ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16 січня 2014 року
Справа № 913/3376/13

Провадження №4/913/3376/13

За позовом

Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень", м.
Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Свердловантрацит",

м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 16 000 грн. 00 коп.

Суддя Старкова Г.М.

секретар судового засідання: Макаренко
В.А.

У засідання брали участь:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Будянський О.Ю.,
довіреність № ББУ/СА111/ВП/14 від 10.01.2014.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 16 000 грн. 00 коп. за неправильно
зазначену масу вантажу у вагоні № 66597840
(напіввагон), відправленому
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Свердловантрацит" за накладною № 48657407.

Представник відповідача відзивом на
позовну заяву від 23.12.2013 № 1556, наданого
до суду 26.12.2013, позовні вимоги не визнав,
з підстав, викладених у відзиві та
просить суд у задоволенні позову
відмовити. Даний відзив на позовну
заяву судом розглянутий та
залучається до матеріалів справи разом
з додатками.

Представник відповідача 26.12.2013 надав до
суду заяву про зменшення розміру
штрафу від 23.12.2013 № 1557, якою просить суд
зменшити розмір штрафу за неправильно
зазначену масу вантажу, посилаючись на
те, що підприємство відповідача
перебуває у складному фінансовому
становищі, завантаження не завдало
матеріальних збитків та загрози
залізничному руху. Надана заява з
клопотанням про зменшення розміру
штрафу за неправильно зазначену масу
вантажу судом задоволене та долучене
до матеріалів справи з наданими до
нього документами.

Від представника позивача до відділу
документообігу господарського суду
Луганської області 13.01.2014 надійшло
клопотання, яким позивач просить суд
відкласти розгляд справи на пізніший
термін, посилаючись на те, що
представники позивача беруть участь в
інших судових засіданнях в
господарських судах Львівської,
Житомирської областях та Вищому
господарському суді України і не мають
змоги буди присутніми у судовому
засіданні господарського суду
Луганської області 16.01.2014.

Натомість представник позивача не
надав жодних документів, які б
підтверджували обґрунтованість свого
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Суд розглянув дане клопотання,
відхилив його та долучив до матеріалів
справи.

На ухвалу господарського суду
Луганської області від 16.01.2014 у справі
№913/3376/13 від начальника станції
Довжанська Донецької залізниці
надійшов лист від 30.12.2013 № 498, яким
зазначено, що вагон № 66597840 (напіввагон)
за накладною №48657407 контрольне
переваження по станції Довжанська не
проходив, вагон вибув 07.07.2013 за вагою
вантажовідправника. Даний лист судом
розглянутий та долучений до матеріалів
справи.

Дослідивши обставини справи,
витребувані судом та надані позивачем
та відповідачем докази на
підтвердження своїх доводів, суд

В С Т А Н О В И В:

Так, 05.07.2013 зі станції відправлення
Довжанська Донецької залізниці на
станцію призначення Ігрень
Придніпровської залізниці за
перевізним документом, а саме:
накладною № 48657407 ТОВ «ДТЕК
Свердловантрацит» (відповідач)
відправило вантаж - вугілля антрацит у
вагоні № 66597840, одержувач - ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго» ДТЕК Придніпровська ТЕС.

На станції призначення Ігрень
Придніпровської залізниці 07.07.2013 при
переважуванні вагона на вагонних
тензометричних 150-тонних вагах,
повірених 17.08.2012, було виявлено, що маса
вантажу зазначена у накладній № 48657407
не відповідає фактичній масі вантажу у
вагоні № 66597840, і встановлено наступне:

- у вагоні № 66597840 в накладній №
48657407 вказана маса вантажу нетто 69000 кг,
фактично ж встановлено, що маса вантажу
складає брутто - 89700 кг, нетто - 67500 кг,
тара -22200 кг, що на 1500 кг менше, ніж
вказано у накладній.

За даними фактами складено
комерційний акт АА № 045038/218 від 07.07.2013 та
акт загальної форми № 118 від 07.07.2013 (а.с.
9,10).

Контрольне переважування проводилось
на справних повірених 150-тонних
вагонних тензометричних вагах. В
технічному та комерційному відношенні
вагон справний, люки і двері закриті,
завантаження у вагоні нижче рівня
бортів на 30-40 см, навантаження
рівномірне по всій площі вагону,
маркування не порушене. Слідів
крадіжки та втрати вантажу не виявлено.

