ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.
Справа № 920/1556/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя
Івакіна В.О., суддя Тихий П.В.

при секретарі - Шевцов Є.О.

за участю представників сторін:

представник позивача - Сіденко Л.В. за
довіреністю від 30.12.2013 року № 30/133.

представник відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Сумський фарфоровий завод" в особі
ліквідаційної комісії, м. Суми (вх. №3569
С/1-43) на рішення господарського суду
Сумської області від 24 жовтня 2013 року
по справі № 920/1556/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз", м. Суми

до Публічного акціонерного товариства
"Сумський фарфоровий завод" в особі
ліквідаційної комісії, м. Суми

про стягнення 398188,63 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою,
згідно якої просив визнати
кредиторські вимоги позивача в сумі
398188,63 грн. та включити їх до
ліквідаційного балансу, а також
відшкодувати позивачу за рахунок
відповідача витрати по сплаті судового
збору.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 24 жовтня 2013 року (суддя
Заєць С.В.) позов задоволено повністю.
Визнано кредиторські вимоги
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" до Публічного акціонерного
товариства "Сумський фарфоровий завод"
в особі ліквідаційної комісії в сумі
398188,63 грн. Зобов`язано Публічне
акціонерне товариство "Сумський
фарфоровий завод" в особі
ліквідаційної комісії включити
грошові вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" в сумі 398188,63 грн. до
ліквідаційного балансу. Стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Сумський фарфоровий завод" в особі
ліквідаційної комісії на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" 7963,77 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Відповідач з рішенням господарського
суду не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Сумської
області від 24 жовтня 2013 року у справі №
920/1556/13 та прийняти нове рішення яким у
задоволенні позову відмовити.

Позивач 09 грудня 2013 року на адресу
Харківського апеляційного
господарського суду надіслав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить в
задоволенні апеляційної скарзі
відмовити, рішення господарського суду
Сумської області від 24 жовтня 2013 року
по справі № 920/1556/13 залишити без змін.

В обґрунтування викладених вимог
відповідач зазначає про порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин
справи, посилаючись на те, що акт
прийому - передачі природного газу №
СУМ00004454 від 30.04.2013р. не може вважатися
належним та допустимим доказом на
підтвердження факту споживання
природного газу відповідачем.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому з наведеними
відповідачем доводами не погоджується,
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, оскаржуване рішення без
змін.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 17 грудня 2013
року розгляд апеляційної скарги
відкладено на 16 січня 2014 року.

Відповідач своїм правом на участь при
розгляді апеляційної скарги не
скористався, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи.

13.01.2014 відповідач звернувся до суду з
клопотанням про розгляд справи без
участі Публічного акціонерного
товариства "Сумський фарфоровий завод"
у зв'язку з скрутним матеріальним
становищем.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції створено всі необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, вжито заходи для
належного повідомлення сторін про час
та місце розгляду справи, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
відповідача за наявними у ній
матеріалами у відповідності до статті
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши пояснення
уповноваженого представника позивача
сторін, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення справі, суд першої
інстанції виходив з встановлених
обставин справи, які свідчать про те, що
06.06.2013р. в офіційному спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
"Бюлетень державної реєстрації" № 250(15)
від 06 червня 2013 року було опубліковано
оголошення про припинення ПАТ
"Сумський фарфоровий завод"
(відповідач) шляхом ліквідації.

12.06.2013 р. ліквідаційною комісією ПАТ
"Сумський фарфоровий завод"
(відповідач) було повідомлено ПАТ
"Сумигаз" (позивач) про припинення ПАТ
"Сумський фарфоровий завод" шляхом його
ліквідації.

04.07.2013р. ПАТ "Сумигаз" відповідачу було
направлено заяву № 30/831 про визнання
кредитором на суму 2 178 691 грн. 97 коп. (а.
с. 23-25).

Відповідач своїм листом від 06.08.2013р. №
204 (вхідний від 12.08.2013р. № 2342) повідомив
ПАТ "Сумигаз" про часткове задоволення
кредиторських вимог у сумі 1780493 грн. 34
коп., в частині задоволення 398188 грн. 63
коп. - відмовлено (а. с. 26-27).

