донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

15.01.2014 справа №913/1304/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Склярук О.І.
Богатиря К.В., Дучал Н.М.за участю:
прокурора-Кучер А.Ю. посвідчення №
004334представників сторін- від
позивача:не з'явилисявід
відповідача:не з'явилисявід третьої
особи:не з'явилисярозглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуЗаступника прокурора
Луганської області, м. Луганськ в
інтересах держави в особі Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Луганській області, м.
Луганськна рішення господарського
суду Луганської областівід14.06.2013р.
(повний текст рішення складено та
підписано 18.06.2013р.)по справі№913/1304/13
(суддя: Шеліхіна Р.М.)за
позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, АДРЕСА_1до відповідача:Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6, АДРЕСА_2за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет
споруІнспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області пророзірвання
договору та визнання права власності
на нежитлові будівлі

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_5,АДРЕСА_1 звернувся до
господарського суду Луганської
області з позовною заявою до фізичної
особи -підприємця ОСОБА_6, АДРЕСА_2 про
розірвання договору про спільну
діяльність від 01.02.2012року, укладеного
між позивачем та відповідачем та
визнання за позивачем права власності
на нежитлові будівлі:

-нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_3, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0278 га.;

-нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_4, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0948 га;

-нежитлову будівлю - спортивний
комплекс, який складається з:
нежитлової будівлі спортивний
комплекс літ. А-1, навіс літ. Б-1, огорожа
№1, огорожа №2, мощення літ І, ступені
літ. ІІ за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,2274 га;

-нежитлову будівлю - пропускний пункт,
який складається з: нежитлової будівлі
- пропускний пункт літ. А-І з ганком за
адресою: АДРЕСА_5, що розташований на
земельній ділянці площею 0,0330. (З
урахуванням заяви від 14.05.2013р.)

14.06.2013р. господарський суд Луганської
області прийняв рішення по справі
№913/1304/13, повний текст якого складено та
підписано 18.06.2013р. (суддя:
Шеліхіна Р.М.) про задоволення позовних
вимог. Рішенням по справі розірвано
договір про спільну діяльність від
01.02.2012року, укладений між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 та фізичною
особою-підприємцем
ОСОБА_6. Цим же рішенням визнано за
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5,
АДРЕСА_1 право власності на:

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_3, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0278 га.;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_4, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0948 га;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс, який складається з:
нежитлової будівлі спортивний
комплекс літ. А-1, навіс літ. Б-1, огорожа
№1, огорожа №2, мощення літ І, ступені
літ. ІІ за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,2274 га;

нежитлову будівлю - пропускний пункт,
який складається з: нежитлової будівлі
- пропускний пункт літ. А-І з ганком а-1,
мощення літ.І за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0330 га.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_6, АДРЕСА_2, на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, АДРЕСА_1
судовий збір в сумі 2867,5грн.

Рішення обгрунтовано доведеністю
позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
заступник прокурора Луганської
області звернувся в інтересах держави
в особі Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Луганській області до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою та з клопотанням
про відновлення пропущеного
процесуального строку на її подання.
Просить рішення по справі скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заявник апеляційної скарги вважає, що
рішення по справі прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без врахування
усіх обставин справи. Зокрема,
посилається на те, що будівництво
спірних об'єктів здійснювалось
позивачем без реєстрації органом
Державного архітектурно-будівельного
контролю декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації або сертифіката, які б
підтверджували відповідність
збудованих об'єктів проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил,
що реєструються (видаються)
інспекціями Державного архітектурно-
будівельного контролю та
підтверджують факт прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту. Нормативно, апеляційна скарга
обґрунтована приписами ст. 331 ЦК
України, ст.ст.26-32, 34-37 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»,
ст.ст. 1,7,8 Закону України «Про
архітектурну діяльність», Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№461 від 13.04.2011.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р.
відновлено пропущений процесуальний
строк на подання апеляційної скарги та
порушено апеляційне провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 25.12.2013р. до
розгляду справи залучено в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у Луганській області.

В судовому засіданні (15.01.2014р.) прокурор
підтримав вимоги, викладенні в
апеляційній скарзі. Просив рішення
господарського суду Луганської
області скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Представники позивача та відповідача
в судове засіданні не з'явилися,
своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК
України не скористалися.

Представники Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області в судове засідання
не з'явилися, але на адресу суду
надіслали письмові пояснення по справі
та клопотання про розгляд справи без
участі їх представників.

Відповідно до статті 98 Господарського
процесуального кодексу України про час
і місце судового засідання сторони
було повідомлено належним чином.

Ухвалами Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р та від
25.12.2013 р., явка сторін не була визнана
обов'язковою.

