ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2014 р.
Справа № 922/4736/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О.,
суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Коваль А.В.

за участю представників сторін:

позивача - Чуприні Я.О. (дов. №104-07/32 від
08.01.2014р.),

відповідача - Тюменцева В.Ю. (дов. №85/1160
від 30.12.2013р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №3933
Х/2-7) на рішення господарського суду
Харківської області від 16.12.13р. у справі
№ 922/4736/13

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова, м.Харків,

до Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе", м.Харків,

про стягнення 14420,63 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 16.12.2013р. (суддя
Смірнова О.В.) відмовлено у позові про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" суми
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково - технічну
діяльність" і сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів за липень, серпень та вересень
місяці 2013 року в сумі 14420,63 грн.

Позивач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що 22.12.1994р. ПАТ
"Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе" було створено наказом
Міністерства машинобудування України
№1656 від 22.12.1994р. на базі Державного
підприємства "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе". До 09.10.1995р. 100%
акцій статутного фонду підприємства
належало державі. В цей період
відповідно до даних ПАТ "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на
підприємстві проводились
науково-технічні роботи і
конструкторський супровід виробництва
військової техніки по замовленню
Міністерства оборони України.
Фінансування таких робіт проводилось
повністю за рахунок Державного бюджету
України. ПАТ "Харківський тракторний
завод ім. С. Орджонікідзе" своїм
колишнім науковим працівникам видали
довідки про їх науково-технічну
діяльність в період роботи на
Харківському тракторному заводі.
Відповідач будучи вже з 22.12.1994р.
акціонерним товариством 27.07.2001р. видав
першу довідку про науково-технічну
діяльність своїм працівникам і
продовжував видавати такі довідки до
2004р.

Як зазначає апелянт, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17
працювали на ПАТ "Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе".
Вказаним особам призначено наукову
пенсію згідно зі ст.24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність». Однак, відповідач
добровільно не відшкодував
заборгованість в сумі 13546,63 грн. Тому, на
думку позивача, все вищенаведене
свідчить про законність дій УПФУ.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримує вимоги
апеляційної скарги та просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну
скаргу (вх. №408 від 16.01.2014р.) проти
апеляційної скарги заперечує,
посилаючись на те, що видача довідок
про науково-технічний стаж не є
підставою для покладення на
відповідача обов'язку по фінансуванню
різниці між пенсією, призначеною за
Законом та пенсією, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів. Відповідач не займається
науковою або науково-технічною
діяльністю, яка є основною і становить
понад 70 відсотків загального річного
обсягу виконаних робіт. Таким чином, на
думку відповідача, до нього не може
бути застосовано вказану норму закону,
оскільки до предмету діяльності АТ
«ЗТЗ» не належить наукова діяльність.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні докази по справі, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила.

В листопаді 2013 року Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" суми
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково - технічну діяльність
" і сумою пенсії, обчисленої відповідно
до інших законодавчих актів за липень,
серпень та вересень місяці 2013 року в
сумі 14420,63грн.

02.12.2013р. від позивача надійшла заява про
зменшення суми позовних вимог (вх.№44497),
в якій позивач просив зменшити позовні
вимоги та стягнути з відповідача суму
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково - технічну діяльність
" і сумою пенсії, обчисленої відповідно
до інших законодавчих актів за липень,
серпень та вересень місяці 2013 року в
сумі 13546,63 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу (вх. №46763 від 12.12.2013р.) проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що він не займається науковою
діяльністю та не підпадає під дію
статті 24 Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність".

16.12.2013р. господарським судом
Харківської області прийнято
оскаржуване рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено з тих
підстав, що відповідач не підпадає під
перелік осіб визначених статтею 24
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", тому на
відповідача не розповсюджується і дія
Порядку фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-V рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою КМУ № 372 від 24.03.2004 р.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального та матеріального права
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

За приписом ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Порядок призначення пенсій
конкретизовано постановою Правління
Пенсійного фонду України № 22-1 від
25.11.2005 "Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно зі ст. 49 КЗпПУ (в редакції від
01.08.2001р.) власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний видати працівникові
на його вимогу довідку про його роботу
на даному підприємстві, в установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
час роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
держава встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів. Перелік посад
наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитації, перебування на
яких дає право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до цієї
статті, затверджується Кабінетом
Міністрів України з урахуванням
положень ст.22-1, 22-2 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем на протязі 2002-2004р.р.
надавались довідки про
науково-технічну діяльність
працівників заводу, які займалися
науково-технічною діяльністю, об'єм
якої складав не менш ніж 75-90% загального
об'єму робіт, що надавало право на
призначення пенсії відповідно до ст.24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» (а.с.23, 24,
26-17, 28, 31, 33-34, 35, 38-39, 42-43, 46-47,50, 51, 55-56, 59-60,
63-64, 65, 69, 70, 73, 76, 77, 80-81).

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
(в редакції чинній на час призначення
пенсій) перелік посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних підприємств, установ,
організацій, перебування на яких дає
право на призначення пенсій та виплати
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до цієї статті,
затверджується Кабінетом Міністрів
України. Право на призначення пенсій
відповідно до цього Закону поширюється
і на осіб, які на момент звернення за
призначенням пенсії працюють на
будь-яких посадах на підприємствах, в
установах, організаціях усіх форм
власності та мають стаж наукової
роботи, передбачений частиною
четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» (в редакції чинній на час
призначення пенсій) пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається при досягненні
пенсійного віку: чоловікам - за
наявності стажу роботи не менше 25
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 20 років; жінкам - за
наявності стажу роботи не менше 20
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 15 років.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 22.11.2001р. №1571 «Про
затвердження переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних підприємств, установ,
організацій, перебування на яких дає
право на призначення пенсій та виплати
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до ст.24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» (чинній
на час призначення пенсій) також
увійшли підприємства, виробничі
об'єднання, заклади охорони здоров'я,
інші установи, організації, не
зазначені в пунктах 1-3 цього переліку.