Вказані обставини стали підставою
звернення 05.09.2013р. ПАТ "Сумигаз" до
господарського суду Сумської області з
позовною заявою про визнання
кредиторських вимог ПАТ "Сумигаз" в
сумі 398188 грн. 63 коп.

Вирішуючи даний господарський спір суд
першої інстанції виходив з положень п. 2
ст. 60 ГК України, п. 4 ст. 105
Господарського кодексу України, а
також положень ст. 112

Цивільного кодексу України, в зв'язку з
чим дійшов висновку, що позивачем були
дотримані встановлені вищевказаними
нормами права строки звернення до суду
за захистом свого права.

З урахуванням викладеного, а також
встановивши, що Акт прийому-передачі
природного газу № СУМ00004454 від 30.04.2013р.,
в якому зафіксовані показники
природного газу загальним обсягом 84,361
тис. куб. м. на суму 398 188 грн. 63 коп., є
первинним документом бухгалтерського
обліку, який фіксує факт здійснення
господарської операції та факт
встановлення договірних
правовідносин, суд першої інстанції
дійшов висновку, що даний акт є
належним доказом по справі та
підтверджує факт постачання
природного газу на користь відповідача
в квітні 2013 року.

На підставі викладеного місцевий
господарський суд задовольнив позовні
вимоги та визнав кредиторські вимоги
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" до Публічного акціонерного
товариства "Сумський фарфоровий завод"
в особі ліквідаційної комісії в сумі
398188,63 грн., а також зобов`язав Публічне
акціонерне товариство "Сумський
фарфоровий завод" в особі
ліквідаційної комісії включити
грошові вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" в сумі 398188,63 грн. до
ліквідаційного балансу.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з вказаними висновками суду
першої інстанції, оскільки судом не
вірно застосовано до спірних
правовідносин норми ст. 112 Цивільного
кодексу України, а також не надано
належної правової оцінки вимогам
позивача, з якими він звернувся до суду.

Повторно переглядаючи справу, колегія
суддів виходить з наступного.

Так, матеріали справи свідчать про те,
що 06.06.2013 в офіційному спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації
"Бюлетень державної реєстрації" № 250(15)
від 06 червня 2013 року було опубліковано
оголошення про припинення ПАТ
"Сумський фарфоровий завод"
(відповідач) шляхом ліквідації - дата
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідного запису -
03.06.2013.

Відповідно до частин 1,7 статті 59
Господарського кодексу України
припинення діяльності суб`єкта
господарювання здійснюється шляхом
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб`єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбачених цим
Кодексом, - за рішенням суду; скасування
державної реєстрації позбавляє
суб`єкта господарювання статусу
юридичної особи і є підставою для
вилучення його з державного реєстру;
суб`єкт господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності; такий
запис вноситься після затвердження
ліквідаційного балансу відповідно до
вимог цього Кодексу.

Питання припинення діяльності
суб'єктів господарювання, крім статей
59-61 Господарського кодексу,
регулюються Цивільним Кодексом
(стосовно юридичних осіб -статті104-112).

Так, частинами 3, 4, 5 ст. 60 Господарського
кодексу України встановлено, що
ліквідаційна комісія або інший орган,
який проводить ліквідацію суб'єкта
господарювання, вміщує в друкованих
органах відповідно до закону
повідомлення про його ліквідацію та
про порядок і строки заяви кредиторами
претензій, а явних (відомих) кредиторів
повідомляє персонально у письмовій
формі у встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки. Одночасно
ліквідаційна комісія вживає
необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості суб'єкта
господарювання, який ліквідується, та
виявлення вимог кредиторів, з
письмовим повідомленням кожного з них
про ліквідацію суб'єкта
господарювання. Ліквідаційна комісія
оцінює наявне майно суб'єкта
господарювання, який ліквідується, і
розраховується з кредиторами, складає
ліквідаційний баланс та подає його
власнику або органу, який призначив
ліквідаційну комісію.

