ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 січня 2014 року Справа № 5002-11/1870-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Дунаєвської
Н.Г.,суддів:Гольцової Л.А., Мележик
Н.І.розглянувши касаційну скаргу
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний "Андріївський"на
рішеннягосподарського суду Автономній
Республіці Крим від 28.05.2013та
постановуСевастопольського
апеляційного господарського суду від
07.11.2013 у справі№
5002-11/1870-2012господарського суду
Автономній Республіці Крим за
позовомПрокурора міста Євпаторії в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіці Крим
доНовоозернівської селищної ради
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Обслуговуючий кооператив
"Житлово-будівельний "Андріївський"
про визнання рішень недійсними

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір"
визначено правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги
до господарського суду на рішення суду
ставки судового збору встановлюються у
розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви.

Ставка судового збору, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви
немайнового характеру становить 1
розмір мінімальної заробітної плати
(стаття 4 Закону України "Про судовий
збір").

Розмір мінімальної заробітної плати
встановлено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" в
сумі 1 147,00 грн.

Обслуговуючий кооператив
"Житлово-будівельний "Андріївський"
звернувся з касаційною скаргою 20.11.2013, а
отже скаржник при поданні касаційної
скарги зобов'язаний був надати докази
сплати судового збору в розмірі, який
встановлений Законом України "Про
судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у даній справі є
визнання рішень недійсними, а саме: 1)
визнання недійсним рішення
Новоозернівської селищної ради від 21
травня 2010 року №47/5-8 "Про надання
дозволу на розробку проекту відводу
земельної ділянки у власність
Обслуговуючому кооперативу
"Житлово-будівельний "Андріївський" для
будівництва об'єктів житлового
призначення", 2) визнання недійсним
рішення Новоозернівської селищної
ради від 21 травня 2010 року № 47/5-9 "Про
надання дозволу на розробку проекту
відводу земельної ділянки у власність
Обслуговуючому кооперативу
"Житлово-будівельний "Андріївський" для
будівництва об'єктів житлового
призначення".

Відповідно до п. 2.11. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 № 7, якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Отже, враховуючи предмет спору у даній
справі (дві немайнові вимоги), колегія
суддів касаційної інстанції дійшла
висновку, що додане до касаційної
скарги платіжне доручення № 6 від 18.11.2013
на суму 852 грн. 60 коп. не може бути
визнане належним доказом сплати
скаржником судового збору у
встановленому чинним законодавством
розмірі.

Таким чином, за подання касаційної
скарги на оскаржувані судові рішення
скаржник повинен сплатити судовий збір
окремо з кожної з таких немайнових
вимог.

Допущені скаржником порушення вимог
розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України є
підставою для повернення касаційної
скарги.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК
України скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
"Андріївський" на рішення
господарського суду Автономній
Республіці Крим від 28.05.2013 та постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013 у справі
№5002-11/1870-2012 повернути скаржнику.

Головуючий суддя
Н.Г. Дунаєвська

Судді
Л.А. Гольцова

Н.І. Мележик