Відповідно до ст. 81 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Тому, на підставі наданих відповідачем
довідок органами пенсійного фонду, які
здійснюють нарахування пенсій,
виносились розпорядження про
призначення наукових пенсій
відповідно до ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність».

Як свідчать матеріали справи,
розпорядження УПФУ, винесені в межах
своєї компетенції, про призначення
працівникам заводу наукових пенсій
відповідачем не оскаржувались та є
чинними.

Відповідно до п.1.2. Статуту ПАТ
"Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе" товариство засновано
згідно з рішенням Міністерства
машинобудування,
військово-промислового комплексу і
конверсії України від 22.12.1994р. №1656
шляхом перетворення державного
підприємства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" у відкрите
акціонерне товариство відповідно до
Указу Президента України від 15.06.1993р.
№210/93 «Про корпоратизацію державних
підприємств».

Відповідно до п.2.2. Статуту ПАТ
"Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе" товариство є
правонаступником усіх майнових і інших
прав та обов'язків державного
підприємства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе".

Відповідно до п.2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ-V рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
Постановою КМУ № 372 від 24.03.2004р., за
рахунок коштів державного бюджету
фінансується 50% різниці у розмірі
пенсії наукових (науково-педагогічних)
працівників державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ-V рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Відповідно до п.4 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ-V рівнів
акредитації у разі ліквідації або
зміни власника підприємства,
установи, організації чи вищого
навчального закладу III-IV рівнів
акредитації різниця у розмірі пенсії
фінансується за рахунок коштів їх
правонаступників у порядку, що діяв
стосовно цих підприємств, установ,
організацій та закладів до моменту
ліквідації або зміни власника.

Відповідно до п.5 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних небюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ-V рівнів
акредитації розмір витрат на
фінансування різниці у розмірі пенсії
за рахунок коштів державних
небюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації
визначається у розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з
дня призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається. Зазначені підприємства,
установи, організації та заклади
самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.

Відповідно до Порядку у разі порушення
строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначену законодавством.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачу направлялись повідомлення
про суму витрат на фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», і сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів, які відповідачем добровільно не
відшкодовані.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, в зв'язку чим
рішення місцевого господарського суду
про відмову у позові про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Харківський тракторний завод ім.
С.Орджонікідзе" суми заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову і науково -
технічну діяльність" і сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів за липень, серпень
та вересень місяці 2013 року, підлягає
скасуванню як таке, що прийняте при
неправильному застосуванні норм
матеріального права, з прийняттям
нового рішення про задоволення позову.

Щодо посилання суду першої інстанції в
оскаржуваному рішенні на те, що
господарським судом Харківської
області 01.07.2004 р. прийнято рішення по
справі № 13/158-04, яке набрало законної
сили та відповідно до якого
встановлено факт того, що відповідач не
відноситься до кола осіб, що здійснюють
фінансування та виплату пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність", колегія суддів зазначає,
що відповідно до вимог статті 35
Господарського процесуального кодексу
України преюдиційними є факти,
встановлені рішенням господарського
суду, за винятком встановленних
рішенням третейського суду, які під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони. В
даному випадку, всупереч положенням
даної статті, судом першої інстанції
помилково надано преюдиціальне
значення оціночним судженням,
зробленим судом при вирішенні іншої
справи, ототожнивши факти, встановлені
судом з їх юридичною оцінкою.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до приписів ст. 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному
конкретному випадку оцінювати наявні
докази в їх сукупності, з урахуванням
повноти встановлення всіх обставин
справи, які необхідні для правильного
вирішення спору, на основі вичерпних та
достеменно підтверджених висновків.

Відповідно до п. 10 ч.2 ст.105
Господарського процесуального кодексу
України у постанові має бути
зазначений новий розподіл судових
витрат у разі скасування чи зміни
рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне здійснити
перерозподіл судових витрат у
відповідності до положень ст.49 ГПК
України.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 2
статті 103, ч.1 п.4 статті 104, статтею 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 16.12.13р. у справі
№ 922/4736/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" (61007, м.Харків,
пр.Московський, 275, , р/р
4805 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Харкова (61089, м.Харків, вул. 2-ї
П'ятирічки,36 р/р 91 в ХОУ ВАТ
«Державний ощадний банк», м.Харків, МФО
351823, ) 13546,63 грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково - технічну
діяльність" і сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів за липень, серпень та вересень
місяці 2013 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківський тракторний
завод ім. С.Орджонікідзе" (61007, м.Харків,
пр.Московський, 275, , р/р
4805 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005) на
користь Державного бюджету України
(Отримувач коштів- УДКСУ у
Дзержинському р-ні м. Харкова
Харківської області, код отримувача
(код за ЄДРПОУ)- 37999654, банк отримувача-
ГУДКСУ у Харківській області, код банку
отримувача (МФО) 851011, рахунок
отримувача- 2003, код класифікації
доходів бюджету 22030001 "Судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050)") 1720,50 грн. судового збору за
подання позовної заяви та 860,25 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Доручити господарському суду
Харківської області видати відповідні
накази.

Повний текст постанови складено
23.01.2014р.

Головуючий суддя
Пуль О.А.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Хачатрян В.С.