ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2014 р.Справа № 916/2905/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі Філії
"Інфоксводоканал"

до відповідача Дочірнього
підприємства "Житлосервіс" Дочірнього
підприємства Державної Акціонерної
компанії "Хліб України" Одеський
комбінат хлібопродуктів

про стягнення 16438,68грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Заржицька В.О.,
довіреність №3818-4 від 13.12.2013р.,

Від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 09.01.14р. по справі
було оголошено перерву до 13.01.14р. о
14:20хв., в порядку ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
відповідача Дочірнього підприємства
"Житлосервіс" Дочірнього підприємства
Державної Акціонерної компанії "Хліб
України" Одеський комбінат
хлібопродуктів про стягнення
заборгованості у розмірі 53988,68грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.10.2013р. порушено
провадження у справі №916/2905/13.

19.11.13р. від позивача надійшло клопотаня
(вх.№35285/13 від 19.11.13р.), згідно якого
просить суд залучити до матеріалів
справи докази по справі.

Судом клопотання розглянуто та
задоволено, та залучено до матеріалів
справи надані докази по справі.

12.12.2013р. позивач надав заяву про
зменшення позовних вимог (вх.ГСОО№37929/13
від 12.12.2013р.), відповідно до якої, у
зв'язку з тим, що відповідачем були
здійснені часткові проплати в рахунок
сплати заборгованості за договором
№126/1 від 29.05.2002р., просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості у
розмірі 34688,68грн.

17.12.2013р. відповідач надав до канцелярії
господарського суду Одеської області
клопотання (вх.ГСОО№38469/13 від 17.12.2013р.)
про відкладення розгляду справи та про
зобов'язання надати до суду оригінали
договору водопостачання та
водовідведення підписаний з
відповідачем, та всі оригінали
документів, на яких ґрунтуються
позовні вимоги.

Судом клопотання розглянуто та
задоволено.

17.12.2013р. від позивача надійшло
клопотання (вх.ГСОО№38470/13 від 17.12.2013р.)
про залучення до матеріалів справи
довідки №10/12-13 від 10.12.2013р. та копії
квитанції про часткове погашення боргу
відповідачем.

Судом клопотання розглянуто та
задоволено, та залучено до матеріалів
справи надані докази по справі.

За клопотанням відповідача, ухвалою
господарського суду Одеської області
від 20.12.13р. строк вирішення спору по
справі №916/2905/13 було продовжено до
12.01.14р., в порядку ст. 69 ГПК України.

30.12.2013р. позивач надав уточнення
позовних вимог (вх.ГСОО№39976/13 від
30.12.2013р.), відповідно до якої, у зв'язку з
тим, що відповідачем були здійснені
часткові проплати в рахунок сплати
заборгованості за договором №126/1 від
29.05.2002р., просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості у
розмірі 19688,68грн. станом на 30.12.13р.

15.01.2014р. від позивача надійшло
клопотання (вх.ГСОО№569/14 від 15.01.2014р.)
про залучення до матеріалів справи
доказів по справі.

Судом клопотання розглянуто та
задоволено, та залучено до матеріалів
справи надані докази по справі.

Відповідач визнає позовні вимоги з
урахуванням уточнень на суму 38315,21грн.,
та зазначає, що заборгованість була
повністю погашена останнім платежем
26.12.2013р., з підстав викладених у відзиві
за позов(вх.№217/14 від 09.01.2014р.). В
обґрунтування відзиву зазначає про те,
що сума платежів прийнятих у населення
за послуги водопостачання та
водовідведення за період з 01.02.2012р. по
31.03.2013р. була повністю погашена,
останній платіж був здійснений 26.12.2013р.,
що підтверджується доданими
бухгалтерськими документами, які є
додатками до відгуку, в інший частині
вважає вимоги такими, що є
безпідставними та необгрунтованими,
оскільки вважає, що строк дії договору
закінчився, та просить суд в позові
відмовити.