За невірно зазначену в накладній масу
вантажу, позивач, відповідно до ст.ст.
118, 112 Статуту залізниць України,
нарахував штраф на суму 16000 грн. 00 коп.,
який просить стягнути на свою користь.

Відповідач відзивом на позовну заяву
позовні вимоги відхилив, з підстав,
викладених у відзиві.

Оцінивши по матеріалам справи доводи
представників сторін у їх сукупності,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення
частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Мінтрансом
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 № 138) (z0763-11)
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правила приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503, своїм підписом підтверджує
представник відправника. Так,
правильність внесених відомостей до
вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів
до перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 861/5082, вантажі, завантажені
відправником у вагони відкритого типу
(платформи, напіввагони тощо), а у
даному випадку вагон №66597840 є
напіввагоном, приймаються залізницею
до перевезення шляхом візуального
огляду вагона, вантажу, його маркування
(у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні
без перевірки маси та кількості
вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Згідно пояснень представника
відповідача контрольне переваження
вантажу за спірною накладною на
станції вантажовідправника не
проводилася.

Так, під час перевезення на станції
Ігрень Придніпровської залізниці, при
переважуванні вагону на вагонних вагах
було виявлено, що маса вантажу
зазначена у накладній № 48657407 не
відповідає фактичній масі вантажу у
вагоні № 66597840. Відповідно до даного
факту був складений комерційний акт АА
№ 045038/218 від 07.07.2013 та акт загальної
форми № 118 від 07.07.2013 (а.с. 9,10).

Пунктом 22 "Правила видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правила
складання актів" (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855), комерційного акта АА № 045038/28
від 07.07.2013 (а.с. 9) контрольне
переважування вагона № 66597840
проводилось на 150-тонних
тензометричних вагонних вагах, тобто
таким же самим способом, яким цю масу
було визначено на станції
відправлення.

Перевіркою було виявлено наступне:

- у вагоні № 66597840 в накладній №
48657407 вказана маса вантажу нетто 69000 кг,
фактично ж встановлено, що маса вантажу
складає брутто - 89700 кг, нетто - 67500 кг,
тара -22200 кг, що на 1500 кг менше, ніж
вказано у накладній.

За даними фактами складено
комерційний акт АА № 045038/218 від 07.07.2013 та
акт загальної форми № 118 від 07.07.2013 (а.с.
9,10).

Контрольне переважування проводилось
на справних повірених 150-тонних
вагонних тензометричних вагах. В
технічному та комерційному відношенні
вагон справний, люки і двері закриті,
завантаження у вагоні нижче рівня
бортів на 30-40 см, навантаження
рівномірне по всій площі вагону, вантаж
ущільнений розрівнювачем з
продольними смугами , маркування не
порушено. Слідів крадіжки та втрати
вантажу не виявлено.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст.129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту,
вантажовідправник несе
відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п.5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 № 138)
(z0763-11) зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі -
Правила 24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України (457-98-п). Факт
неправильного зазначення відправником
указаних відомостей засвідчується
комерційним актом АА № 045038/218 від 07.07.2013
та актом загальної форми № 118 від 07.07.2013
(а.с. 9, 10).

Згідно з ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначену в
накладній масу вантажу з відправника
стягується штраф в розмірі згідно із
ст. 118 Статуту залізниць / 5-кратна
провізна плата за всю відстань
перевезення/, а саме:

- провізна плата вагона № 66597840 в
накладній № 48657407 - 3200 грн. 00 коп., сума
штрафних санкцій - 3200 грн. 00 коп. х 5 = 16000
грн. 00 коп.

Сума штрафу складає 16000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць
України залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначених відправником у накладній на
станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Тобто наведені норми свідчать про те,
що залізниця не зобов'язана перевіряти
дані, зазначені у накладних фактичним
даним при прийнятті вантажу до
перевезення.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства, повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем невірно вказані
відомості у накладній № 48657407, у зв'язку
з чим, відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту
залізниць України, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

Згідно усних пояснень представника
відповідача контрольне переваження
вантажу за спірною накладною на
станції вантажовідправника не
проводилася.

