м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ"
до Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "ГАРАНТ-АВТО" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
Суддя Грєхова О. А.
Представники сторін:
від позивача: не з'явилися
від відповідача: Великородний А. О. -
представник за довіреністю
Заявлено позов про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"ГАРАНТ-АВТО" страхового відшкодування
в розмірі 10 310,68 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на підставі договору №
046.0262056.096 від 24.11.2011 внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплатив страхове відшкодування
власнику автомобіля марки Ніссан д/н
АІ1207ВІ, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
КАМАЗ д/н АІ0353СР, яким скоєно ДТП,
застрахована відповідачем на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АВ/2485709), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.11.2013 порушено провадження
до Моторного (транспортного)
страхового бюро України для надання
інформації, розгляд справи призначено
У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання 09.12.2013 представників сторін
розгляд справи відкладено на 13.01.2014.
Представник позивача в судове
засідання 13.01.2013 не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи від позивача не надходило.
Представник відповідача відзив на
позов не надав, проти задоволення
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.01.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

24.11.2011 між ПАТ "Страхова компанія "АЛЬФА
СТРАХУВАННЯ" та Церковниковою Н. М.
укладено Договір № 046.0262056.096
добровільного страхування ризиків,
пов'язаних з експлуатацією наземного
засобу (надалі - Договір), за яким був
застрахований автомобіль Ніссан д/н
АІ1207ВІ.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки № 9079890 про
дорожньо-транспортну пригоду (АІПС ДТП)
станом на 28.09.2012 року в м. Києві на вул.
Братиславській, 16 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Ніссан д/н АІ1207ВІ, під
керуванням Церковникової Н. М.,
автомобіля КАМАЗ д/н АІ0353СР, під
керуванням Костюка В. І.

Згідно з постановою Деснянського
районного суду м. Києва від 23.10.2012 № 3-5338
2012 рік Костюка В. І. визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 6011 від
09.10.2012 вартість матеріального збитку,
заподіяного КТЗ Ніссан д/н АІ1207ВІ
станом на 09.10.2012 складає 12379,52 грн.

Відповідно до норм чинного
законодавства та враховуючи умови
договору страхування позивач визнав
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
склав страховий акт № 3534.206.12.01.01 від
05.11.2012 на суму 10310,68 грн.

Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування за договором
страхування в розмірі 10310,68 грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення № 24862 від 19.11.2012 та витягом з
відомості № 348 від 19.11.2012 виплат
страхового відшкодування.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 10310,68 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
КАМАЗ д/н АІ0353СР, встановлена у
судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність будь-якої особи, яка
експлуатує автомобіль КАМАЗ д/н АІ0353СР,
була застрахована у відповідача на
підставі договору (полісу) № АВ/2485709
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом №
АВ/2485709) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.
та встановлена франшиза в розмірі 0,00
грн.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АВ/2485709 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля на час спірної
ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
або прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача з
регресною вимогою № 3534/04053 від 05.08.2013
про виплату страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 10310,68 грн.

Проте, відповідач відповіді на заяву не
надав, суму страхового відшкодування
не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про правомірність
задоволення позовних вимог в сумі 10310,68
грн.

Суми, які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи
покладаються на відповідача (стаття 49
ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м.
Київ, пров. Новопечерський, 19/3;
ідентифікаційний код 16467237) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (01025, м.
Київ, вул. Десятинна, 4/6;
ідентифікаційний код 30968986) суму
страхового відшкодування у розмірі 10
310,68 (десять тисяч триста десять гривень
68 коп.) та судовий збір у розмірі 1720,50
грн. (одна тисяча сімсот дев'ять гривень
50 коп.)

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання

повного тексту рішення 14.01.2014

Суддя
О.А. Грєхова