ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.01.14р. Справа № 904/10203/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Дніпропетровськгаз", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт", м.
Новомосковськ Дніпропетровської
області

про стягнення 1 470,74грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Ульянов К.В., керівник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стандарт» про
стягнення 1 470,74 грн., з яких: 1352,70 грн. -
основний борг, 98,03 грн. - пеня та 20,01 грн. -
3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№ 2013/ТП-ПР-102325 на постачання природного
газу за регульованим тарифом для
потреб промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання від 28.12.2012р. в
частині оплати поставленого
природного газу.

Ухвалою суду від 27.12.2013р. порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 15.01.2014р.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
поштового відправлення (ухвали суду),
яке отримано позивачем 03.01.2014р.

У судове засідання з'явився
представник відповідача.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012р. між Новомосковським
управлінням по експлуатації газового
господарства Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз», яке
є структурним підрозділом ПАТ
«Дніпропетровськгаз» (постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Стандарт» (споживач)
було укладено договір № 2013/ТП-ПР-102325 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом для потреб
промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання.

Постачальник протягом 2013 р. здійснює
споживачу постачання природного газу
(далі-газ) в обсягах і порядку,
передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором (п. 1.1 договору).

Послуги з постачання газу
документально оформлюються підписаним
сторонами актом приймання-передачі
газу, що оформлюється за даними вузлів
обліку, визначених у додатку 1 до
договору (п. 2.6 договору).

Постачальник до 2-го числа, звітного
місяця, направляє споживачу два
примірники акта приймання-передачі
газу за звітний місяць та/або два
примірники акта виконаних робіт,
підписані уповноваженим представником
та скріплені печаткою постачальника (п.
2.7 договору).

У випадку не повернення споживачем
підписаного оригіналу акту
приймання-передачі газу або ненадання
письмової обґрунтованої відмови від
підписання протягом двох робочих днів
з дати одержання, такий акт вважається
підписаним споживачем, а обсяг та
вартість послуг з постачання газу
встановлюються відповідно до даних
постачальника (п. 2.8.2).

Розрахунковий період за договором
становить один місяць - з контрактної
години першого дня місяця контрактної
години першого дня наступного місяця
включно (п. 4.5 договору).

Оплата вартості послуг з постачання
газу здійснюється споживачем
авансовими платежами із розрахунку
договірного обсягу постачання газу
протягом періоду оплати відповідно до
додатка 2 до договору (п. 4.6 договору).

Авансові платежі сплачуються
споживачем постачальнику на
розрахунковий рахунок зі спеціальним
режимом використання у розмірі 100
відсотків від вартості запланованого
або погодженого постачальником обсягу
газу на розрахунковий період за п'ять
календарних днів до початку місяця
поставки газу (п. 4.6.1 договору).

У випадку недоплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 5-го числа місяця,
наступного за розрахунковим (п. 4.6.3
договору).

Споживач зобов'язується оплачувати
постачальнику вартість поставленого
газу на умовах та в обсягах, визначених
договором (п. 5.3.3 договору).

У разі порушення споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
договору, із споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу (п. 6.2.2
договору).

Цей договір набирає чинності з дати
його підписання та, відповідно до ч.3
статті 631 Цивільного кодексу України,
поширює свою дію на відносини, що
склались між сторонами з 01.01.2013р. та діє
до 31 грудня 2013р., а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення
(п. 10.1 договору).

На виконання умов договору
постачальник у січні 2013 року поставив
споживачу природний газ в обсязі 0,285
тис.куб.м. на загальну суму 1 352,70 грн., що
підтверджується актом
прийому-передачі природного газу (а.с.
18), та виставив рахунок №102325/5/3/2 від
16.05.2013р. (а.с. 25).

У порушення умов договору відповідач
вчасно не оплатив поставлений
природний газ, внаслідок чого
утворилась заборгованість перед
позивачем у розмірі 1 352,70 грн.

За договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується (ч.1
ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (ч. 1 ст.
193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного
кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530
Цивільного кодексу України).

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача на свою користь суму
заборгованості за поставлений
природний газ у розмірі 1 352,70 грн.

Судом встановлено, що 23.12.2013р.
відповідач перерахував позивачу 1
352,70грн. (квитанція №ПН66750К від 23.12.2013р.,
призначення платежу: оплата за газ
згідно рахунку №102325/5/3/2 від 16.05.2013р.).

Позовну заяву надіслано до суду
25.12.2013р., що підтверджується відтиском
штемпеля Укрпошти на конверті.

Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо предмет спору
був відсутній до порушення провадження
у справі, то зазначена обставина тягне
за собою відмову в позові.

З огляду на викладене суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача суми
заборгованості за поставлений
природний газ у розмірі 1 352,70 грн.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню за період з 06.02.2013р.
по 04.08.2013р. у розмірі 98,03грн.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки
(п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу
України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549
Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн. Розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського
Кодексу України).

Відповідно до п. 6.2.2 договору у разі
порушення споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 договору, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Судом проведено перерахунок пені та
визначено, що її розмір ставить 97,99 грн.

Також позивач нарахував та просить
стягнути з відповідача 3% річних за
період з 06.02.2013р. по 04.08.2013р. у розмірі
20,01грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на викладене, зважаючи на те,
що мало місце прострочення виконання
зобов'язання є правомірними та такими,
що підлягають задоволенню позовні
вимоги про стягнення з відповідача 118,00
грн., з яких: 97,99 грн. - пеня та 20,01 грн. - 3%
річних.

Згідно з абз. 4 п.4.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
правило статті 49 ГПК України щодо
розподілу сум судового збору у справах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог
застосовується також і у випадках, коли
судовий збір сплачено за мінімальною
(визначеною Законом) ставкою.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог: на
позивача - 1 582,52грн. (91,98%), на відповідача
- 137,98грн. (8,02%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Стандарт" (51200,
Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, пров. Волгоградський, 28
ідентифікаційний код 24424182) на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" (49044,
м.Дніпропетровськ, вул. Шевченко, буд. 2,
ідентифікаційний код 03340920) 118,00 грн., з
яких: 97,99 грн. - пеня та 20,01 грн. - 3%
річних., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Стандарт" (51200,
Дніпропетровська область, м.
Новомосковськ, пров. Волгоградський, 28
ідентифікаційний код 24424182) на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" (49044,
м.Дніпропетровськ, вул. Шевченко, буд. 2,
ідентифікаційний код 03340920) витрати по
сплаті судового збору у розмірі
137,98грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
-з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя І.В. Мілєва Повне рішення
складено 15.01.2014