донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

22.01.2014 справа №11/128

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М.
Зубченко І.В., Радіонова О.О.,

за участю представників сторін:
від
позивача:Філіпова К.В. довіреність від
відповідача 1: від відповідача 2.: від
відповідача 3.:Калитвянська С.О.
довіреність не з'явився не
з'явивсярозглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго», м. Горлівка
Донецька область на рішення
господарського судуДонецької області
від09.10.2013р.по справі№ 11/128 (суддя: Гассій
О.В.)за позовомКомунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Донецькміськсвітло», м.
Донецьк до відповідача 1.: до
відповідача 2.: до відповідача
3.:Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго», м. Горлівка
Донецька область Відокремленого
підрозділу ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» Донецькі електричні
мережі, м. Донецьк Відокремленого
підрозділу «Кіровські електричні
мережі», м. Донецькпростягнення
заборгованості в сумі 93' 079,79грн.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне комерційне підприємство
Донецької міської ради
«Донецькміськсвітло», (далі -
«Позивач») звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства
"Донецькобленерго" (далі - «Товариство»)
Відокремленого підрозділу ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» Донецькі електричні
мережі (далі - «Підрозділ 1») та
Відокремленого підрозділу «Кіровські
електричні мережі» (далі - «Підрозділ
2») заборгованості в сумі 149' 673,96 грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 01.08.2007р.,
залишеного без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського від 03.10.2007р. у справі №
11/128 позовні вимоги задоволені у
повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 20.12.2007р. у справі № 11/128
зазначені судові акти були скасовані,
справ - направлена на новий розгляд.

За результатами нового розгляду,
рішенням Господарського суду
Донецької області від 31.07.2008р. у справі
№ 11/128, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 13.10.2008р., у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 149' 673,96 грн. було відмовлено.

Постановою Вищого господарського
суду України від 26.02.2009 р. у справі №11/128
зазначені судові акти були скасовані,
справу - направлено на новий розгляд до
Господарського суду Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

В останній постанові Вищого
господарського суду України зокрема
зазначено, що:

§ постановою Вищого
господарського суду України від
20.12.2007р.справа направлялась до
господарського суду на новий розгляд,
однак вказівки зазначені у даній
постанові не були враховані під час
нового розгляду. Адже, суди попередніх
інстанцій так і не встановили
фактичний, підтверджений належними
документами і доказами обсяг наданих
позивачем послуг;

§ судами залишені без будь-якої
правової оцінки наявні в матеріалах
справи підписані і скріплені печатками
відповідача акти здачі-приймання робіт
(надання послуг), талони замовника до
подорожніх листів, а також вимога
позивача від 07.11.2006р. № 01/786 про сплату
заборгованості з оплати наданих послуг
у сумі 149673,96 грн. на предмет її
відповідності вимогам ч.2 ст.530 ЦК
України, рахунки-фактури, вручення яких
доводиться листом від 18.07.2007р. №01/566;

§ спірний період стосується
надання послуг і їх оплати з серпня 2005р.
по червень 2006р., а не по грудень 2006р.,
отже, залишається не встановленим
період надання послуг, заборгованість
з оплати яких є предметом спору;

§ судам на виконання статей 38, 43, 65
ГПК України слід було зобов'язати
сторони провести взаємну звірку
розрахунків з визначенням конкретних
дій для кожній зі сторін.

21.04.2009 року Позивач надав до суду заяву
про зменшення позовних вимог, якою
просив стягнути з Товариства суму
боргу у розмірі 93' 079,79 грн. за
наступними актами здачі-приймання
робіт: № ОУ-0000587 від 31.07.2005 р., борг за цим
актом склав 11072,98 грн., № ОУ-385 від 01.09.2005
р. на суму 23138,00 грн., № ОУ-0001111 від 30.11.2005
р. на суму 11040,35 грн., № ОУ-0001264 від 31.12.2005
р. на суму 13900,70 грн., № ОУ-0000108 від 31.01.2006
р. на суму 23676,64 грн., № ОУ-0000491 від 28.04.2006
р. на суму 8043,05 грн.

Зазначена заява була прийнята судом. У
відповідності до ст. 22 ГПК України у
подальшому справа розглядалася в межах
суми основного боргу у розмірі 93079,79
грн..