13.01.2014р. позивач подав заперечення на
відзив та уточнення позовних вимог
(вх.ГСОО№570/14 від 13.01.2014р.), відповідно до
яких з твердженнями відповідача
зазначеними у відзиві не погоджується,
та у зв'язку з тим, що відповідачем були
здійснені часткові проплати в рахунок
сплати заборгованості за договором
№126/1 від 29.05.2002р., просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості у
розмірі 16438,68грн. Так в обґрунтування
заперечень зазначає про те, що
відповідно до п.5.3 договору №126/1 від
29.05.2002р., зазначений договір діє з
29.05.2002р. по 29.05.2007р. Цим же пунктом
передбачається продовження договору
на 5 років при відсутності заяв сторін
про зміну або припинення його дії, що
надійшли протягом місяця до закінчення
строку його дії (тобто договором
передбачається автоматична
пролонгація на кожні 5 років). Такої
заяви у обумовлений договором термін з
боку боржника не надходило, тобто
договір №126/1 від 29.05.2002р. є діючим до
29.05.2017р. та таким, що підлягає виконанню.
Також боржник неодноразово вчиняв дії,
якими підтверджував свої зобов'язання
по договору №126/1 від 29.05.2002р., а саме:
04.03.2004р. уклав погодження про зміну
договору №126/1 від 29.05.2002р.; 10.02.2011р.
звернувся до позивача з заявою про
укладання додаткової угоди до
договору. Зазначене звернення
підписане директором ДП «Житлосервіс"
ДП ДАК "Хліб України"ОКХ Фіщенко, який
працює на даній посаді і у теперішній
час; виконував приписи п.2 погодження
про зміну договору №126/1 від 29.05.2002р.
щодо надання у письмовій формі
відомостей про водоспоживання. Такі
відомості за підписом директора
Фіщенко І.В., скріпленого печаткою
підприємства, надавалися у лютому,
липні, серпні, жовтні - грудні 2012р. У
звіті за лютий 2012р. чітко зазначений
номер особового рахунку боржника
(№13055), який був відкритий виключно на
підставі договору №126/1 від 29.05.2002р.;
виконував (частково) приписи п.3.1
договору №126/1 від 29.05.2002р. щодо сплати
за отримані послуги водопостачання та
водовідведення, про що свідчать надані
відповідачем квитанції, в яких також
зазначений номер особового рахунку
боржника (№13055). Крім того, у наданій
відповідачем бухгалтерській довідці
чітко зазначені номера та дати
виставлених позивачем рахунків
(надаємо), на підставі яких відповідач
здійснював оплати. У кожному рахунку
зазначено, що він виставлений на
підставі договору №126/1 від 29.05.2002р.
Стосовно посилань відповідача
відносно сплати ним заборгованості у
повному обсязі та наданих ним
квитанцій повідомляє, що на суми,
зазначені у квитанціях №3 та №4 (9800грн.
та 9500грн.), позовні вимоги були зменшені
відповідно до уточнень позовних вимог
від 12.12.2013р., на суму, зазначену у
квитанції №2 (15000грн.) позовні вимоги
були зменшені відповідно до уточнень
позовних вимог від 30.12.2013р., сума у
розмірі 1980грн. (квитанція №1) первісно
урахована у розрахунку суми боргу, а
сума у розмірі 3250грн. (квитанція №5) не
урахована, тому сума боргу підлягає
уточненню і складає 16438,68грн. за період
з 01.02.2012р. по 01.04.2013р.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

29.05.2002р. між Комунальним підприємством
"Одесводоканал" (водоканал) та Дочірнім
підприємством "Житлосервіс" Дочірнього
підприємства Державної Акціонерної
компанії "Хліб України" Одеський
комбінат хлібопродуктів (абонент) було
укладено договір №126/1 на послуги
водопостачання та
водовідведення(населення), відповідно
до умов якого водоканал надає послуги
щодо надання питної води ГОСТ 2847-82
„Вода питна" а також по прийманню
стічних вод на об'єкти абонента, у
відповідності з Додатками №1,2,3, які
щорічно до 15 листопада кожного року
направляються водоканалу (п.1.1.
договору).

Відповідно до п.1.2. цього договору,
абонент своєчасно сплачує надані йому
послуги водопостачання та
водовідведення, експлуатує та утримує
водопровідні та каналізаційні мережі,
прилади та пристрої на них в належному
стані відповідно до встановлених
Правил, перелічених в п.2.1. даного
договору та діючого законодавства.

Розділом 2 вказаного договору
визначені права та обов'язки сторін.

Сторони зобов'язуються керуватися
чинними „Правилами користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення міст та селищ
України", затвердженими наказом
Держжиткомгоспу України від 01.07.1994р.
№65, „Правилами технічної експлуатації
систем водопостачання та
водовідведення", затвердженими наказом
Держжиткомгоспу України від 05.07.1995р.
№30, „Правилами приймання виробничих
стічних вод підприємств, установ та
організацій в систему каналізації м.
Одеси, затвердженими розпорядженням
Одеської облдержадміністрації №87/А-98
від 09.02.1998р.", чинними держстандартами,
іншими нормативними актами, прийнятими
у встановленому законом порядку(п.2.1
договору).

Згідно п.п.2.2.1 договору, водоканал
зобов'язується подавати абоненту воду
та приймати стоки у відповідності із
станом мереж та споруд.

Умовами п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.7 п.2.3 договору
визначено, що абонент зобов'язується
утримувати в належному технічно
справному стані
водопровідно-каналізаційні мережі,
прилади та пристрої, обладнання та
споруди, що знаходяться у нього на
балансі; забезпечити економне та
раціональне витрачання води, не
допускати витікання води; забезпечити
безпечний та вільний доступ
обслуговуючому персоналу водоканалу
до систем внутрішнього водопостачання
та каналізації у будь-який час доби для
перевірки технічного стану внутрішніх
мереж та відбору проб, своєчасно
виконувати приписи по усуненню
витікання.

Відповідно до п.п.2.3.8 п.2.3 зазначеного
розділу абонент зобов'язаний
щомісячно, за встановленою формою з
першого по п'яте число у письмовій
формі, надавати відомості про
водоспоживання абонента та фактичної
оплаті населенням послуг
водопостачання за минулий місяць.

