ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.14р. Справа № 904/8385/13

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 24 604 грн. 92 коп.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Портний М.І., дов. № 31 від
01.01.2014 року, юрисконсульт комерційного
відділу;

від відповідача: Чобанюк Т.М., дов. №
52-16/30 від 03.12.2013 року, провідний
юрисконсульт юридичного відділу.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області та просить стягнути з
Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" 24604,92 грн., з яких: 24076,92 - плата
за користування вагонами, 528,00 грн. -
збір за зберігання вантажу, судовий
збір у сумі 1 720,50 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
взаємовідносини позивача з
відповідачем щодо подачі та забирання
вагонів регулюються як Статутом
залізниць України, так і укладеним між
ними договором № ПР/М-08-2/11-2476аНЮдч від
06.11.2008 року про експлуатацію
залізничної під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці.

Так, у квітні 2013 року залізницею були
прийняті до перевезення власні вагони
на адресу ВАТ "Південний ГЗК". Однак, на
шляху прямування, відповідно до вимог
пунктів 9, 10 Правил користування
вагонами і контейнерами, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 25.02.1999 року № 113, вагони були
затримані відповідно до наказу № 253 за
актом про затримку вагонів форми ГУ-23а
№ 32 від 29.04.2013 року та актом загальної
форми ГУ-23 № 3078 від 29.04.2013 через
зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг у зв'язку з
несвоєчасним забиранням вантажу
одержувачем на свою під'їзну колію.

На підставі зазначених актів,
позивачем складені відомості плати за
користування вагонами та
накопичувальна картка із розрахунком
плати за користування вагонами та
збору за зберігання вантажу, які
відповідачем підписані із
застереженням щодо готовності
прийняти спірні вагони.

Як зазначає позивач, на момент видання
наказу про затримку вагонів на станції
Кривий Ріг усі колії були зайняті
вагонами, які несвоєчасно вивозилися
комбінатом на свою під'їзну колію. За
цим фактом складені акти загальної
форми ГУ-23, які доводять вину ВАТ
"Південний ГЗК" у зайнятості колій
станції призначення, що
унеможливлювало доставку залізницею
вантажу до станції призначення.

За вказаних обставин позивач стверджує
про безпідставність заперечень
відповідача у відомостях плати за
користування вагонами та в
накопичувальній картці про те, що ВАТ
"Південний ГЗК" був готовий прийняти
затримані на підходах вагони на свою
під'їзну колію.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
наведених у позові підстав.

Відповідач проти позову заперечує. У
письмовому відзиві на позов зазначає,
що матеріали справи не містять
документів, які б свідчили про
наявність вини відповідача у простої
вагонів, тому підстави для стягнення з
відповідача плати за користування
вагонами, а також збору за зберігання
вантажу відсутні. Докази про відмову
ВАТ "Південний ГЗК" приймати вагони
відсутні. Аналізуючи надане позивачем
Положення про зайнятість колій на
станції призначення з моменту прибуття
спірних вагонів і до закінчення
затримки, відповідач зазначає про
значні проміжки часу на коліях,
достатні для доставки спірних вагонів,
а також вказує на те, що колії №№ 9, 11
були вільними на момент прибуття
поїзду та на момент винесення наказу,
колії №№ 3, 4, 5, 6, 8, 12, 1б, 14 були зайняті
не з вини відповідача, колії I, IA, IIA були
вільними.

Представник відповідача у судовому
засідання надав пояснення, аналогічні
за змістом відзиву на позов.

Розгляд справи призначався на 19.11.2013
року, 05.12.2013 року, 19.12.2013 року, 10.01.2014 року,
13.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.12.2013
року строк вирішення спору був
продовжений на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 13.01.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2008 року між Державним
підприємством "Придніпровська
залізниця" (залізниця) та Відкритим
акціонерним товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
(власник колії) укладений договір №
ПР/М-08-2/11-2476аНЮдч про експлуатацію
залізничної під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці, відповідно
до пункту 1 якого згідно зі Статутом
залізниць України, Правилами
перевезень вантажів залізничним
транспортом України і на умовах цієї
угоди експлуатується під'їзна колія,
яка належить власнику, що примикає до
станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці стрілкою № 2/4 в парній
горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним
локомотивом.

