ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2014 р.
Справа № 911/4213/13

за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»,

м. Дніпропетровськ,

до відповідача фізичної особи -
підприємця Хоменко Галини Павлівни, с.
Софіївська Борщагівка
Києво-Святошинського району,

про стягнення 33 167,83 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: Тулба К.Г.,
уповноважена, довіреність від 13.06.2013р.
№1854-О;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ :

позивач - публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк", м. Дніпропетровськ,
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом від 30.10.2013р.
до відповідача - фізичної
особи-підприємця Хоменко Галини
Павлівни, с. Софіївська Борщагівка
Києво-Святошинського району, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 33 167,83 грн., яка
складається з: 20 500,00 грн. основного
боргу, 8 354,65 грн. заборгованість по
процентам за користування кредитом, 2
245,63 грн. пеня за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань, 2 067,55 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем -
фізичною особою-підприємцем Хоменко
Галиною Павлівною своїх зобов'язань за
договором банківського обслуговування
від 20.12.2011р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.11.2013р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №911/4213/13 та
призначено справу до розгляду.

03.11.2013р. в судове засідання
представники позивача та відповідача
не з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, вимоги ухвали суду від
02.11.2013р. не виконали та про причини
нез'явлення суд належним чином не
повідомили.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.12.2013р. розгляд справи
№911/4213/13 відкладено на 17.12.2013р.

17.12.2013р. до господарського суду
Київської області від представника
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла
заява від 17.12.2013р. б/н, в якій
представник позивача просив суд
відкласти розгляд справи на іншу дату у
зв'язку із неможливістю забезпечити
явку повноважного компетентного
представника, а також неможливістю
надати витребувану судом довідку
органу Державної казначейської служби
України про зарахування судового збору
в сумі 1 720,50 грн. до державного бюджету.

В судове засідання 17.12.2013р.
представники позивача та відповідача
не з'явились та вимоги суду, викладені в
ухвалі від 03.12.2013р., не виконали.
Представник відповідача про причини
нез'явлення у судове засідання 17.12.2013р.
суд належним чином не повідомив.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.12.2013р. розгляд справи
№911/4213/13 відкладено на 10.01.2014р.

10.01.2014р. до господарського суду
Київської області від представника
позивача надійшли витребувані ухвалою
суду від 17.12.2013р. документи та докази.

В судовому засіданні 10.12.2013р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив суд їх
задовольнити. Відповідач в судове
засідання 10.01.2014р. свого представника
не направив, витребувані судом
документи не подав, про причини
нез'явлення суд належним чином не
повідомив.

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час та
місце розгляду справи у разі виконання
судом вимог частини першої ст. ст. 87, 64
ГПК України.

За змістом зазначених статей, зокрема,
в разі якщо ухвалу було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Направлені судом відповідачу
рекомендовані поштові відправлення з
копіями ухвал від 12.11.2013р., 03.12.2013р., від
17.12.2013р. підприємством зв'язку не
повернуті.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи обмежений статтею 69 ГПК
України строк розгляду справи, те, що
відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, та те, що матеріалів
справи достатньо для вирішення спору
по суті, відповідно до права суду,
наданого йому ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши позов публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ
(далі по тексту - ПАТ "ПриватБанк", Банк)
до відповідача - фізичної особи -
підприємця Хоменко Галини Павлівни, с.
Софіївська Борщагівка
Києво-Святошинського району (далі по
тексту - ФОП Хоменко Г.П.) всебічно та
повно вивчивши зібрані у справі докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, зокрема з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 1066, частин 1, 2
ст. 1067 ЦК України за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами. Банк зобов'язаний укласти
договір банківського рахунка з
клієнтом, який звернувся з пропозицією
відкрити рахунок на оголошених банком
умовах, що відповідають закону та
банківським правилам.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо
відповідно до договору банківського
рахунка банк здійснює платежі з
рахунка клієнта, незважаючи на
відсутність на ньому грошових коштів
(кредитування рахунка), банк вважається
таким, що надав клієнтові кредит на
відповідну суму від дня здійснення
цього платежу. При цьому права та
обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 1054, частиною 1 ст. 1055, частиною 1
ст. 10561 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Розмір процентів та порядок їх сплати
за договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно до ст. 634 ЦК України договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до вищезазначених норм
закону 20.12.2011р. ФОП Хоменко Г.П.
підписано заяву про відкриття рахунку
та картку із зразками підписів і
відбитка печатки, якою відповідач
приєднався до Умов та правил надання
банківських послуг, тарифів банку (далі
по тексту - Умови), які разом із заявою
складають Договір банківського
обслуговування від 20.12.2011р. на
наступних умовах:

- вид кредиту - "кредитний ліміт на
поточний рахунок" корпоративного
клієнта, який надається на поповнення
оборотних коштів та здійснення
поточних платежів в межах кредитного
ліміту (20 500,00 грн.). Банк здійснює
обслуговування ліміту клієнта, яке
полягає в проведенні його платежів
зверх залишку коштів на поточному
рахунку Клієнта, при наявності вільних
грошових ресурсів, за рахунок
кредитних коштів в межах ліміту шляхом
дебетування поточного рахунку. При
цьому утворюється дебетове сальдо.
(пункт 3.18.1 Умов);

- періодом безперервного
користування кредитом є період часу, на
протязі якого безперервно існувало
дебетове сальдо на поточному рахунку.
Період безперервного користування
кредитним лімітом на поточному рахунку
- не більше 35 днів (пункт 3.18.1.11 Умов);

- для розрахунку процентів за
користування кредитним лімітом
встановлюється диференційована
процентна ставка, яка залежить від
строку існування непогашеного залишку
по кредиту. а) за період користування
кредитом до дати обнулення дебетового
сальдо в одну з дат з наступного 20-го по
25-те число місяця процентна ставка
складає 0% річних, б) при необнуленні
дебетового сальдо протягом 90 днів з
останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
процентна ставка складає 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню (пункти 3.18.1.12, 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2
Умов);

- в разі непогашення кредиту
починаючи з 91 дня після дати завершення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта вважаються порушеними. При
порушенні клієнтом зобов'язань він
сплачує банку проценти за користування
кредитом в розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості та
пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку
заборгованості за кожен день
прострочки. Сплата пені здійснюється з
дня, наступного за датою порушення
зобов'язань (пункт 3.18.4.1.3 Умов);

- клієнт сплачує банку винагороду
за використання ліміту 1-го числа
кожного місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існувало на кінець банківського дня за
попередній місяць шляхом списання
винагороди із своїх рахунків. При зміні
ліміту банк може вимагати винагороди
від різниці між встановленим лімітом
та колишнім лімітом (пункт 3.18.4.4 Умов);

- при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань по сплаті
процентів, строків повернення кредиту,
винагороди, клієнт сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу (пункт
3.18.5.1 Умов);

- нарахування неустойки за кожен
випадок порушення зобов'язань
здійснюється протягом 3-х років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано клієнтом (пункт 3.18.5.4 Умов).

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідно до ст.
629 ЦК України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Як вбачається з виписки по рахунку ФОП
Хоменко Г.П. з 27.09.2012р. по 17.10.2013р., банк
належним чином та в повному обсязі
виконав взяті на себе зобов'язання
згідно Умов, надавши відповідачу
кредитний ліміт в розмірі 20 500,00 грн.

Приписами статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як зазначено у статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з виписки по рахунку ФОП
Хоменко Г.П. з 27.09.2012р. по 17.10.2013р.,
відповідач у строки, встановлені
Умовами та правилами надання
банківських послуг, тарифів банку,
дебетове сальдо не обнулив, в
результаті чого з станом на 17.10.2013р. за
заявлений позивачем період у
відповідача рахується прострочена
заборгованість по кредиту в розмірі 20
500,00 грн. та по комісіям за користування
кредитом в розмірі 2 067,55 грн.

Крім того, відповідно до частини 1 ст. 1048
ЦК України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Як
встановлено судом, Договором
банківського обслуговування від
20.12.2011р. для розрахунку процентів за
користування кредитним лімітом
встановлена диференційована процентна
ставка, відповідно до якої при
необнуленні дебетового сальдо
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню, процентна ставка
складає 24% річних, а в разі непогашення
кредиту починаючи з 91 дня після дати
завершення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
зобов'язань процентна ставка становить
48% річних від суми залишку непогашеної
заборгованості.

Виходячи з вищевикладеного, судом
встановлено, що за станом на 17.10.2013р. (за
заявлений позивачем період) за
відповідачем рахується заборгованість
по процентам за користування кредитом
в сумі 8 354,65 грн., виходячи з розрахунку
диференційованої процентної ставки,
передбаченої Договором.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як н підставу
своїх вимог і заперечень. Згідно з
частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність
своєї вини доводить особа, яка порушила
зобов'язання. Суд ухвалами від 12.11.2013р.,
від 03.12.2013р., від 17.12.2013р. витебовував у
відповідача докази, що підтверджують
погашення відповідачем кредитного
ліміту, процентів та штрафних санкцій
за договором банківського
обслуговування. Відповідач відзив на
позов не подав, доказів належного
виконання своїх зобов'язань за
Договором не надав, доводи позивача не
спростував.

