ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

14 січня 2014 року
Справа № 913/3231/13

Провадження №3/913/3231/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промдрук», м.
Луганськ,

до відповідача Державного
підприємства «Редакція газети
«Сбойка», м. Луганськ,

про стягнення 73 838 грн. 65 коп.,

суддя
Секірський А.В.

секретар судового засідання
Колпакова Г.О.,

у засіданні брали участь:

від позивача:

- Якімів Ю.П., директор, протокол № 1
від 23.03.2011, наказ № 14 від 22.11.2003;

- Тарасова О.Г., довіреність № 47 від
17.12.2013;

від відповідача - представник не
прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
заборгованості у загальній сумі 73 838,65
грн., в тому числі: сума боргу - 69 175,00
грн., 3% річних - 4663,65 грн. за договорами
на надання послуг з виготовлення книг
№63 від 17.11.2010 та №020301 від 03.02.2012.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на виконання договорів №63
від 17.11.2010 та №020301 від 03.02.2012 позивач
надав типографські та інші пов'язані з
ними роботи з виготовлення книг та
передав їх відповідачу. Ці роботи були
прийняті відповідачем у відповідності
до умов договорів. Але у встановлений
строк та на дату подання позовної заяви
відповідач за поставлений товар
розрахувався не в повному обсязі у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість в розмірі 69 175,00 грн.
Крім того, за порушення умов договору
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення 3% річних в розмірі 4663,65 грн.

Представники позивача у судовому
засіданні повідомили, що відповідачем
було частково погашено заборгованість
у розмірі 19000,00 грн. Крім того, між
сторонами було підписано акт звіряння,
згідно якого сума боргу відповідача
станом на 09.01.2014 складає 50 175,00 грн.

Відповідач участь представника у
судовому засіданні не забезпечив, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце його проведення.

Так, у пояснювальній записці
відповідач повідомляє суд, що у зв'язку
з відрядженням керівництва
відповідача, не має можливості
забезпечити явку уповноваженого
представника. Заборгованість виникла у
зв'язку з відсутністю фінансування.
Після відновлення фінансування,
відповідачем було сплачено 19000,00 грн.
Також відповідач просить суд визначити
графік погашення заборгованості до
01.07.2014 року.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутніх в судовому
засіданні під час судового розгляду
справи представників позивача, суд
встановив такі фактичні обставини.

17.11.2010 між сторонами було укладено
договір №63 на надання послуг з
виготовлення книги, відповідно до
якого позивач зобов'язувався прийняти
рукопис книги та виготовити її
типографським способом тиражем 3800
примірників (далі - договір 1) (а.с. 23).

Відповідно до п. 2.2 договору 1
передбачено, що оплата в розмірі 50%
здійснюється протягом 10 календарних
днів з моменту укладення договору та 50%
до моменту підписання акта виконаних
робіт та відвантаження книги.

Позивач виконав зобов'язання за
договором 1 та передав товар згідно
наступних актів виконаних робіт: акт №
від 20.12.2010 на суму 46315,00 грн. (а.с. 27);
акт № від 10.01.2011 на суму 69472,50 грн.
(а.с. 28); акт № від 31.01.2011 на суму 60
209,50 грн. (а.с. 29).

Товар був отриманий відповідачем
належним чином, без заперечень, що
підтверджується підписами
уповноважених осіб та печатками
підприємств.

Загальна вартість виконаних за цим
договором робіт та поставленого товару
складає 175997,00 грн. Оплата за вказаним
договором була зроблена частково в
сумі 135997,00 грн. Таким чином,
заборгованість відповідача станом на
16.05.2013 склала 40000,00 грн.

03.02.2012 між сторонами було укладено
договір №020301 на надання послуг з
виготовлення книги, відповідно до
якого позивач зобов'язувався прийняти
рукопис книги та виготовити її
типографським способом тиражем 700
примірників (далі - договір 2) (а.с. 25).

Відповідно до п. 2.2 договору 2
передбачено, що оплата здійснюється в
розмірі 100% попередньої оплати протягом
10 календарних днів з моменту укладення
договору, але не пізніше 3 робочих днів
з моменту підписання кожного акту
виконаних робіт (п. 4.4 договору).