Згідно листа начальника станції
Довжанська Донецької залізниці від
30.12.2013 № 498, яким зазначено, що вагон №
66597840 (напіввагон) за накладною №48657407
контрольне переваження по станції
Довжанська не проходили, вагон вибув
06.07.2013 за вагою вантажовідправника.

Отже, позивачем переваження вантажу на
станції призначення Ігрень
Придніпровської залізниці було
проведене контрольне переваження маси
вантажу, яке проводилося на вагах
(технічний паспорт ваг № 020, тип ваг -
тензометричні, модифікація ваг
ЕрМак-ВВ-150-2-50СД), яких проведена
повірка 17.08.2012 та вказано, що ваги
придатні до переважування, що
підтверджено матеріалами справи
(а.с.11-12).

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць
України передбачено право залізниці
перевіряти правильність відомостей,
зазначених у накладній та масу вантажу,
а не обов'язок. Також, відповідно до п.
3.15. роз'яснень Президії Вищого
господарського Суду України від 29.05.02 №
04-5/601 (із змінами і доповненнями) при
застосуванні статті 118 Статуту
залізниць штраф підлягає стягненню за
самий факт допущення
вантажовідправником порушень,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Щодо заяви відповідача про зменшення
розміру штрафу слід зазначити
наступне.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК
України передбачає можливість
зменшення за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. При цьому, відсутність чи
невисокий розмір збитків може бути
підставою для зменшення судом розміру
неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому, повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Аналогічна норма міститься й у п. 3 ст. 83
ГПК України, за якою господарський суд
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Таким чином, суд має право, виходячи з
конкретних обставин справи, зменшити
розмір штрафних санкцій, але не
звільнити повністю боржника від їх
сплати.

Також слід визначити, що відповідач є
збитковим підприємством та
знаходиться у тяжкому фінансовому
стані.

Так, із наданих відповідачем доказів
вбачається, що товариство є вугільним
підприємством, знаходиться в тяжкому
фінансовому стані та має
заборгованість зі сплати обов'язкових
податків та зборів.

Враховуючи наведене та те, що
відповідач знаходиться тяжкому
фінансовому стані, підприємство
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» є підприємством
вугільної промисловості. Згідно звіту
про фінансові результати за 9 місяців
2013 року - підприємство відповідача
перебуває у складному фінансовому
становищі, яке за 9 місяців 2013 ріку
понесло збитки у сумі 998 327 тис. грн. та є
збитковими, за фінансовими
результатами від звичайної діяльності
підприємства відповідача та згідно
розділу III Балансу станом на 30 вересня
2013 року відповідач має поточні
зобов'язання на суму 5254455,00 грн., тому
суд вважає за доцільне застосувати ст.
233 ГК України та зменшити розмір штрафу
до 9600 грн. 00 коп. (3200,00 грн. х 3).

У стягненні решти суми слід відмовити.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву,
спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе зменшити суму штрафу, у зв'язку
з чим задовольнити позовні вимоги
частково у розмірі 9600 грн. 00 коп. з
покладенням судових витрат на
відповідача.

Суд вважає, вина відповідача у
неправильному зазначенні відомостей у
накладній є такою, що підтверджена
матеріалами справи, тому позов
підлягає задоволенню частково з
віднесенням на відповідача, у
відповідності із ст. 49 ГПК України,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1720 грн. 50 коп.

У судовому засіданні 16.01.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1720 грн. 50 коп. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.551, 908 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст.
ст. 22, 24, 44, 49, п.3 ст.83, ст.ст.82-85 ГПК
України, суд

в и р і ш
и в:

1.Позов Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень" до Товариства
з обмеженою відповідальністю "ДТЕК
Свердловантрацит" про стягнення 16000
грн. 00 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит», вул. Енгельса, буд. 1,
м. Свердловськ Луганської області, на користь Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" в особі відокремленого
підрозділу "Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень", пр. Карла
Маркса, 108, м.Дніпропетровськ, , штраф у розмірі 9600 грн. 00
коп., витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1720 грн. 50 коп., видати на
виконання наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
21.01.2014.

Суддя
Г.М. Старкова