ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.01.2014 р.
Справа № 905/8776/13

за позовом: Публічного акціонерного
товариства

„по газопостачанню та газифікації
„Донецькоблгаз",

м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Донсервісбуд", м. Донецьк

про стягнення 55591,80 грн.

Суддя господарського суду Донецької
області О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу
за

участю представників сторін:

від позивача: Рубан Д.М. - дов.

від відповідача: Летко Д.К. - дов.

Публічне акціонерне товариство „по
газопостачанню та газифікації
„Донецькоблгаз" звернулось з позовом в
якому просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Донсервісбуд" 45490,00
грн. боргу, 6454,11 грн. пені, 2965,34 грн.
річних та 682,35 грн. інфляційних, а всього
55591,80 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
зобов'язання за договором ним були
виконані у повному обсязі, але в
порушення умов договору відповідач за
виконані роботи розрахувався частково,
тому виник борг за прострочку оплати
якого нараховані інфляційні, річні на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України та пеня відповідно до п. 11.4
договора.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково, а саме: в частині стягнення
заборгованості та річних просить
позовні вимоги задовольнити, а проти
стягнення інфляційних висловив
заперечення з посиланням на те, що за
період з 11.11.2011 р. по 10.09.2013 р. не
відбулось збільшення суми боргу
внаслідок інфляційних процесів,
оскільки сумарний індекс інфляції за
цей період становить 99,4 %, Крім того
відповідач просить відмовити у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення пені, оскільки позивачем
пропущена позовна давність на цю
вимогу і заявив клопотання про
застосування позовної давності на
стягнення пені.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

19.10.2011 р. між сторонами був укладений
договір субпідряду № 035/1,
відповідно до п. 1.1 якого відповідач
(Генпідрядник) доручив, а позивач
(Субпідрядник) прийняв на себе
зобов'язання по виконанню робіт з
будівництва об'єкту «Газифікація с.
Нетайлово Ясинуватського району
Донецької області».

За правовою природою укладений
договір є договором будівельного
підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно - кошторисну документацію,
якщо цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з п. 14.8 договора, він набирає
законної сили з моменту його
підписання обома сторонами і діє до
повного і належного виконання ними
своїх зобов'язань.

Вартість робіт за договором була
узгоджена сторонами у п. 2.2 у розмірі
350490,00 грн.

Позивач свої зобов'язання за
договором виконав у повному обсязі, що
підтверджується актом прийомки
виконаних будівельних робіт типової
форми № КБ-2в № 1 від 31.10.2011 р. на суму
350490,00 грн., який підписаний у
двохсторонньому порядку.

Акт підписаний Генпідрядником без
зауважень.

У п.п. 2.4, 2.5 договору сторони
передбачили порядок розрахунків, який
полягає у наступному.

Генпідрядник перераховує
Субпідряднику попередню оплату на
виконання робіт Субпідрядником по
договору у розмірі 105000,00 грн.

Поточні та кінцеві розрахунки
здійснюються Генпідрядником за
виконані роботи після підписання форм
КБ-2в, КБ-3 на поточний рахунок
Субпідрядника впродовж 10 календарних
днів.

На виконання п. 2.4 договора
відповідачем була внесена попередня
оплата в сумі 105000,00 грн.

Фактично прийняті за актом роботи
були оплачені відповідачем частково та
з прострочкою оплати, а саме 09.12.2011 р.
ним було сплачено 200000,00 грн., що
підтверджується банківським витягом
ПАТ «Укрсоцбанк» за 09.12.2011 р.

Несплачена сума становить 45490,00 грн.
(350490,00 грн. - 105000,00 грн. - 200000,00
грн.), що є боргом відповідача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Доказів оплати боргу відповідачем
не подано, тому позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Стаття 625 Цивільного кодексу України
передбачає, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розмір річних не
встановлений договором, вони
підлягають нарахуванню відповідно до
закону.

За прострочення виконання грошового
зобов'язання позивачем нараховано та
пред'явлено до стягнення 3 % річних за
періоди прострочення з 11.11.2011 р. по
08.12.2011 р. (28 днів) в сумі 564,96 грн., з 09.12.2011
р. по 10.09.2013 р. (642 дня) в сумі 2400,38 грн., а
всього в сумі 2965,34 грн. та інфляційні
втрати за період з грудня 2011 р. по
травень 2013 р. в сумі 682,35 грн.

Як встановлено судом розрахунок
інфляційних та річних є правильним і
відповідає вимогам чинного
законодавства щодо порядку його
нарахування.

У п. 11.4 договора сторони передбачили
відповідальність за прострочку оплати
робіт у вигляді пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день порушення зобов'язань від
суми, яка підлягає оплаті.

Позивачем нарахована пеня за два
періоди з 11.11.2011 р. по 08.12.2011 р. (28 днів) в
сумі 2918,98 грн. (виходячи з суми
заборгованості у розмірі 245490,00 грн.) та
з 09.12.2011 р. по 08.06.2012 р. (183 дня) в сумі 3535,13
грн. (виходячи з суми заборгованості у
розмірі 45490,00 грн.).

Всього нарахована позивачем сума
пені становить 6454,11 грн.

Суд вважає, що пеня не підлягає
стягненню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 258 Цивільного
кодексу України на стягнення неустойки
(штрафу, пені) позовна давність
становить 1 рік.

Строк позовної давності на
стягнення пені за період з 11.11.2011 р. по
08.12.2011 р. (28 днів) сплинув 11.05.2013 р., а
за період з 09.12.2011 р. по 08.06.2012 р. (183 дня) -
09.06.2013 р.

Позивач звернувся з позовом 11.12.2013 р.,
тобто за межами строку позовної
давності на стягнення пені на вказані
періоди.

За приписами ч.3 ст. 267 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

У зв'язку з тим, що на стягнення пені
позивачем пропущена позовна давність,
про застосування якої заявлено
відповідачем, позовні вимоги в частині
стягнення пені задоволенню не
підлягають.

Заперечення відповідача проти
позову в частині стягнення інфляційних
втрат судом відхиляються, оскільки
нарахування індексу інфляції є правом
кредитора і способом захисту його
майнових прав у випадку знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів економіки.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
частково обґрунтовані, вони підлягають
задоволенню в обґрунтованій частині.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84-85
Господарського процесуального кодексу
України, на підставі ст. 256, ч. 2 ст. 258,
ч.ч. 3,4 ст. 267, ст.ст. 526, 625 Цивільного
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства „по
газопостачанню та газифікації
„Донецькоблгаз", м. Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Донсервісбуд", м.
Донецьк про стягнення 55591,80 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Донсервісбуд" (83059,
м. Донецьк, вул. Сєченова, 1; ) на користь Публічного
акціонерного товариства „по
газопостачанню та газифікації
„Донецькоблгаз" (83050, м. Донецьк, вул.
Рози Люксембург, 23А; )
45490,00 грн. боргу, 2965,34 грн. річних, 682,35
грн. інфляції та 1520,75 грн. судового
збору.

В іншій частині вимог - відмовити.

У засіданні суду оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили через
десять днів після підписання повного
тексту.

Суддя
О.В. Овсяннікова

Повний текст рішення підписаний 17.01.2014
р.

Надруковано 3 прим:

1прим.-позивачу

1прим.-відповідачу

1прим-господарському суду Донецької
області

Вик. О.В. Фомін

Тел. 381-91-20