ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р.
Справа № 10/85/Б

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Желік М.Б.

суддів
Костів Т.С.

Кузь В.Л.

розглянувши апеляційні скарги
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія"
"Чернівціобленерго", м. Чернівці, вул.
Прутська, 23 "а" (вих. № 9/21743 від 10.12.2013
року) та Державної податкової
інспекції у місті Чернівцях Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області, м. Чернівці, вул.
Червоноармійська, 200-А (вих. № 1601/24-12-10-012
від 10.12.2013 року)

на ухвалу Господарського суду
Чернівецької області від 05.12.2013 року

у справі № 10/85/б

за заявою Відкритого акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго", м.
Чернівці

до боржника Дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Чернівецький комбінат
хлібопродуктів" ,м. Чернівці

про визнання боржника банкрутом

За участю представників сторін:

від кредитора (скаржника) ПАТ
"Енергопостачальна компанія"
"Чернівціобленерго" - не з'явився;

від кредитора (скаржника) Державної
податкової інспекції у місті Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області: Ніщук І.В. -
представник за довіреністю;

від боржника: не з'явився;

арбітражний керуючий: не з'явився;

прокурор: Куцик В.Б.

Сторонам роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

05.12.2013 року Господарським судом
Чернівецької області (с. Дутка В.В.)
винесена ухвала у справі № 10/85/б за
заявою Відкритого акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго" до
боржника Дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Чернівецький комбінат
хлібопродуктів" про визнання боржника
банкрутом, відповідно до якої
затверджено звіт розпорядника майна
про оплату послуг за період з 03.11.2011
року по 25.10.2013 року; стягнуто з
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Чернівецький комбінат хлібопродуктів"
на користь арбітражного керуючого
Саламановича Олександра Георгійовича
заборгованість з оплати послуг
розпорядника майна у сумі 31 193,00 грн.;
припинено провадження у справі № 10/85/б
про банкрутство Дочірнього
підприємства Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Чернівецький
комбінат хлібопродуктів"; припинено
процедуру розпорядження майном
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Чернівецький комбінат
хлібопродуктів"; припинено
повноваження розпорядника майна
боржника арбітражного керуючого
Саламановича О.Г.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
господарського суду Публічне
акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
"Чернівціобленерго" та Державна
податкова інспекція у місті Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області подали
апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах скаржники
просять прийняти апеляційні скарги до
розгляду, скасувати ухвалу
Господарського суду Чернівецької
області від 05.12.2013 року у справі № 10/85/б
в частині припинення провадження у
справі про банкрутство, відновити
провадження у справі про банкрутство
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Чернівецький комбінат хлібопродуктів"
та продовжити процедуру розпорядження
майном боржника.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що
судом першої інстанції під час
винесення оскаржуваної ухвали
застосовано положення ч. 1 ст. 80 ГПК
України, однак, на думку скаржників, у
зв'язку із тим, що розгляд справи
знаходиться на стадії розпорядження
майном слід було застосовувати вимоги
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", яким згідно
ст. 40 визначений вичерпний перелік
підстав для припинення провадження у
справі. Окрім того, Законом про
банкрутство у старій редакції не
обмежено строк процедури
розпорядження майном, відтак суд
першої інстанції безпідставно
відхилив клопотання розпорядника
майна про продовження процедури
розпорядження майном на шість місяців.

19.12.2013 року автоматизованою системою
документообігу суду справу № 10/85/б
розприділено до розгляду судді
доповідачу - М.Б.Желіку. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 року у
склад колегії для розгляду справи №
10/85/б введено суддів Костів Т.С., Малех
І.Б.

15.01.2014 року розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду у зв'язку з
перебуванням судді - члена колегії
Малех І.Б. на лікарняному вносилися
зміни до складу колегії суддів для
розгляду справи № 10/85/б. Відтак, розгляд
справи здійснювався колегією суддів у
складі головуючого судді - Желіка М.Б.,
суддів Костів Т.С., Кузя В.Л. Зазначеному
складу колегії суддів відводів не
заявляли.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 року
подані скаржниками матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 15.01.2014
року.

Представник скаржника - Державна
податкова інспекція у місті Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області та прокурор явку
в судове засідання забезпечили, які
надали пояснення по суті спору та
просили врахувати їх при винесенні
постанови.

Сторони та інші учасники провадження у
справі про банкрутство участі
уповноважених представників в
судовому засіданні не забезпечили,
причин неявки суду не повідомили, хоча
були належним чином повідомленими про
час та місце судового розгляду.