Згідно ч. 1 ст. 61 Господарського кодексу
України претензії кредиторів до
суб'єкта господарювання, що
ліквідується, задовольняються з майна
цього суб'єкта, якщо інше не
передбачено цим Кодексом та іншими
законами, а відповідно до ч. 2 цієї
статті черговість та порядок
задоволення вимог кредиторів
визначаються відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Цивільного
кодексу України учасники юридичної
особи, суд або орган, що прийняв рішення
про припинення юридичної особи
відповідно до цього Кодексу
призначають комісію з припинення
юридичної особи (комісію з
реорганізації, ліквідаційну комісію),
голову комісії або ліквідатора та
встановлюють порядок і строк заявлення
кредиторами своїх вимог до юридичної
особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного
кодексу України до комісії з
припинення юридичної особи з моменту
її призначення переходять
повноваження щодо управління справами
юридичної особи. Голова комісії, її
члени або ліквідатор юридичної особи
представляють її у відносинах з
третіми особами та виступають у суді
від імені юридичної особи, яка
припиняється.

Припинення Публічного акціонерного
товариства "Сумський фарфоровий завод"
відбувається в порядку, передбаченому
ст.ст. 104-112 Цивільного кодексу України.

Частиною 8 ст. 111 ЦК України визначено,
що ліквідаційна комісія (ліквідатор)
після закінчення строку для
пред'явлення вимог кредиторами складає
проміжний ліквідаційний баланс, що
включає відомості про склад майна
юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України, у
разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Отже, виходячи з положень вказаної
норми права, якщо кредитор (позивач) не
погоджується з відмовою у задоволенні
висунутих вимог, він може звернутись до
суду з позовом до ліквідаційної
комісії.

Натомість позивач звернувся з позовом
до підприємства.

Предметом позову даної справи є вимоги
про визнання кредиторської вимоги
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" та включення їх до
ліквідаційного балансу.

За змістом ч. 1 ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, способом захисту свого
права, яким позивач вважав порушеним,
він обрав визнання кредиторських вимог
та включення їх до ліквідаційного
балансу.

Однак, за позовом з такими вимогами
може відповідати лише ліквідаційна
комісія.

В той же час, згідно з абзацом 5 підп.4.7.
Постанови Пленуму вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. ліквідаційна комісія не є ані
юридичною, ані фізичною особою і не
може брати участі в судовому процесі, в
тому числі й від імені суб'єкта
господарювання, що ліквідується.
Голова і члени названої комісії можуть
здійснювати представництво
відповідного підприємства в
господарському суді, але виключно з
підстав, передбачених статтею 28
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на викладене, заявлений
позивачем позов до Публічного
акціонерного товариства "Сумський
фарфоровий завод" в особі
ліквідаційної комісії про визнання
кредиторських вимог та включення їх до
ліквідаційного балансу є
необґрунтований.

Оскільки позивач звернувся з
відповідними вимогами до неналежного
відповідача, а також З огляду на
положення ч. 2 ст. 61 Господарського
кодексу України та ч. 3 ст. 112 ЦК України,
заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія
суддів зазначає, що висновок суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог не відповідає
обставинам справи та суперечить нормам
чинного законодавства, у тому числі ст.
112 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги
відповідача та наявністю фактів для
скасування рішення господарського
суду Сумської області від 24.10.2013 у
справі № 920/1556/13 з прийняттям нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.1,4 ч.1 ст.
104 ст. ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумський
фарфоровий завод" м. Суми задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської
області від 24.10.2013 у справі № 920/1556/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз" (40030, м. Суми, пров.
Береста, 21, код 03352432) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Сумський фарфоровий завод" в особі
ліквідаційної комісії (40007, м. Суми, вул.
Харківська, 111, код 00310433) судовий збір за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції в розмірі 1147,00 грн.

Доручити господарському суду Сумської
області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 21 січня 2014 року

Головуючий суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Тихий П.В.