімдесят три
тисячі чотириста сімдесят гривень 00
коп.) та судовий збір у сумі 1609,50 грн.
(одна тисяча шістсот дев'ять гривень 50
коп.)

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позивних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
до розгляду.

В судове засідання 03.12.2013 року
представник позивача в судове
засідання не з'явився про причини
неявки суд не повідомив. Розгляд справи
було відкладено на 17.12.2013 року.

У зв'язку з поданням позивачем
клопотання про продовження строку
розгляду спору на більший строк, ніж
встановлено ч. 1 ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів ухвалою від 17.12.2013 року
продовлила строк розгляду спору на
п'ятнадцять днів та оголошено усну
перерву.

В судове засідання 21.01.2014 року
представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте належним
чином повідомлений про дату, місце та
час судового засідання.

Колегія суддів вважає за можливе
здійснювати розгляд справи без участі
представника позивача, враховуючи що
останній належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового
засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, приватне підприємство
"Літар"(далі за текстом: Позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Біотехнології
2000"(далі за текстом: Відповідач) про
стягнення заборгованості.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
Відповідач належним чином не виконує
своїх зобов'язань з оплати наданих
Позивачем в період з травня по листопад
2011 року послуг з перевезення вантажів,
загальна вартість яких складає 213 513,00
грн. (двісті тринадцять тисяч п'ятсот
тринадцять гривень 00 коп.), в зв'язку з
чим за Відповідачем утворилась
заборгованість у сумі 73 470,00 грн.
(сімдесят три тисячі чотириста
сімдесят гривень 00 коп.).

Судом першої інстанції встановлено, що
в 2011 році між Позивачем і Відповідачем,
з дотриманням вимог ст.ст. 179, 181
Господарського кодексу України та
ст.ст. 202, 205, 901, 902, 908, 909 Цивільного
кодексу України, був укладений договір
про надання транспортних послуг у
спрощений спосіб шляхом підписання
Відповідачем в період з 26.09.2011 року по
07.10.2011 року виданих Позивачем
товарно-транспортних накладних на
переміщення високооктанових
кисневмісних домішок від 26.09.2011 року
серії 01АААА №092556, від 28.09.2011 року серії
01АААА №092557, від 29.09.2011 року серії 01АААА
№092558, від 07.10.2011 року серії 01АААА №092559,
від 07.10.2011 року серії 01АААА №092560.

Згідно з абз. 27 п. 1 Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.97 за №363, товарно-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Суд першої інстанції зазначив, що на
виконання вимог договору Позивач з
дотриманням вимог ст.ст. 526, 530, 629
Цивільного кодексу України в період з
26.09.2011 року по 07.10.2011 року надав
Відповідачу своєчасно та якісно з
дотриманням всіх нормативів і
стандартів транспортні послуги з
перевезення вантажу, який доставлений
та розвантажений за пунктом
призначення, що вказаний у
товарно-транспортних накладних на
переміщення високооктанових
кисневмісних домішок від 26.09.2011 року
серії 01АААА №092556, від 28.09.2011 року серії
01АААА №092557, від 29.09.2011 року серії 01АААА
№092558, від 07.10.2011 року серії 01АААА №092559,
від 07.10.2011 року серії 01АААА №092560,
загальна вартість яких згідно
рахунків-фактур від 23.09.2011 року за
№СФ-0000161, від 23.09.2011 року за №СФ-0000162, від
23.09.2011 року за №СФ-0000164, від 06.10.2011 року
за №СФ-0000165, становить 97 890,00 грн.
(дев'яносто сім тисяч вісімсот
дев'яносто гривень 00 коп.) та які
Відповідач, в порушення умов Договору
та вимог ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 525, 526, 530, 916 Цивільного
кодексу України, в повному обсязі не
оплатив Позивачу, внаслідок чого у
Відповідача перед Позивачем виникла
заборгованість у вигляді основного
боргу у сумі 73 470,00 грн. (сімдесят три
тисячі чотириста сімдесят гривень 00
коп.).

Відповідач будь-яких претензій з
приводу строків, обсягу, вартості та
якості наданих Позивачем транспортних
послуг по перевезенню на адресу
останнього не направляв та зауважень з
цього приводу в письмовій формі не
виражав, що свідчить про належне
виконання Позивачем своїх зобов'язань
за Договором.