Зважаючи на те, що відкладення розгляду
справи за обставин, визначених у ч. 1 ст.
77 ГПК України, є обов'язком лише за
умови неможливості вирішення спору в
даному судовому засіданні, наявності
достатніх доказів для розгляду
апеляційних скарг по суті, колегія
судів приходить до висновку про
можливість розгляду справи на підставі
наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши апеляційні скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають, у зв'язку з
чим ухвалу господарського суду
Чернівецької області від 05.12.2013 року у
справі № 10/85/б слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Відповідно до статті 41 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого переважають у застосуванні
над нормами Господарського
процесуального кодексу, як спеціальні
норми.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
суд за наявними у справі та додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу; апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність
і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

08.04.2008 року Ухвалою Господарського суду
Чернівецької області порушено
провадження у справі про банкрутство
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Чернівецький комбінат хлібопродуктів"
на підставі ст. ст. 5, 7, 11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду
Чернівецької області від 02.06.2008 року
введено процедуру розпорядження
майном боржника, розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Бурму Сергія Валерійовича. Станом на
час розгляду апеляційних скарг справа
про банкрутство знаходиться на стадії
розпорядження майном боржника.

Із врахуванням зазначеного при
розгляді справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідно до Закону України "Про
перелік об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації" від 07.07.1999 року № 847-XIV
Дочірнє підприємство Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Чернівецький комбінат хлібопродуктів"
включено у додаток № 1 "Перелік об'єктів
права державної власності, що не
підлягають приватизації".

Положеннями п. 36 ст. 85 Конституції
України передбачено, що затвердження
переліку об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації, належить до повноважень
Верховної ради України.

Відтак, вирішення питання щодо
виключення Дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Чернівецький комбінат
хлібопродуктів" з переліку об'єктів
права державної власності, що не
підлягають приватизації можливе за
результатами внесення Кабінетом
міністрів України законопроекту про
внесення змін до Закону України "Про
перелік об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації" та у разі прийняття цього
законопроекту Верховною радою України.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
платника боржника або визнання його
банкрутом" положення цього Закону
застосовуються до юридичних осіб -
підприємств, що є об'єктами права
державної власності, які не підлягають
приватизації, в частині санації чи
ліквідації після виключення їх у
встановленому порядку з переліку таких
об'єктів.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку щодо неможливості
застосування до боржника інших судових
процедур банкрутства, з огляду на те, що
станом на час розгляду справи зміни у
перелік об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації не внесено.

Колегія суддів зазначає, що у зв'язку з
неможливістю переходу до процедури
санації чи ліквідації, провадження у
справі про банкрутство може бути
припинено шляхом укладення між
сторонами мирової угоди згідно
положень ст. 35 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
а у разі відсутності пропозицій щодо її
укладення справа підлягає припиненню
на підставі частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
під мировою угодою у справі про
банкрутство розуміється домовленість
між боржником та кредиторами стосовно
відстрочки та (або) розстрочки, а також
спрощення (списання) кредиторами
боргів боржника, яка оформляється
угодою сторін.

Зі звіту розпорядника майна поданого
до господарського суду 18.11.2013 року
вбачається, що жодних передумов для
визначення умов мирової угоди та її
укладення немає, оскільки відсутні
будь-які пропозиції щодо участі
інвестора у діяльності боржника,
засновник не володіє відповідними
фінансовими можливостями для
інвестування коштів у реорганізацію
або перепрофілювання господарської
діяльності боржника. За браком коштів
та перспектив розвитку відсутня
доцільність розглядати питання
відновлення основного виду діяльності
боржника - заготівля, переробка та
зберігання зернових, оскільки
відновлення сушарні та приведення
стану зернових складів до можливості
їх сертифікації вимагають значних
фінансових витрат без наявності
реальної перспективи їх покриття
майбутніми доходами від такого виду
діяльності.

Щодо доводів скаржників про
неможливість застосування у справі
положень статті 80 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наявність спеціальних
приписів статті 40 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яким регулюється припинення
провадження у справах про банкрутство
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 41
Господарського процесуального кодексу
України законодавець допускає
субсидіарне застосування
процесуальних норм права у випадку
відсутності відповідного регулювання
спеціальними нормами Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Стаття 5 зазначеного Закону виключає
можливість подальшого провадження у
справах про банкрутство з переходом до
процедур санації та ліквідації щодо
суб'єктів, які перебувають в переліку
підприємств, що не підлягають
приватизації. Однак, зазначена
підстава відсутня у переліку підстав,
за якими припиняється провадження у
справі відповідно до статті 40 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

