ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 р.
Справа №923/1606/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Александрової Л.І. при
секретарі Гололобові М.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль",

м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон

про стягнення 5423 грн. 58 коп.

за участі представників:

позивача - Юхно Я.О. представник, дов. №
01-4/03 від 08.01.2014р.; Колганова Ю.М.
представник, дов. № 01-4/02 від 08.01.2014р.;

відповідача - ФОП ОСОБА_1 свідоцтво про
державну реєстрацію серія НОМЕР_2 від
22.10.1999р.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення після
закінчення розгляду справи.

Позивач звернувся з позовом, яким
просить стягнути з відповідача 4501 грн.
27 коп. заборгованості за спожиту
теплову енергію і гаряче
водопостачання, 96 грн. 31 коп. 3% річних та
826 грн. 00 коп. пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
проти вимог позивача заперечує,
посилаючись на невірне застосування
позивачем тарифу при здійсненні
розрахунку вартості послуг з
постачання теплової енергії. Так
відповідач зазначає, що згідно умов
укладеного між сторонами договору
тариф на послуги з постачання теплової
енергії становить 272,04 грн./Гкал. Змін та
доповнень до договору сторонами не
вносилось. А відтак вважає, що позивач
безпідставно нараховув вартість
послуг з теплопостачання виходячи з
тарифу - 1199,88 грн./Гкал.

Крім того, просить стягнути з позивача
3388,25 грн. здійсненої ним переплати.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між позивачем та відповідачем
укладений договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води №337/дгу від 03
листопада 2007 року (далі - договір),
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався надавати відповідачу
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, а відповідач -
своєчасно оплачувати вартість наданих
позивачем послуг.

Згідно з пунктом 8 договору відповідач
зобов'язаний оплачувати послуги
позивача не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим.

Позивачем були виставлені відповідачу
в період з 01 жовтня 2012 року по 01 квітня
2013 року рахунки для оплати вартості
теплової енергії №№ 308 за жовтень 2012
року на суму 251 грн. 98 коп., за листопад
2012 року на суму 839 грн. 92 коп., за грудень
2012 року на суму 863 грн. 92 коп., за січень
2013 року на суму 863 грн. 92 коп., за лютий 2013
р. на суму 779 грн. 93 коп., за березень 2013 р.
на суму 863 грн. 92 коп., за квітень 2013 р. на
суму 83 грн. 99 коп.

Таким чином, вартість послуг з
постачання теплової енергії, що були
надані відповідачу в період з 01 жовтня
2012 року по квітень 2013 року, становить 4547
грн. 58 коп.

Також відповідачу направлялись вимоги
про сплату заборгованості №06-1/726 від
19.03.2013 року, № 06-1/1701 від 01.08.2013 року та
акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 48 - 51).

Відповідачем вартість спожитої
теплової енергії оплачено частково в
сумі 46 грн. 31 коп., у зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість в сумі 4501
грн. 27 коп.

Заборгованість відповідача за спожиті
у період з жовтня 2012 р. по квітень 2013 р.
послуги позивачем обчислена вірно, за
тарифами встановленими постановою
НКРРКП від 30.09.2011 р. №141.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин позовні вимоги в
частині стягнення 4501 грн. 27 коп.
основного боргу є обґрунтованими, у
зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вказаної норми позивач
обґрунтовано нарахував відповідачу за
прострочення виконання грошового
зобов'язання 96 грн. 31 коп. 3% річних.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" (далі - Закон)
установити, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору, для провадження
цієї діяльності за несвоєчасні
розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню в розмірі
одного відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
якщо інший розмір пені не встановлено
угодою сторін, але не більше 100
відсотків загальної суми боргу.

В даному випадку пунктом 12 договору
сторонами було обумовлено, що за
несвоєчасне внесення плати зі
споживача стягується пеня у розмірі 0,1
відсотків від суми боргу за кожний день
прострочки терміну сплати.

На підставі вказаного пункту договору
позивач нарахував відповідачу за
порушення виконання зобов'язань з
оплати вартості теплової енергії 826
грн. 00 коп. пені за період з 21 листопада
2012 року по 01 листопада 2013 року в розмірі
0,1 відсотків від суми боргу.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню. До стягнення з
відповідача на користь позивача
підлягає заборгованості за спожиті
послуги з постачання теплової енергії
в розмірі 4501 грн. 27 коп., 96 грн. 31 коп. 3%
річних та 826 грн. 00 коп. пені.

Заперечення відповідача проти
позовних вимог не можуть бути
прийнятими судом до уваги з
урахуванням наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про теплопостачання" тариф (ціна) на
теплову енергію - грошовий вираз витрат
на виробництво, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг. Регулювання тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії з
урахуванням змін цін на енергоносії та
інших витрат визначено статтею 15 цього
ж Закону одним із основних завданнями
державного регулювання діяльності у
сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України,
Законом України "Про ціни та
ціноутворення", іншими законодавчими
актами встановлено, що в Україні діють
вільні та регульовані ціни. Наведені
норми свідчать, що вартість послуг з
постачання теплової енергії
відноситься до сфери регульованих цін
і встановлюється уповноваженим
державним органом.

Статтею 12 Закону України "Про ціни та
ціноутворення" передбачено, що
державні регульовані ціни
запроваджуються на товари, які
справляють визначальний вплив на
загальний рівень і динаміку цін, мають
істотну соціальну значущість, а також
на товари, що виробляються суб'єктами,
які займають монопольне (домінуюче)
становище на ринку. Згідно частини
третьої цієї статті зміна рівня
державних регульованих цін
здійснюється в порядку і строки, що
визначаються органами, які відповідно
до цього Закону здійснюють державне
регулювання цін.

Вартість послуг з теплопостачання, що
застосовувалась ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
протягом опалювального періоду 2011-2013
року затверджена постановою
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України від
30.09.2011 №141.

Частиною шостою статті 276
Господарського кодексу України
передбачено, що розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Статтею 632 Цивільного кодексу
України визначено, що у випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування, зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Вимоги відповідача про стягнення з
позивача 3388,25 грн. здійсненої ним
переплати не можуть розглядатись в
межах даної справи, оскільки
зустрічного позову з дотриманням вимог
ГПК України відповідачем не
заявлялось.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
публічного акціонерного товариства
"Херсонська теплоелектроцентраль"
(Бериславське шосе, 1, м. Херсон, , р/р 2029 в ХОУ ВАТ
"Державний ощадний банк України, МФО
352457) - 4501 грн. 27 коп. основного боргу, 96
грн. 31 коп. 3% річних, 826 грн. - пені та 1720
грн. 50 коп. - витрат по сплаті судового
збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.01.2014 р.

Суддя
Л.І. Александрова