Час перебування вагонів на під'їзній
колії обчислюється з моменту
закінчення передавальних операцій при
передачі вагонів залізницею власнику
колії до моменту закінчення цих
операцій при поверненні вагонів
залізниці (пункт 11 договору).

Відповідно до пункту 16 договору
власник колії сплачує залізниці плату,
у тому числі:

- за користування вагонами згідно з
Правилами перевезень вантажів
залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах - у
разі затримки їх з вини одержувача
після закінчення терміну безоплатного
зберігання, яка сплачується незалежно
від місця затримки (на станції
призначення та на підходах до неї) -
згідно з Правилами зберігання
вантажів.

Вагони для під'їзної колії подаються
локомотивом залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії.

Здавання вагонів проводиться на одній
з приймально-здавальних колій станції
Допоміжна (пункт 6 договору).

Цей договір укладається терміном на 5
років і діє з 11.12.2008 року до 10.12.2013 року
включно (пункт 21 договору).

Відповідно до розділу I узгодженого
сторонами Єдиного технологічного
процесу роботи під'їзної колії ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" і станції примикання Кривий
Ріг Придніпровської залізниці (далі -
ЄТП) приймально-відправну
характеристику парних та непарних
вантажних поїздів мають наступні
колії: №№ IA, Iб, IIA, II, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 11, 12, 14.

За накладною № 51021467 залізницею були
прийняті порожні вагони на своїх осях
власності ДП "Укрспецвагон" для
перевезення на адресу Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с. 73
- 75 том 1).

Відповідно до зазначеної накладної
станція та залізниця призначення -
Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

За наказом № 253 від 29.04.2013 року о 01:35 год.
були затримані вагони на станції
Кривий Ріг-Головний Придніпровської
залізниці через неможливість
приймання їх станцією Кривий Ріг
Придніпровської залізниці з причини
скупчення вагонів на станції Кривий
Ріг Придніпровської залізниці, що
прибули на адресу Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", у
зв'язку з неприйняттям вагонів
вантажовласником - Відкритим
акціонерним товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" і
несвоєчасним вивільненням колій від
вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до наказу затримці
підлягали вагони №№ голова 58818840 хвіст
58836479 у кількості 60 вагонів, індекс
поїзда 5062-60-4672 з вантажем - на своїх
осях, що перевозились у поїзді № 2341 (а.с.
69 том 1).

За наведеним фактом станцією затримки
вагонів - Кривий Ріг-Головний
Придніпровської залізниці складений
акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №
32 від 29.04.2013 року, що прибули поїздом №
2341 29.04.2013 року о 01:30 год. на адресу
Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат". Акт про затримку вагонів
складений через неприйняття їх
вантажовласником з причини скупчення
вагонів на станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці у зв'язку з
несвоєчасним вивільненням колій від
вантажу (а.с. 70 том 1).

Також щодо наведених обставин
складений акт загальної форми ГУ-23 № 3078
від 29.04.2013 року (а.с. 72 том 1).

Повідомлення про затримку вагонів
отримане відповідачем 29.04.2013 року о 02:35
год. У повідомленні зазначено про
готовність прийняти вагони (а.с. 71 том 1).

03.05.2013 року о 15 год. 20 хв. у журналі № 3
диспетчерських розпоряджень по
Криворізькій дирекції залізниці на
відміну наказів по затриманих поїздах
форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 691 про
надання дозволу станції Кривий
Ріг-Головний відправити поїзд № 2341,
який був затриманий за наказом № 253, з
оформленням усіх необхідних
документів (а.с. 159-160 том 1).

Відповідно до акту про затримку
вагонів форми ГУ-23а № 33 від 29.04.2013 року
затримані вагони, що прибули поїздом №
2347, відправлені поїздом № 2347 30.04.2013 року
о 21 год. 05 хв.

На станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці складені акти загальної
форми ГУ-23 стосовно зайнятості колій
призначення вагонами за увесь час з
моменту прибуття поїзду із спірними
вагонами і до закінчення ії затримки на
станції підходу Кривий Ріг-Головний
Придніпровської залізниці (а.с. 30 - 54, 220 -
238 том 1).