З аналізу зазначених норм, колегія
суддів приходить до висновку, що за
таких обставин провадження у справі
щодо боржника, як щодо суб'єкту по
відношенню до якого чинним
законодавством не передбачено
можливість здійснення подальшої
процедури банкрутства підлягає
припиненню, а відтак твердження суду
першої інстанції проте, що справа не
підлягає розгляду в господарських
судах є обґрунтованим відповідно до
частини 1 статті 80 Господарського
кодексу України та узгоджується із
положеннями статті 41 ГПК України та
статті 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Щодо розгляду заяви арбітражного
керуючого про продовження процедури
розпорядження майном боржника на шість
місяців колегія суддів звертає увагу
на те, що провадження у справі про
банкрутство порушене ще 08.04.2008 року, а
відтак подальше затягування процедури
розпорядження майном за відсутності
можливості до переходу до інших
процедур банкрутства призведе до
порушення прав як боржника, так і
кредиторів, окрім того підприємство
щомісячно несе додаткові витрати
пов'язані із оплатою послуг
арбітражного керуючого.

З огляду на зазначене суд першої
інстанції дійшов висновку про
неможливість переходу до
ліквідаційної процедури боржника та
відсутність об'єктивних підстав для
укладення мирової угоди, на підставі
чого здійснив правильний висновок про
необхідність припинення провадження у
справі.

Аналогічної позиції дотримується
Вищий господарський суд України, що
висвітлена у постановах по справі №
5015/6461/11 від 13.03.2013 року, по справі № 6/74
від 19.09.2013 року.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

18.11.2013 року арбітражним керуючим
Саламанович О.Г. подана до
господарського суду заява про
затвердження звіту про оплату послуг
розпорядника майна за період з 03.11.2011
року по 25.10.2013 року та стягнення з
боржника на користь арбітражного
керуючого заборгованості з оплати
зазначених послуг у сумі 31 193,00 грн.

Як вбачається із поданого арбітражним
керуючим звіту за період здійснення
ним повноважень розпорядника майна
боржника до виплати належить 50 781,00 грн.,
із них 19 588,00 грн. сплачено боржником,
відтак заборгованість із оплати послуг
арбітражного керуючого становить 31 193,00
грн. Вказаний звіт погоджено
представниками комітету кредиторів, а
саме Управління ПФУ в місті Чернівці,
ДПІ у м. Чернівці та ПАТ "ЕК
"Чернівціобленерго". Окрім того, на
засіданні комітету кредиторів
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Чернівецький комбінат
хлібопродуктів", що оформлені
протоколом від 25.10.2013 року затверджено
звіт про оплату послуг розпорядника
майна у вигляді 2-ох мінімальних
заробітних плат за кожен місяць
виконання повноважень розпорядника
майна за період з 03.11.2011 року по 25.10.2013
року.

Згідно ч. 4 ст. 3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
арбітражний керуючий має право
отримувати винагороду в розмірі та
порядку, передбачених цим Законом.

Оплата послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника. (ч. 12 ст. 3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом").

Оплата послуг арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
звіт про оплату послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
затверджується рішенням комітету
кредиторів та ухвалою господарського
суду.

За таких умов, колегія суддів
враховуючи затвердження звіту
розпорядника майна про оплату праці за
період з 03.11.2011 року по 25.10.2013 року
комітетом кредиторів боржника
(протокол від 25.10.2013 року), відсутності
зауважень до роботи арбітражного
керуючого, що підтверджується
протоколом засідання комітету
кредиторів боржника від 29.11.2013 року та
положень Закону про банкрутство
вважає, що затвердження звіту
арбітражного керуючого судом першої
інстанції здійснено з урахуванням усіх
обставин справи.

Із врахуванням зазначеного, діючи в
межах повноважень передбачених ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування ухвали
Господарського суду Чернівецької
області у справі № 10/85/б від 05.12.2013 року,
а відтак приходить до висновку, що у
задоволенні вимог апеляційних скарг
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційних
скарг Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія" "Чернівціобленерго", м.
Чернівці, вул. Прутська, 23 "а" (вих. № 9/21743
від 10.12.2013 року) та Державної податкової
інспекції у місті Чернівцях Головного
управління Міндохоів у Чернівецькій
області, м. Чернівці, вул.
Червоноармійська, 200-А (вих. № 1601/24-12-10-012
від 10.12.2013 року) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду
Чернівецької області у справі № 10/85/б
від 05.12.2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 20.01.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Кузь В.Л.