ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 року
Справа № 904/8879/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. -
доповідача,

суддів: Тищик І.В., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Гаврилов
О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Фалеєва Я.С. представник,
довіреність №157/14 від 02.01.14;

від третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на стороні позивача:
Нещерет Л.Г. представник, довіреність
№13-252 від 27.12.13;

представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином;

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Виробниче
об'єднання Південний машинобудівний
завод ім. О.М. Макарова"

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року

у справі № 904/8879/13

за позовом Державного підприємства
"Виробниче об'єднання Південний
машинобудівний завод ім. О.М. Макарова",
м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Кернер Ланд",

м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача: Державна
фінансова інспекція Дніпропетровської
області

про стягнення 16 780 грн. 27 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року у справі №904/8879/13 (суддя Васильєв
О.Ю.) в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення мотивовано недоведеністю
позову.

Суд зазначив, що укладаючи спірний
договір сторони погодили його істотні
умови, в тому числі ціну договору, яка є
динамічною та визначена у кошторисах,
які є невід'ємною частиною договору.
Договір виконано. Зміна ціни договору
після його виконання не допускається.
Встановлені перевіркою
контрольно-ревізійного відділу
відомості про завищення вартості
виконаних відповідачем підрядних
робіт повинні бути доведені позивачем
на загальних

підставах, передбачених ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України. Такі докази відсутні.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу.

Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставини справи,
неналежну оцінку доказів.

Апелянт зазначає, що наданими ним
доказами підтверджено факт завищення
відповідачем вартості підрядних робіт,
яка була узгоджена сторонами та
оплачена позивачем. З моменту
виявлення помилки у розрахунках, а саме
з моменту перевірки діяльності
позивача третьою особою у даній справі,
позивач має право відповідно до ст.1166
Цивільного кодексу України стягнути
спричинену діями відповідача майнову
шкоду.

Просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.12.2013 року, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу
представник відповідача не надавав, у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
позивача, підтримав апеляційну скаргу
та просив суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та третьої особи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню в силу наступного:

З матеріалів справи вбачається, що
предметом позову є вимога позивача про
відшкодування на підставі ст.224
Господарського кодексу України
збитків, спричинених завищенням
відповідачем вартості виконаних
підрядних робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що
09.07.2010 року між ДП "Виробниче
об'єднання Південний машинобудівний
завод імені О.М.Макарова" (замовник) та
ТОВ "Кернер Ланд" (підрядник) було
укладено договір підряду на
проведення ремонтно-будівельних робіт
№006/2010-с, відповідно до умов якого
замовник доручає, а підрядник приймає
на себе виконання робіт по ремонту 19
ливневих труб Корпусу №10
(п.1.1.договору).

Згідно п.2.1. договору вартість
доручених підряднику робіт за даним
договором визначається кошторисом,
що додається та становить 22 000, 61 грн., в
т.ч. ПДВ - 3 666, 77 грн.

15.09.2010 року додатковою угодою №1 до
договору підряду об'єм , ціна загальна
сума за послуги змінилася з 22 000, 61
грн. з ПДВ та стала 44 081, 06 грн. з ПДВ.
(а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 843 Цивільного
кодексу України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення.

Ціна роботи у договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
оплату за виконану ним роботу (ч.3 ст. 843
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 844 Цивільного
кодексу України ціна у договорі
підряду може бути визначена у
кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до
кошторису, складеного підрядником,
кошторис набирає чинності та стає
частиною договору підряду з моменту
підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено в
договорі.

Зміни до твердого кошторису можуть
вноситися лише за погодженням сторін
(ч.3 ст. 844 Цивільного кодексу України).

Узгодження між сторонами договірної
ціни на підставі кошторису, як
обов'язкової умови, встановлено р. 3.3
Правил визначення вартості
будівництва ДБН 1.1-1.2000, затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 року № 174 (зі
змінами і доповненнями), які носять
обов'язковий характер при визначенні
вартості будівництва, ремонту майна,
об'єктів соціальної сфери і
комунального призначення та
благоустрою, і які здійснюються із
залученням бюджетних коштів, або
коштів підприємств, установ,
організацій державної власності.

Наявними у справі доказами
підтверджується, що умови договору
сторонами виконано. Про це свідчить
проведена позивачем на користь
відповідача оплата у погодженому
розмірі 44 081,06 грн., докази виконання
робіт відповідачем - акт приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2010 року на загальну суму 44
081, 06 грн., підписаний позивачем без
зауважень (а.с.25-28),

Також судом встановлено, що позивачем
було погоджено з відповідачем та
підписано без зауважень локальний
кошторис №2-1-1- на заміну 19 ливневих
труб Корпусу №10 (форма №4) станом на
10.08.2010 року(а.с.19-20); договірну ціну на
заміну 19 ливневих труб Корпусу №10 від
10.08.2010 року (а.с.16) та довідку про
вартість виконаних робіт за листопад
2010 року на загальну суму 44 081, 06 грн.
(а.с.24).

З матеріалів справи вбачається, що
20.08.2012 року Контрольно- ревізійним
управлінням в Дніпропетровській
області проведено перевірку
діяльності позивача та згідно Акту
перевірки №05-21/127 встановлено, що за
спірним договором товариством з
обмеженою відповідальністю "Кернер
Ланд" допущено завищення вартості
виконаних робіт на загальну суму 20 257,50
грн. (а.с.35-38).

Саме вказаний Акт є доказом позивача,
яким обґрунтовано позовні вимоги про
відшкодування збитків на підставі ст.224
Господарського кодексу України.

Відповідно до зазначеної правової
норми учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо
здійснення господарської діяльності,
повинен відшкодувати завдані цим
збитки суб'єкту, права або законні
інтереси якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною.

Тобто, застосування передбаченої ст.224
Господарського кодексу України
відповідальності можливо лише у разі
порушення стороною ( у даному випадку
відповідачем) умов господарського
зобов'язання.

Між тим, місцевим господарським судом
встановлено та позивачем не
заперечується, що передбачені
договором підряду зобов'язання
відповідач виконав належним чином.

Колегія погоджується з висновком
місцевого господарського суду про те,
що Акт перевірки діяльності позивача
не є належним та допустимим доказом
обґрунтованості позовних вимог
Державного підприємства "Виробниче
об'єднання Південний машинобудівний
завод ім. О.М. Макарова", оскільки
договір сторонами виконано, при
укладенні договору сторони є вільними
у визначенні його умов, в тому числі
ціни договору, зміна ціни договору
після його виконання не допускається.

Вимагаючи повернення частини
отриманих відповідачем коштів, апелянт
фактично вимагає перегляду ціни
договору, що є недопустимим. Отримання
відповідачем оплати відповідно до
погоджених сторонами умов договору не
може вважатись неправомірною дією.
Тому в діях відповідача відсутній
склад цивільного правопорушення, що є
необхідною умовою для стягнення
збитків.

Правові підстави для стягнення з
відповідача заявленої позивачем суми
відсутні.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального України судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести і підтвердити
належними доказами ті обставини, на
яких грунтуються її вимоги чи
заперечення на позов. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що апелянт не спростував
висновки оскаржуваного судового
рішення, висновки місцевого
господарського суду щодо заявленого
позову є законними та обґрунтованими,
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскаржуване рішення - без
змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року у справі № 904/8879/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
І.В. Тищик

Суддя:
Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 20.01.2014 року.