Рішенням господарського суду
Донецької області від 09.10.2013р. у справі
№11/128 позовні вимоги були задоволені
частково, стягнуто з Товариства 75'619,40
грн. заборгованості, витрати по сплаті
державного мита у розмірі 756,20 грн.,
витрати за інформаційно-технічне
обслуговування судового процесу у
розмірі 59,61 грн., витрати за експертизу
у розмірі 5' 054,37 грн. В решті позовних
вимог відмовлено. Провадження відносно
Підрозділів 1, 2 - припинено на підставі
п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що
при ухваленні рішення судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясуванні та досліджені
докази, та обстави справи, які мають
значення для справи, а наслідком є
невірно зроблені висновки. Зокрема, на
думку Позивача суд не врахував
висновки судової експертизи від
28.02.2013р., згідно яких заборгованість за
виконані роботи становить суму 36' 073,22
грн. і аж ніяк ні 75' 619,40 грн., яка була
стягнута судом.

Сторони були належним чином
повідомленні про дату, час та місце
слухання справи.

Товариство підтримало доводи
викладені в апеляційній скарзі.

Позивач відзив не надав, у судовому
засіданні просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

Підрозділи 1 та 2 у судове засідання не
з'явилися, поважність причин не явки не
повідомили.

Враховуючи ті обставини, що в
апеляційній скарзі заявник
посилається лише на ті документи, які
вже досліджувались судом, приймаючи до
уваги те, що явка представників сторін
у судове засідання не була визнана
обов'язковою, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
без участі представників підрозділів 1
та 2.

Відповідно до статей 44, 811
Господарського процесуального кодексу
України здійснено фіксацію судового
процесу технічними засобами та
складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає рішення
господарського суду винесеним при
неповному з'ясуванні усіх обставин
справи, відтак - з порушенням норм
процесуального права, а апеляційну
скаргу - такою, що підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

7 грудня 2004 року між Донецьким
комунальним підприємством електричних
мереж зовнішнього освітлення
„Донецькміськсвітло" (найменування
змінено на Комунальне комерційне
підприємство Донецької міської ради
"Донецькміськсвітло"), як виконавцем та
Відкритим акціонерним товариством
„Донецькобленерго" Донецькі
електричні мережи (найменування
змінено на Публічне акціонерне
товариство "ДТЕК Донецькобленерго"), як
замовником був укладений Договір про
надання транспортних послуг за № 520
(далі - «Договір»).

Предмет договору встановлює, що
Виконавець зобов'язується надати за
заявкою Замовника транспортні послуги
автотранспортом, оснащеним
підйомником для підняття на задану
висоту працівників Замовника, а
Замовник приймає та оплачує послуги
надані Виконавцем згідно зі строками
та умовами даного договору.

За п.п. 2.2. п.2 договору Замовник оплачує
послуги Виконавцем на підставі актів
виконаних робіт (послуг), або інших
документів, які підтверджують їх
виконання, в наступному порядку - 100%
вартості послуг вноситься в якості
оплати не пізніше 30 (тридцяти)
банківських днів з моменту виставлення
рахунку Виконавцем. Виконавець
зобов'язується виставити рахунок не
пізніше 5 (п'ятого) числа кожного місяця
наступного за розрахунковим.

Загальна сума договору складає
190000,00 грн. (п.п.2.3 п.2 договору).

Договір вступає в силу з дня його
підписання сторонами і дії до 31.12.2005р.
(п.п.7.1 п.7 договору).

На виконання умов договору між
сторонами були підписані акти
виконаних робіт (послуг) № ОУ-0000587 від
31.07.2005 р. на суму 17470,06 грн., № ОУ-385 від
01.09.2005 р. на суму 23138,00 грн., № ОУ-0001111 від
30.11.2005 р. на суму 11040,35 грн., № ОУ-0001264 від
31.12.2005 р. на суму 13900,70 грн., № ОУ-0000108 від
31.01.2006 р. на суму 23676,64 грн., № ОУ-0000228 від
28.02.2006 р. на суму 11883,54 грн., № ОУ-0000354 від
31.03.2006 р. на суму 26850,86 грн., № ОУ-0000491 від
28.04.2006 р. на суму 8043,05 грн.

Позивачем на адресу відповідача були
направлені рахунки № 883 від 31.07.2005р., №
630 від 01.09.2005р., № 1246 від 31.10.2005р., № 1366 від
30.11.2005р., № 1502 від 31.12.2005р., № 110 від
31.01.06р., № 235 від 28.02.2006р., № 354 від 31.03.2006р.,
№ 498 від 28.04.2006р., № 638 від 31.05.2006р., № 784
від 30.06.2006р., які були оплачені
відповідачем-1 не в повному обсязі.

Позивачем на адресу відповідача була
направлена вимога за № 01/786 від 07.11.2006р.
на загальну суму 149'673,96грн., яка
отримана представником відповідача
17.11.06р., про що є відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, що призвело до утворення
заборгованості розмірі 93' 079,79 грн.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести певними
засобами доказування ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), зобов'язанням - є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписи статті 11 ЦК України
передбачають, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Статтею 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525,
526 ЦК України, суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається та
відповідачем не спростовується
належними доказами, що за період з 2004 р.
по 2006 р. між сторонами жодного іншого
договору крім договору № 520 від 07.12.2004
року не укладалось.