Враховуючи наведені вище обставини
щодо затримки вагонів за вказаною
накладною станції Кривий Ріг-Головний
Придніпровської залізниці, за увесь
час їх затримки позивачем розраховано
та заявлено до стягнення плату за
користування вагонами у загальній сумі
24076,92 грн. з ПДВ, яка включена до
відомостей плати за користування
вагонами (ф. ГУ-46) №№ 22059569, 07059520, 08059522,
підписаних зі сторони відповідача із
застереженням про готовність прийняти
вагони на під'їзну колію (а.с. 92 - 103 том 1).

Крім того, позивачем розрахований та
заявлений до стягнення збір за
зберігання вантажу у сумі 528,00 грн. з ПДВ
за накопичувальною карткою ф. ФДУ-2 №
07059133 від 07.05.2013 року (а.с. 91 том 1).

Причиною виникнення спору є несплата
відповідачем плати за користування
спірними вагонами та збору за
зберігання вантажу.

Відповідно до положень частини п'ятої
статті 307 Господарського кодексу
України, які кореспондуються з
положеннями частини другої статті 908 та
статті 920 Цивільного кодексу України,
умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами. Сторони
можуть передбачити в договорі також
інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству та додаткову
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту
залізниць України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998 року № 457, з подальшими
змінами (далі - Статут), взаємовідносини
залізниці з підприємством, порядок і
умови експлуатації залізничних
під'їзних колій визначаються
договором. Порядок подачі і забирання
вагонів і контейнерів на залізничній
під'їзній колії встановлюється
договором на експлуатацію залізничної
колії (договором на подачу та забирання
вагонів).

Згідно зі статтею 46 Статуту одержувач
зобов'язаний прийняти і вивезти зі
станції вантаж, що надійшов на його
адресу. Терміни вивезення і порядок
зберігання вантажів установлюються
Правилами. Вантажі, що прибули,
зберігаються на станції безкоштовно
протягом доби. Цей термін обчислюється
з 24-ої години дати вивантаження вантажу
(контейнера) засобами залізниці або з
24-ої години дати подачі вагонів під
вивантаження засобами одержувача. За
зберігання вантажу на станції понад
зазначений термін справляється плата,
встановлена тарифом.

За приписами статті 119 Статуту за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.
Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства. За час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу
розраховується згідно з пунктом 8
Правил зберігання вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 року № 644
(з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил
зберігання вантажів збір за зберігання
вантажів у вагонах (контейнерах) у разі
затримки їх з вини одержувача
(відправника) після закінчення терміну
безоплатного зберігання сплачується
незалежно від місця затримки (на
станції призначення та на підходах до
неї, на прикордонних, припортових
станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2
розділу ІІІ Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом у межах України та
пов'язані з ними послуги, затвердженого
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір
за зберігання власного (орендованого)
рухомого складу на своїх осях (з
одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн.
за добу. У всіх випадках неповна доба
зберігання вантажів округляється до
повної.

Правилами користування вагонами чітко
встановлено порядок і умови обліку
вагонів, які були затриманими на
підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил
користування вагонами і контейнерами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 25.02.1999 року № 113
(зареєстр. в МЮ України 15.03.1999 р. № 165/3458)
усі завантажені вагони, а також порожні
вагони, які належать підприємствам,
організаціям, портам, установам і
громадянам, та орендовані ними,
знаходяться на станціях і на підходах
до них в очікуванні подавання під
вантажні або інші операції з причин,
які залежать від вантажовласника, є
такими, що перебувають у користуванні
вантажовласника. У разі затримки
вагонів на станції з причин, які
залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
початку та закінчення затримки вагонів
і їх номери.

Про затримку вагонів з вини
вантажовласника на підходах до станції
призначення залізниця видає наказ.
Облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією. Усі дані в цьому акті,
передаються станцією у повідомленні
про затримку вагонів на станцію
призначення. Станція призначення
інформує вантажовласника про затримку
вагонів з його вини, передаючи йому
копію повідомлення про затримку
вагонів не пізніше двох годин після
його отримання (телефонограмою,
телеграфом, поштовим зв'язком, через
посильних, факсом або іншим способом)
(пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та
нарахування плати за користування ними
провадиться на станціях відправлення
та призначення за Відомістю плати за
користування вагонами форми ГУ-46, яка
складається на підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів форми ГУ-45,
Повідомлення про закінчення вантажних
операцій з вагонами, Актів про затримку
вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної
форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил
користування вагонами і контейнерами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Згідно з частиною першою статті 129
Статуту залізниць України обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ
Правил користування вагонами і
контейнерами загальний час, за який
вноситься вантажовласником плата
залізниці за користування вагонами,
включає час затримки вагонів з його
вини та час перебування їх у
безпосередньому розпорядженні
вантажовласника. Час до 30 хвилин не
враховується, час 30 хвилин і більше
враховується як повна година.

