ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.14р. Справа № 904/155/14

За позовом Дочірнього підприємства
"Шевченківське" Комунального
підприємства "Дніпродзержинське
житлове об'єднання", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

до Комунального підприємства
"Дніпродзержинське житлове об'єднання",
м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

про визнання правонаступником
дебіторської та кредиторської
заборгованості

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство «Шевченківське»
комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» про визнання комунального
підприємства «Дніпродзержинське
житлове об'єднання» правонаступником
дебіторської та кредиторської
заборгованості дочірнього
підприємства «Шевченківське»
комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до п. 1.1 статуту Дочірнього
підприємства «Шевченківське»
комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання», підприємство створено за
наказом Комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання»і є його дочірнім
підприємством, яке являє собою
територіальний виробничий,
господарський комплекс з комунальною
формою власності. Наказом №151 від
30.08.2011р. комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» було прийнято рішення
розпочати процедуру припинення
господарсько-фінансової діяльності ДП
«Шевченківське» КП «ДЖО» шляхом
реорганізації та приєднання до
материнського підприємства КП «ДЖО»
та передачею останньому дебіторської
та кредиторської заборгованостей.
Голова ліквідаційної комісії
підприємства направила лист вих.№777/5
від 02.12.2013р. до КП «ДЖО» з пропозицією
підписати акт прийому - передачі
дебіторської та кредиторської
заборгованостей між підприємствами.
Однак КП «ДЖО» листом вих. №782/5 від
06.12.2013р. повідомило про відмову у
підписанні акту прийому -передачі
дебіторської та кредиторської
заборгованостей, у зв'язку з
відсутністю відносин
правонаступництва між підприємствами.

Ухвалою суду від 10.01.2014р. порушено
провадження по справі та призначено
судове засідання на 29.01.2014р.

У судове засідання представники
позивача та відповідача з'явились.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Шевченківське"
комунального підприємства
"Дніпродзержиньске житлове об'єднання",
назване в подальшому «підприємство»
створено за наказом комунального
підприємства "Дніпродзержиньске
житлове об'єднання", назване в
подальшому «засновник», та являє собою
територіальний виробничий,
господарський комплекс (п.1.1 статуту
Дочірнього підприємства
"Шевченківське" комунального
підприємства "Дніпродзержиньске
житлове об'єднання").

Відповідно до п.11.1 статуту
реорганізація і ліквідація
"підприємства" проводиться по рішенню
"засновника" або за рішенням суду та
згідно діючого законодавства.

Наказом №151 від 30.08.2011 року
комунального підприємства
«Дніпродзержинське житлове
об'єднання» було прийнято рішення
розпочати процедуру припинення
господарсько-фінансової діяльності ДП
«Шевченківське» КП «Дніпродзержинське
житлове об'єднання» шляхом
реорганізації та приєднання до
материнського підприємства КП «ДЖО»
та передачею останньому дебіторської
та кредиторської заборгованостей.

Дочірнє підприємство "Шевченківське"
комунального підприємства
"Дніпродзержиньске житлове об'єднання"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовою
заявою до Комунального підприємства
"Дніпродзержиньске житлове об'єднання",
в якій просить визнати Комунальне
підприємство "Дніпродзержиньске
житлове об'єднання" правонаступником
Дочірнього підприємства
"Шевченківське" комунального
підприємства "Дніпродзержиньске
житлове об'єднання".

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Статтею 20 Господарського кодексу
України передбачено, що права та
законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються шляхом:
визнання наявності або відсутності
прав; визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських відносин;
іншими способами, передбаченими
законом.

Отже, як вбачається з вищенаведеного,
відсутній такий спосіб захисту, згідно
якого можна визнати Комунальне
підприємство "Дніпродзержиньске
житлове об'єднання" правонаступником
Дочірнього підприємства
"Шевченківське" комунального
підприємства "Дніпродзержиньске
житлове об'єднання".

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що зазначена позивачем
вимога є нічим іншим як встановленням
факту, що має юридичне значення; цей
факт може встановлюватися
господарським судом лише при існуванні
та розгляді між сторонами спору про
право цивільне; його встановлення є
елементом оцінки фактичних обставин
справи та обґрунтованості вимог. Отже,
позивачем невірно обрано спосіб
захисту своїх прав та інтересів.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача у розмірі 1218,00гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
-з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя І.В. Мілєва Повне рішення
складено 29.01.2014