Крім того, у зв'язку із простроченням
грошових зобов'язань позивач просить
суд стягнути з відповідача пеню в
розмірі 2 245,63 грн., передбачену пунктом
3.18.5.1 Умов, виходячи з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Щодо зазначених вимог суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини першої ст. 546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно до визначення частини 3 ст. 549 ЦК
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно зі статтею 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється в письмовій
формі.

Пунктом 3.18.5.1 Умов передбачено, що при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті процентів,
строків повернення кредиту,
винагороди, клієнт сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини шостої ст. 231 ГК
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно частини другою статті 343 ГК
України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначає, що розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Постановою правління НБУ від 21.03.2012р.
№102 "Про регулювання
грошово-кредитного ринку" розмір
облікової ставки НБУ встановлений на
рівні 7,5%. Постановою правління НБУ від
10.06.2013р. №209 "Про регулювання
грошово-кредитного ринку" розмір
облікової ставки НБУ встановлений на
рівні 7,0%.

Відповідно до вказаних норм закону
перевіривши розрахунок пені, наданий
позивачем, суд встановив факт, що
поданий позивачем розрахунок виконано
арифметично вірно та у відповідності
до чинного законодавства і станом на
17.10.2013р. належна до стягнення з
відповідача пеня складає суму 2 245,63 грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направляв відповідачу
претензію від 07.10.2013р. №11220K110S06Q, в якій
просив негайно погасити прострочену
заборгованість в повному обсязі за
реквізитами, встановленими умовами
кредитного договору, про що свідчать
копії фіскального чеку «Укрпошти» від
13.10.2013р. №5594 та опису вкладення в цінний
лист від 13.10.2013р. Суду не подано доказів
того, що відповідач надав відповідь на
зазначену претензію або сплатив
існуючу заборгованість належним чином.

За таких обставин, повно та
обґрунтовано дослідивши матеріали
справи, перевіривши на відповідність
закону та дійсним обставинам справи
розрахунки заборгованості та штрафних
санкцій, надані позивачем, суд
задовольняє позов публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку "ПриватБанк" повністю та приймає
рішення про стягнення з фізичної особи
- підприємця Хоменко Галини Павлівни
заборгованості в сумі 33 167,83 грн., яка
складається з: 20 500,00 грн. основного
боргу, 8 354,65 грн. заборгованості по
процентам, 2 067,55 грн. заборгованості по
комісії, 2 245,63 грн. пені, та, відповідно
до частини 5 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладає судові витрати на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст. 11,
частиною 1 ст. 509, ст. ст. 525, 526, 530,
частиною 1 ст. 546, ст. 547, частиною 3 ст. 549,
ст. ст. 610, частиною 1 ст. 612, частиною 2 ст.
614, ст. ст. 629, 634, частиною 1 ст. 1048, ст. 1054,
частиною 1 ст. 1055, частиною 1 ст. 10561,
частиною 1 ст. 1066, частинами 1, 2 ст. 1067, ст.
1069 Цивільного кодексу України,
частиною 6 ст. 231, частиною 2 ст. 343
Господарського кодексу України,
статтями 33, 49, 69, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до фізичної особи -
підприємця Хоменко Галини Павлівни
задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця Хоменко Галини Павлівни
(08131, Київська обл., Києво-Святошинський
р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул.
Південна, буд. 15, кв. 46, ідентифікаційний
код )

на користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50, )

20 500,00 грн. (двадцять тисяч п'ятсот
гривень нуль копійок) основної
заборгованості,

8 354,65 грн. (вісім тисяч триста п'ятдесят
чотири гривні шістдесят п'ять копійок)
заборгованості по процентам,

2 245,63 грн. (дві тисячі двісті сорок п'ять
гривень шістдесят три копійки) пені,

2 067,55 грн. (дві тисячі шістдесят сім
гривень п'ятдесят п'ять копійок)
заборгованості по комісії,

1 720,50 грн. (одну тисячу сімсот двадцять
гривень п'ятдесят копійок) судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 17.01.2014р.