У зв'язку з суперечкою між сторонами
щодо правильності наданого позивачем
розрахунку суми заборгованості, та
неможливість надання відповідачем
контррозрахунку цієї суми, суд першої
інстанції ухвалою від 10.10.2012р.
призначав у справі судово-економічну
експертизу.

З висновку експертизи вбачається, що
при дослідженні окремо наданих
первинних документів згідно договору
№ 520 від 07.12.2004р., на підставі відомостей
про об'єми виконаних робіт, згідно
актів виконаних робіт № ОУ-0000587 від
31.07.2005р. на суму 17470,06 грн., № ОУ-385 від
01.09.2005р. на суму 23138,00 грн., № ОУ-000111 від
30.11.2005р. на суму 13248,42 грн., № ОУ-0001264 від
31.12.2005р. на суму 13900,70 грн., № ОУ-0000108 від
31.01.2006р. на суму 23676,64 грн., № ОУ-0000491 від
28.04.2006р. на суму 8043,05 грн., вказаних в
талонах "першого замовника" та
відомостей щодо проведених
розрахунків за результатами
дослідження стану розрахунків між ВАТ
"Донецькобленерго" та ККП Донецької
міської ради "Донецькміськсвітло" сума
заборгованості складає 36' 073,23 грн.

Рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі. Рішення
може ґрунтуватися лише на тих доказах,
які були предметом дослідження і
оцінки судом. Відхиляючи будь-які
доводи сторін чи спростовуючи подані
стороною докази, господарський суд
повинен у мотивувальній частині
рішення навести правове обґрунтування
і ті доведені фактичні обставини, з
огляду на які ці доводи або докази не
взято до уваги судом.

Однак, оскаржуване рішення
господарського суду у даній справі
вказаним вимогам не відповідає. Так,
зокрема, висновки місцевого
господарського суду про те, що
заборгованість Товариства перед
Позивачем за роботи, виконані у
зазначеному періоді становить суму 75'
619,40 грн.не є достатньо обґрунтованими,
адже за даними дослідженнями експерта
сума вартості виконаних робіт складає
75' 619,40 грн., за якими відповідачем
сплачено 39' 546,18 грн. Відтак,
обґрунтованим є твердження скаржника
про те, що заборгованість Товариства
перед Позивачем за роботи, виконані у
зазначеному періоді становить суму 36'
073,23 грн.

Матеріали справи містять рахунок
Донецького НДІ судових експертиз № 629
від 01.06.2012 року за експертизу № 2506/24-2605/25
на суму 10' 004,16 грн., який був оплачений
Позивачем, про що свідчить платіжне
доручення № 376 від 06.07.2012 року на суму 10'
004,16 грн., копія якого міститься в
матеріалах справи (а.с.125 том 5).

Статтею 49 ГПК України встановлений
розподіл господарських витрат, за якою,
зокрема, господарський суд відшкодовує
судовий збір за подання позовної заяви,
за проведення судової експертизи за
рахунок другої сторони на користь якої
відбулося рішення, - пропорційно
розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати за подання апеляційної скарги
покладають на відповідача пропорційно
задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м. Горлівка -
задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 09.10.2013року у справі №11/128 -
змінити в частині стягненої суми
заборгованості та судових витрат. У
зв'язку з чим абзаци 1 - 5 резолютивної
частини зазначеного рішення замінити
абзацами 1 - 2 наступного змісту:

«…Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" м.
Горлівка () на користь
Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
"Донецькміськсвітло" м. Донецьк () заборгованість у розмірі
36' 073,23 грн.; витрати по сплаті
державного мита за звернення з
позовною заявою у розмірі 360,73 грн.,
витрати за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 45,73 грн.; витрати за проведення
судової експертизи в розмірі 3' 877,13
грн.…»

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Стягнути з Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
"Донецькміськсвітло" м. Донецьк () на користь Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго" м. Горлівка () витрати за подання
апеляційної скарги в розмірі 360,73 грн.

Доручити господарському суду
Донецької області видати наказ про
примусове виконання Постанови
Донецького апеляційного
господарського суду від 22.01.2014р. у
справі № 11/128, оформивши його у
відповідності до приписів Закону
України «Про виконавче провадження».

Головуючий суддя: В.М. Татенко Судді:
І.В. Зубченко О.О.Радіонова

Надруковано примірників: 1 - позивачу; 3 -
відповідачам; 1 - у справу; 1 - ГСДО; 1 -
ДАГС