Позивач виконав зобов'язання за
договором 2 та передав товар згідно
наступних актів виконаних робіт: акт №
022202 від 22.02.2012 на суму 9600,00 грн. (а.с. 30);
акт № 040201 від 02.04.2012 на суму 10400,00 грн.
(а.с. 31); акт № 050402 від 04.05.2012 на суму 29175,00
грн. (а.с. 32).

Товар був отриманий відповідачем
належним чином, без заперечень, що
підтверджується підписами
уповноважених осіб та печатками
підприємств.

Загальна вартість виконаних за цим
договором робіт та поставленого товару
складає 49175,00 грн. Оплата за вказаним
договором була зроблена частково в
сумі 20000.00 грн. Таким чином,
заборгованість відповідача станом на
16.05.2013 склала 29175,00 грн.

Таким чином, загальна заборгованість
відповідача за обома договорами склала
69175,00 грн.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховано
та заявлено до стягнення 3% річних у
сумі 4663,65 грн., що підтверджено
відповідним розрахунком позивача,
наявним у матеріалах справи (а.с. 56).

Оцінивши всі обставини справи, суд
вважає, позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню частково з
огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема,
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до статті 610 ЦК України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання, тобто - неналежне
виконання.

Фактичні обставини свідчать, що
позивач на виконання умов договорів
поставляв відповідачеві товар,
претензій щодо поставленого товару у
відповідача немає.

Втім, відповідач в порушення умов
договорів не в повному обсязі здійснив
оплату поставленого товару, у зв'язку з
чим виникла заборгованість в сумі 69175,00
грн.

Після пред'явлення позову до
господарського суду відповідач
перерахував позивачеві заборгованість
в загальному розмірі 19000,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками наявними в матеріалах
справи.

В частині сплаченої суми боргу в
розмірі 19000,00 грн. провадження у справі
слід припинити на підставі пункту 11
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутністю предмету спору.

Таким чином, стягненню з відповідача на
користь позивача підлягає сума
основного боргу в розмірі 50175,00 грн., яка
підтверджена вищезазначеними
матеріалами справи.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності зі статтею 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем обґрунтовано нараховано та
заявлено до стягнення 3% річних у сумі
4663,65 грн., що підтверджено відповідним
розрахунком позивача наявним в
матеріалах справи.

Що стосується клопотання відповідача
про відстрочення виконання рішення
суду до 01.07.2014, то в його задоволенні
слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Відповідно до положень пункту 7.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач не надав доказів, які
підтверджують можливість виконання
рішення суду відповідно до
запропонованої дати погашення боргу,
додатково не зазначив обставини, які
роблять виконання рішення неможливим,
а також не довів, що в боржника протягом
всього періоду дії розстрочки
очікується надходження грошових
коштів для реального її виконання.

Крім того, судом враховано матеріальні
інтереси та фінансовий стан позивача,
які порушуються при відстроченні
виконання рішення суду до 01.07.2014 року.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню частково з
віднесенням на відповідача судових
витрат у справі на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України. Судом встановлено, що при
подачі позову позивачем переплачено
судовий збір у розмірі 209,57 грн.

Враховуючи викладене, позивачу слід
повернути із Державного бюджету
України частину зайво сплаченого
судового збору, сплаченого платіжним
дорученням від 05.11.2013 №237 згідно до
ухвали суду.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, п. 11 ст. 80,
статями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Редакція газети «Сбойка», 91055, м.
Луганськ, вул. Пушкіна, 1, кімн. 137, код
21843978, на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промдрук», 91055, м.
Луганськ, вул. Даля, 3-Б, код 24206551, суму
заборгованості за договорами №63 від
17.11.2010 та №020301 від 03.02.2012 в розмірі 50 175
грн. 00 коп. (п'ятдесят тисяч сто сімдесят
п'ять гривень 00 коп.), 3% річних в розмірі
4663 грн. 65 коп. (чотири тисячі шістсот
шістдесят три гривні 65 коп.) та витрати
зі сплати судового збору в сумі 1720 грн.
50 коп. (одна тисяча сімсот двадцять
гривень 50 коп.), видати наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення основного боргу у
сумі 19 000 грн. 00 коп. (дев'ятнадцять тисяч
гривень 00 копійок) провадження у справі
припинити.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та
підписано 20.01.2014.

Суддя
А.В. Секірський