Апеляційна інстанція, згідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, переглядає справу за наявними
в ній доказами і не зв'язана доводами
апеляційної скарги та перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Враховуючи викладене та приписи ст.101
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія вважає
можливим розглянути апеляційну скаргу
за відсутністю представників позивача,
відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, вислухав пояснення
представників сторін, судова колегія
зазначає наступне.

01.02.2012р. між позивачем та відповідачем
підписано договір про спільну
діяльність, згідно з умовами якого
сторони домовились здійснювати
спільну діяльність (а.с.11) щодо:

- будівництва спортивного комплексу по
АДРЕСА_5;

- будівництва спортивного комплексу на
території Мирненської селищної ради в
АДРЕСА_3.

Пунктом 2.1. вищевказаного договору
встановлено, що кошти на будівництво
спортивних комплексів по АДРЕСА_5 та в
АДРЕСА_3 визначаються у сумі 85
000грн. та надаються сторонами по мірі
необхідності до закінчення
будівельних робіт.

Розділом 3 договору визначено
обов'язки сторін.

Згідно з п. 3.1. договору позивач
зобов'язався надати грошові кошти для
проведення робіт по будівництву
спортивних комплексів по АДРЕСА_5 та в
АДРЕСА_3, та проводити домовленості з
виконавцем робіт.

Відповідно до п. 3.2. договору відповідач
зобов'язався надати грошові кошти для
проведення робіт по будівництву
спортивних комплексів по АДРЕСА_5
області та в АДРЕСА_3, отримати
необхідні дозволи, здійснити необхідні
дії щодо проведення технічної
інвентаризації створеного об'єкту.

Як стверджує позивач, свої
зобов'язання за договором відповідач
виконував не належним чином. Зокрема,
необхідні дозволи щодо проведення
робіт по будівництву спортивних
комплексів по АДРЕСА_5 та в
АДРЕСА_3 відповідачем отримано не було,
грошових коштів на проведення
відповідних робіт відповідачем
жодного разу не надавалось, технічну
інвентаризацію об'єкту відповідач не
проводив.

Проведення робіт по будівництву
спортивних комплексів по вказаним
адресам виконано виключно за кошти
позивача у розмірі 85000грн., що на його
думку підтверджується договорами
підряду від 01.03.2012 року №31 (а.с.77); від
01.03.2012 року №32 (а.с.79); від 01.03.2012року №33
(а.с.81), які укладені між позивачем та
підрядником - товариством з обмеженою
відповідальністю «БК «РІК» на
будівництво, та актом прийому -
передачі виконаних робіт від 01.05.2012
року (а.с.83), згідно якого виконавець
передав, а замовник прийняв виконані
роботи по будівництву об'єктів.

Рішенням виконавчого комітету
Мирненської селищної ради від
25.05.2012року №5/40 (а.с.12) об'єкту
нерухомого майна, розташованого в
АДРЕСА_3 присвоєна нова адреса -
АДРЕСА_3.

Рішенням виконавчого комітету
Мирненської селищної ради від 25.05.2012
року №5/41 (а.с.13) об'єкту
нерухомого майна, розташованого в
АДРЕСА_4 присвоєна нова адреса -
АДРЕСА_4.

Рішенням виконавчого комітету
Краснодонської міської ради від 19.06.2012
року №352 (а.с.14) об'єкту нерухомого
майна по АДРЕСА_5 присвоєна нова адреса
- АДРЕСА_5.

У зв'язку з не виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором, позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом та просив суд розірвати
договір та визнати за ним право
власності на об'єкти нерухомості.

Як зазначалося вище, рішенням по справі
позовні вимоги задоволено повністю.
Рішення обгрунтовано доведеністю
позовних вимог.

Судова колегія погоджується з тим, що
позовні вимоги про розірвання договору
про спільну діяльність підлягали
задоволенню з огляду на приписи ст. 651
ЦК України, оскільки матеріалами
справи належним чином підтверджено
факт невиконання відповідачем умов
укладеного з позивачем договору про
спільну діяльність від 01.02.12р.

Проте, судова колегія не може повністю
погодитися з висновками місцевого
господарського суду, що позовні вимоги
в частині визнання права власності є
такими, що підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звернувся з даним позовом до суду у
зв'язку з необхідністю встановити
право власності на збудовані ним
об'єкти. Позов в частині визнання права
власності на збудовані спортивні
комплекси обгрунтовані
ч.2 ст.331 ЦК України.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. (ст. 328 ЦК
України)

Стаття 392 ЦК України встановлює, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа.

Проте матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів, що
відповідач не визнає за позивачем
права власності на спірні об'єкти.

Не виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором про спільну
діяльність, не є доказом, що між
позивачем та відповідачем існує спір
про право власності на об'єкти
нерухомості.

