ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"20" січня 2014 р.
Справа № 903/1435/13

за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сагайдачного"

до відповідача Старокошарівської
сільської ради

про витребування майна із чужого
незаконного володіння та визнання
права колективної власності на нежиле
приміщення, визнання недійсним
свідоцтва на право власності №11231094.

Суддя Костюк С.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Суть спору: Позивач - СГ ТзОВ
"Сагайдачного" звернувся з позовом до
Старокошарівської сільської ради та
просить вилучити від сільської ради
нежитлове приміщення за адресою с.
Кошари, вул. Молодіжна, 1, визнати за
товариством право власності на дане
приміщення та визнати недійсним
свідоцтво про право власності на дане
приміщення видане сільською радою на
підставі рішення виконкому від 24.02.2005
року та зареєстроване Волинським ОБТІ
30.06.2005 року за № 11231094.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу вказує,
що приміщення шкільної їдальні було
викуплено у 2003 році, кошти за нього були
перераховані в сумі 3 901,70 грн. згідно
рахунку №93 від 10.10.2003 року, дана ціна
визначена згідно експертної оцінки
Волинської торгово-промислової палати.
Однак в лютому 2005 року виконком
сільської ради виніс рішення №2/2.3 від
24.05.2005 року на підставі якого право
власності на їдальню за адресою с.
Старі Кошари, Ковельського району, по
вул. Молодіжній, буд. 13 було оформлено
за Старокошарівською сільською радою,
свідоцтво про право власності
зареєстровано ВОБТІ 30.06.2005 року №11231094.
Про даний факт позивачу стало відомо
при зверненні у вересні 2013 року до
сільської ради за наданням дозволу на
розробку технічної документації на
земельну ділянку під приміщенням
адмінбудинку (колишня шкільна їдальня).

Відповідач листом від 17.12.2013 року №282,
підписаним сільським головою Шепшелей
Г.І., просить справу розглянути без
участі його представника та зазначає,
що у задоволенні позову не заперечує.

Як слідує з позовної заяви позивач
ставить вимогу вилучити від сільської
ради нежитлове приміщення за адресою с.
Кошари, вул. Молодіжна, 1, визнати за
товариством право власності на дане
приміщення та визнати недійсним
свідоцтво про право власності на дане
приміщення видане сільською радою на
підставі рішення виконкому від 24.02.2005
року та зареєстроване Волинським ОБТІ
30.06.2005 року за № 11231094.

Підставою набуття права власності на
приміщення шкільної їдальні зазначає
платіжні доручення від 24.11.2003 року №229
№212 від 03.09.2001 року, №211 від 10.10.2003 року,
№244 від 10.12.2013 року згідно яких було
перераховано Старокошарівській
сільській раді кошти за приміщення, в
загальній сумі 3901,70 грн.

В зазначених дорученнях вказано
призначення платежу «за приміщення
їдальні», «за майно комунальної
власності». Рішення на підставі якого
дано дозвіл на продаж приміщення
їдальні від 06.12.2012 року №5/2 суду не
надано. З матеріалів доданих позивачем
також не вбачається, що позивач
звертався до відповідача з заявою про
оформлення права власності, а лише з
заявою про виготовлення технічної
документації на земельну ділянку на
якій розміщено дане приміщення.

Ухвалами суду від 29.11.2013 року та 18.12.2013
року було зобов'язано позивача надати
докази передачі приміщення їдальні,
знаходження його на балансі
товариства, рішення виконкому №2/2.3 від
24.02.2005 року на підставі якого видано
свідоцтво на право власності, докази
використання приміщення їдальні, тощо.

Водночас, позивачем вимоги ухвал суду
не виконано, витребувані матеріали не
надано, що унеможливлює розгляд спору
по суті.

Тому керуючись п.5 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сагайдачного» без розгляду.

Суддя
С. В. Костюк