На підтвердження зайнятості колій на
станції призначення за увесь час
затримки спірних вагонів з вини
відповідача, а відтак і правомірності
розрахунку плати за користування
вагонами та збору за зберігання
вантажів, позивач надав суду Положення
про зайнятість колій (а.с. 145 - 158 том 1). Із
даного Положення вбачається, що по
наказу № 253 мала місце затримка вагонів
на коліях станції Кривий Ріг, зокрема:
на колії № 3 по актам загальної форми
ГУ-23 №№ 3625-3644/3650-3658, 3660-3671, 3672-3692/3694-3714; на
колії № 4 по актам загальної форми ГУ-23
№№ 3731/3734; на колії № 5 по актам
загальної форми ГУ-23 №№ 3730-3735; на колії
№ 6 по актам загальної форми ГУ-23 №№
3613/3614, 3693/3715, 3738-3748; на колії № 8 по актам
загальної форми ГУ-23 №№ 3646-3647/3648-3649, №
3741-3747/3762-3767.

Однак, як вбачається з актів загальної
форми ГУ-23, складених як станцією
призначенння (а.с. 30 - 54, 220 -238 том 1), так і
станцією затримки (а.с. 72 том 1), всі вони
складені з порушенням вимог пункту 8
Правил користування вагонами та
контейнерами, згідно з яким, у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції
та вантажовласником. Надані позивачем
акти загальної форми підписано лише
представниками залізниці, тому не
можуть служити належним доказом
підтвердження викладених в них
обставин. Доказів виклику
представників вантажоотримувача для
підписання актів на віднесення
відповідальності вантажовласника, в
порядку, визначеному Правилами
користування вагонами і контейнерами,
позивач не надав. Акт загальної форми
про відмову в підписанні спірних актів
не складався, до справи позивачем не
долучений. Неузгодженість сторонами
порядку та місця підписання актів на
віднесення відповідальності
вантажовласника не позбавляє позивача
обов'язку складання актів у порядку,
визначеному законодавством, а саме
пунктом 8 Правил користування вагонами
і контейнерами.

У наданих письмових поясненнях № 4/337
від 03.01.2014 року (а.с. 38 - 42 том 2) позивачем
приведено розрахунок, відповідно до
якого час руху поїзда від станції
затримки Кривий Ріг - Головний до
станції Кривий Ріг при наявності
вільного локомотива, вільного перегону
- 00 год. 30 хв., а мінімальний
розрахунковий час, необхідний для
доставки вагонів - 06 год. 30 хв.

Із Положення про зайнятість колій (а.с.
145 - 15 том 1) вбачається, що по наказу №253
колія № 5 була вільна з 03:40 год. до 11:30
год. 30.04.2013 року (8 год.); колія № 9 була
вільна з 12:35 год. до 23:05 год. 30.04.2013 року (11
год.); колія 1б була вільна з 02:10 год.
29.04.2013 року до 01:50 год. 30.04.2013 року (23 год.);
колія 14 була вільна з 06:20 год. до 19:00 год.
29.04.2013 року (13 год.).

Доказів неможливості подачі спірних
вагонів на ці колії у зазначений час
позивач не надав. У Положенні про
зайнятість колій позивач посилається,
що деякі колії певний час
використовувались для проведення
маневрових робіт, обробки вагонів,
обгону локомотива згідно з ЄТП роботи
під'їзної колії на станції Кривий Ріг,
але будь - яких доказів проведення цих
робіт суду не надано.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин позивачем не
доведено факту неможливості подачі
вагонів, що надійшли спірним поїздом на
колії станції призначення за період їх
затримки. Тому підстави для затримки
вагонів і як наслідок нарахування
плати за їх користування та збору за
зберігання вантажу відсутні.

З огляду на викладене позов
задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.01.2014 року.

Суддя І.І. Колісник