Крім того, згідно п.2 ст. 331 Цивільного
кодексу України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна) і прийняття його в
експлуатацію. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Матеріали справи не містять доказів, що
спірні об'єкти нерухомості у
встановленому законом порядку
прийнято до експлуатації.

Та обставина, що позивач за власні
кошти побудував будівлі спортивного
комплексу, та висновок, що будівлі є
об'єктами завершеного будівництва, які
відповідають своїми технічними
характеристиками вимогам будівельних
стандартів і правил, та по яких позивач
несе витрати по експлуатації та
витрати на утримання будівлі, як на
об'єкт завершеного будівництва не є
тією обставиною з якими закон пов'язує
момент виникнення права власності на
новостворені об'єкти нерухомого майна.

З огляду на наведене, є безпідставним
висновок місцевого суду, що позовні
вимоги про визнання за позивачем права
власності слід визнати обґрунтованими
та такими, що підтверджені належними
доказами, враховуючи приписи ст. 328 та
ст.331 ЦК України.

Судова колегія також не може
погодитися зі ствердженням місцевого
господарського суду, що факт
присвоєння адреси спірним будівлям
органами місцевого самоврядування
вказує на те, що позивач не порушує
вимог земельного законодавства та прав
і законних інтересів
землекористувачів.

Неможливість оформлення позивачем
права на земельну ділянку у зв'язку з
відсутністю у позивача належним чином
оформленого права власності на
нерухомість, також не є тією обставиною
з якою закон пов'язує виникнення права
власності на новостворені об'єкти
нерухомості.

Відповідно до приписів ст. 104 ГПК
України, підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є, зокрема
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи.

В даному випадку, місцевий
господарський суд прийшов до
передчасного висновку щодо наявності
підстав для визнання права власності
за позивачем.

З огляду на наведене, апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
рішення місцевого суду скасуванню в
частині задоволення позову про
визнання права власності за позивачем
на:

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_3, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0278 га.;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_4, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0948 га;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс, який складається з:
нежитлової будівлі спортивний
комплекс літ. А-1, навіс літ. Б-1, огорожа
№1, огорожа №2, мощення літ І, ступені
літ. ІІ за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,2274 га;

нежитлову будівлю - пропускний пункт,
який складається з: нежитлової будівлі
- пропускний пункт літ. А-І з ганком а-1,
мощення літ.І за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0330 га.

В цій частині позовні вимоги не
підлягали задоволенню.

Результати апеляційного провадження у
справі оголошено в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Луганської області, м.
Луганськ в інтересах держави в особі
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Луганській
області, м. Луганськ на рішення
господарського суду Луганської
області від 14.06.2013р., повний текст якого
підписаний 18.06.2013р. по справі №913/1304/13-
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Луганської області від 14.06.2013р., повний
текст якого підписаний 18.06.2013р. по
справі №913/1304/13- скасувати в частині
задоволення позову про визнання права
власності за позивачем на:

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_3, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0278 га.;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_4, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0948 га;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс, який складається з:
нежитлової будівлі спортивний
комплекс літ. А-1, навіс літ. Б-1, огорожа
№1, огорожа №2, мощення літ І, ступені
літ. ІІ за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,2274 га;

нежитлову будівлю - пропускний пункт,
який складається з: нежитлової будівлі
- пропускний пункт літ. А-І з ганком а-1,
мощення літ.І за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0330 га.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
про визнання за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5, АДРЕСА_1
право власності на:

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_3, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0278 га.;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс будівля АДРЕСА_4, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0948 га;

нежитлову будівлю - спортивний
комплекс, який складається з:
нежитлової будівлі спортивний
комплекс літ. А-1, навіс літ. Б-1, огорожа
№1, огорожа №2, мощення літ І, ступені
літ. ІІ за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,2274 га;

нежитлову будівлю - пропускний пункт,
який складається з: нежитлової будівлі
- пропускний пункт літ. А-І з ганком а-1,
мощення літ.І за адресою: АДРЕСА_5, що
розташований на земельній ділянці
площею 0,0330 га.

В решті рішення по справі залишити без
змін.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України (рахунок №2006, МФО
834016, , отримувач: Київське
УК/Київський р-н/22030001 (м. Донецьк),
призначення платежу «судовий збір» код
ЄДРПОУ суду 26020508, пп.4 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про
судовий збір») судовий збір за подання
апеляційної скарги у сумі 860,25грн.

Доручити господарському суду
Луганської області видати відповідний
наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя:
О.І.
Склярук

Судді:
К.В. Богатир

Н.М.
Дучал

Надруковано 8примірників: 2-прокурору;
1-позивачу; 1-відповідачу; 1-треті