Суд першої інстанці на підставі
вищенаведеного вважає встановленим та
доведеним факт належного виконання
Позивачем умов Договору про надання
транспортних послуг з перевезення
вантажу. Відповідачем факти
своєчасного та належного здійснення
Позивачем перевезення вантажу не
заперечені, доказів зворотного суду не
надано.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції досліджено матеріали справи
з метою перевірки обґрунтованості
визначення Позивачем суми 73470,00 грн.
(сімдесят три тисячі чотириста
сімдесят гривень 00 коп.) в якості
основного боргу Відповідача перед
Позивачем, за наслідками чого суд
погоджується з наведеними у позові
доводами Позивача щодо підстав
виникнення та розміру вказаної суми
основного боргу Відповідача.

Перевіркою достовірності та
правильності зазначеного розрахунку
суд приходить до висновку, що останній
являється обґрунтованим та вірним і
відповідає умовам Договору.

Доказів повної оплати чи оплати інших
частин заборгованості Відповідачем
наданих Позивачем транспортних послуг
по перевезенню вантажу за Договором
суду не надано.

Отже, станом на 20.08.2012 року, основна
заборгованість Відповідача перед
Позивачем у сумі 73 470,00 грн. (сімдесят
три тисячі чотириста сімдесят гривень
00 коп.) Відповідачем не погашена.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про обґрунтованість
вимог Позивача про стягнення з
Відповідача основної заборгованості
за договором про надання транспортних
послуг, укладеним у спрощений спосіб, у
сумі 73 470,00 грн. (сімдесят три тисячі
чотириста сімдесят гривень 00 коп.), в
зв'язку з чим дана вимога Позивача
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Судом першої інстанції було зроблено
висновки про наявність заборгованості
Скаржника перед Позивачем у розмірі
73470,00 грн. на підставі
товарно-транспортних накладних, зі
змісту яких не можливо встановити
замовника послуг з перевезення
вантажу.

Позивачем надані рахунки-фактури на
суму 72840,00 грн. за транспортні послуги,
замовлені на підставі договору № ДГ-2804
від 28.04.2011р., а так як судом першої
інстанціїбуло встановлено, що договір
був укладений між сторонами у
спрощений спосіб - шляхом підписання
товарно-транспортних накладних, надані
рахунки не можуть слугувати доказами,
які б підтверджували розмір
заборгованості та і встановлювати ціни
на послуги перевезення вантажу, надані
згідно з товарно-транспортними
накладними.

Відповідно до вимог ст. 916 Цивільного
кодексу України, за перевезення
вантажу, пасажирів, багажу, пошти
стягується провізна плата у розмірі, що
визначається домовленістю сторін, якщо
інше не встановлено законом або іншими
нормативно-правовими актами. Якщо
розмір провізної плати не визначений,
стягується розумна плата.

Тобто, у випадку відсутності
домовленості сторін щодо розміру
оплати послуг з перевезення,
стягується розумна плата.

Таким чином, враховуючи, що розрахунок
заборгованості Позивачем не надано,
вартість послуг з перевезення не
визначена в жодному документі.

Відповідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів вважає, що позивач
належними та допустимими доказами не
довів розмір заборгованості
відповідача за надані транспортні
послуги. Неможливо встановити строк
виконання зобов'язання відповідача
перед позивачем.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення з відповідача 73470,00 грн. є
необґрунтованою та не підлягає
задоволенню.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про скасування рішення суду
першої інстанції та прийняття нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Доводи наведені відповідачем в
апеляційній скарзі колегією суддів
приймаються до уваги з огляду на те, що
вони є обґрунтованими та такими, що
підтверджуються матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Київської області від 20.08.2012 року у
справі № 8/092-12 скасувати і прийняти
новее рішення.

У позові відмовити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства
"Літар", ідентифікаційний код: 36479842,
місцезнаходження: 86125, Донецька обл., м.
Макіївка, б-р Горбачова, 3, кв.84, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біотехнології 2000",
ідентифікаційний код: 36890444,
місцезнаходження: 08720, Київська обл.,
Обухівський р-н, м. Українка, вул.
Промислова, 59, 860,25 грн судового збору за
подання апеляційної скарги.

3. Видачу наказу доручити
господарському суду Київської області.

4 Справу № 8/092-12 повернути до
господарського суду Київської області.

5 Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 23.01.2014
року.