Абонент зобов'язався місячно до 12-го
числа поточного місяця оформлювати акт
бухгалтерської звірки по розрахунками
за отримані послуги(пп.2.3.9 п.2.3
договору).

Розділом 3 даного договору
запроваджений порядок та строки
розрахунків.

Відповідно до п.3.1 цього розділу облік
спожитої води здійснюється за
показниками приладів обліку води,
встановлених на об'єктах абонента у
відповідності з даними додатками №1,2,3.
За відсутності приладу обліку води,
тимчасово до його влаштування,
кількість спожитої води визначається
на підставі затверджених у
встановленому порядку нормативів
водоспоживання.

За п.3.2 вказаного розділу оплата послуг
водокористування та водовідведення
здійснюється щомісячно до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок водоканала.

Оплата здійснюється за тарифами,
затвердженими у встановленому діючим
законодавством порядку(п.3.3 цього
розділу).

Відповідальність сторін встановлена
розділом 4 цього договору.

Додаткові умови запроваджені
сторонами у розділі 5.

Договір укладено строком на п'ять років
і діє з 29.05.2002р. по 29.05.2007р. Договір
вважається продовженим на наступні 5
років, якщо до спливу місяця після
закінчення строку його дії жодна
сторона не заявить про зміну або
припинення його дії (п.5.3. вказаного
розділу).

04.03.04р. між сторонами було укладено
угоду про зміну договору.

Позивач звертає увагу суду на те, що
розрахунок заборгованості за надані
послуги водопостачання у спірному
періоді здійснювались позивачем
згідно даних засобів обліку та діючими
тарифами, затверджених Постановою НКРЕ
№59 від 20.01.2011р., Постановою
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг №89 від 10.02.2012р.

Однак відповідач не в повному обсязі
виконував оплату за надані послуги, у
зв'язку з чим за період з 01.02.2012р. по
01.04.2013р. у нього виникла заборгованість
перед позивачем на суму 53988,68грн., що
підтверджується наданим позивачем
обґрунтованим розрахунком суми боргу
та копіями звітів, актів контрольних
зйомок, що складалися відповідно до
договору №126/1 від 29.05.2002р.

22.04.13р. позивачем було надіслано на
адресу відповідача супровідним листом
акт звірки взаємних розрахунків №68,
який залишений відповідачем без
відповіді.

Згідно бухгалтерської довідки, станом
на 11.01.2014р. заборгованість Дочірнього
підприємства "Житлосервіс" Дочірнього
підприємства Державної Акціонерної
компанії "Хліб України" Одеський
комбінат хлібопродуктів за послуги
водопостачання та водовідведення
складає 16438,68грн.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором обов'язку
щодо оплати заборгованості за отримані
послуги, позивач звернувся до суду з
даною позовною заявою, та уточненням до
неї згідно яких просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
договором №126/1 від 29.05.2002р. за період з
01.02.2012р. по 01.04.2013р.(станом на 11.01.2014р.) у
розмірі 16438,68грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Так, судом встановлено наявність
надання позивачем послуг за договором
№126/1 від 29.05.2002р., існування
заборгованості Дочірнього
підприємства "Житлосервіс" Дочірнього
підприємства Державної Акціонерної
компанії "Хліб України" Одеський
комбінат хлібопродуктів по оплаті, у
зв'язку з чим уточнена позовна вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення за
період з 01.02.2012р. по 01.04.2013р.(станом на
11.01.2014р.) у розмірі 16438,68грн., є
обґрунтованою та підлягає судом
задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та зазначені приписи норм
матеріального права, перевіривши
правильність нарахування позивачем
плати за спожиті послуги
водопостачання та водовідведення, а
також перевірівши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінівши
докази, що мають правове значення для
розгляду і вирішення спору по суті,
уточнена позовна вимога Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал" до
Дочірнього підприємства "Житлосервіс"
Дочірнього підприємства Державної
Акціонерної компанії "Хліб України"
Одеський комбінат хлібопродуктів про
стягнення заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення у
розмірі 16438,68грн. є обґрунтованою,
підтвердженою наявною у справі
матеріалами та підлягає задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
відшкодувати позивачу за рахунок
відповідача витрати по сплаті
судового збору на суму 1720,50грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства
"Житлосервіс" Дочірнього підприємства
Державної Акціонерної компанії "Хліб
України" Одеський комбінат
хлібопродуктів (65000, м.Одеса,
вул.Чорноморського козацтва, 22; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в
особі філії "Інфоксводоканал"(65039, м.
Одеса, вул. Басейна, 5, р/р№7301 в АБ
„Південний", м.Одеса, МФО 328209, ) заборгованість за послуги
водопостачання та водовідведення у
сумі 16438(шістнадцять тисяч чотириста
тридцять вісім)грн. 68коп., витрати по
сплаті судового збору на суму 1720(одну
тисячу сімсот двадцять)грн.50коп.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 20.01.2014р.

Суддя
Гут С.Ф.