ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

22 січня 2014 року справа № 919/688/13За
скаргою Комунального підприємства
"Ремонтно-експлуатаційне підприємство
№2" Севастопольської міської Ради на
дії Відділу державної виконавчої
служби Нахімовського районного
управління юстиції у місті Севастополі
у справі №919/688/13

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "КП Чисте
місто"

(99040, м. Севастополь, вул.
Геловані, 1,

ідентифікаційний код:
32117462)

до Комунального
підприємства "Ремонтно-експлуатаційне

підприємство №2"
Севастопольської міської Ради

(99023, м. Севастополь, вул. Ген.Мельника,
1-А

ідентифікаційний код:
22287686)

про стягнення 33635,80 грн,

Суддя Погребняк О.С.

Представники:

Стягувач (ТОВ "КП Чисте місто") - не
з'явився;

Скаржник-Боржник (КП "РЕП №2" СМР) -
Михайлова Н.В., довіреність №06 від
08.01.2014;

ВДВС Нахімовського РУЮ у місті
Севастополі - Алпатов О.О., довіреність
від 22.01.2014.

суть спору:

17.06.2013 ТОВ "КП Чисте місто" звернулось до
господарського суду міста Севастополя
з позовом до КП "РЕП №2" СМР про
стягнення 68 635,80 грн.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 02.09.2013 позов був
задоволений частково, стягнуто з КП
"Ремонтно-експлуатаційне підприємство
№2" СМР на користь ТОВ "КП Чисте місто"
заборгованість за Договором №8-03/495 від
01.01.2012 у розмірі 33162,35 грн, з яких: 28785,03
грн - основна заборгованість за
Договором, 729,56 грн - 3% річних та 3647,76 грн
- пеня, а також витрати зі сплати
судового збору у розмірі 1720,50 грн та
витрати зі сплати послуг адвоката у
розмірі 2000,00 грн.

03.10.2013 судом виданий наказ про
примусове виконання судового рішення.

12.11.2013 КП «Ремонтно-експлуатаційне
підприємство №2» СМР (далі - Скаржник)
звернулося до господарського суду
міста Севастополя зі скаргою на дії
відділу Державної виконавчої служби
Нахімоврського районного управління
юстиції у місті Севастополі (далі -
орган виконання судових рішень), в якій
просить скасувати постанову ВДВС
Нахімовського РУЮ у м.Севастополі від
04.11.2013 про арешт майна боржника та
заборону його відчуження.

Скарга обґрунтована тим, що органом
виконання судових рішень було порушено
право боржника виконати рішення в
добровільному порядку у передбачений
законом строк, оскільки на адресу
боржника не було скеровано постанову
про відкриття виконавчого провадження
з визначенням строку для добровільного
виконання рішення суду, але скеровано
лише постанову про арешт майна
боржника від 04.11.2013, обґрунтуванням
якої вказано саме невиконання
боржником в добровільному порядку та у
встановлений строк рішення суду.

Ухвалою від 12.11.2013 скаргу було прийнято
в межах провадження у справі №919/688/13 та
призначено до розгляду судом.

У судове засідання 22.01.2014 стягувач явку
уповноважених представників не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду скарги повідомлений належним
чином та своєчасно, про причини
нез'явлення не сповістив.

Згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини 1 пункту 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до частини 1 статті 1212
Господарського процесуального кодексу
України скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

У судовому засіданні 22.01.2014 представник
скаржника виклав зміст скарги, на її
задоволенні наполягав, з підстав,
вказаних у скарзі.

Представник органу виконання судових
рішень проти задоволення скарги
заперечував, просив у її задоволенні
відмовити.

Дослідивши обставини справи, вивчивши
зміст скарги, суд дійшов висновку про
наявність підстав для її задоволення
виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що 04.10.2013 стягувач
звернувся до органу виконання судових
рішень із заявою №809/2012 про відкриття
виконавчого провадження за наказом
господарського суду міста Севастополя
від 03.10.2013 у справі №919/668/13.

Постановою від 14.10.2013 державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Нахімовського РУЮ у
місті Севастополі було викрито
виконавче провадження з виконання
наказу №919/688/13 від 03.10.2013 щодо стягнення
з КП «РЕП-2» СМР суми боргу 36882,85 грн та
надано боржнику 7-денний строк з
моменту відкриття виконавчого
провадження для добровільного
виконання рішення суду.

Матеріали справи місять копію
супровідного листа від 14.10.2013 про
надіслання на адресу КП «РЕП 2» СМР (м.
Севастополь, вул. Мельника 1-а) копії
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження для
виконання та до відому.

04.11.2013 державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Нахімовського районного управління
юстиції в місті Севастополі було
встановлено, що боржником добровільно
та у встановлений законом строк не
виконано рішення суду, у зв'язку з чим,
на підставі положень статей 52, 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем була винесена
постанова про арешт майна боржника та
заборону його відчуження, згідно з якою
накладено арешт на усе рухоме майно
боржника та заборонено його
відчуження.

Витягом Кримської філії державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна №42436517 від
06.11.2013 підтверджується публічне
обтяження усього рухомого майна шляхом
накладення арешту на рухоме майно на
підставі постанови про арешт майна та
заборону його відчуження №15-26/64615 від
04.11.2013.

Боржник просить скасувати постанову
відділу державної виконавчої служби
Нахімовського РУЮ у місті Севастополі
від 04.11.2013 про арешт майна боржника та
заборону на його відчуження у зв'язку з
порушенням органом виконання судових
рішень прав боржника на добровільне
виконання судового рішення, з огляду на
відсутність доказів скерування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 04.10.2013, якою
встановлений строк для добровільного
виконання рішення - 7 днів, на адресу
боржника.

Згідно з частиною другою статті 4
Закону України "Про державну виконавчу
службу" державний виконавець здійснює
примусове виконання рішень у порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів. Державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 3.19. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, яка затверджена наказом
Мінюсту від 02.04.2012 №512/5 надсилання
документів виконавчого провадження
здійснюється згідно з положеннями
статті 31 Закону.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж
кодексу господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись Законом.

Доказів, які б спростовували викладені
в скарзі обставини та підтверджували
належне виконання державним
виконавцем вимог статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження»
суду не подано, а саме матеріали
виконавчого провадження не містять ані
копії реєстру на відправлення поштової
кореспонденції, ані копії поштового
повідомлення, ані жодного іншого
належного доказу того, що боржник був
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження та мав
можливість добровільно виконати
рішення суду.

Таким чином, невиконання державним
виконавцем вимог щодо належного
повідомлення боржника про відкриття
виконавчого провадження позбавила
останнього права на добровільне
виконання рішення суду і призвела до
порушення його прав та інтересів.

Суд вважає, що недотримання державним
виконавцем встановленого законом
порядку доведення до відома боржника
про відкриття виконавчого провадження
та надання строку для добровільної
сплати стягнутих коштів, та винесення
постанови про арешт майна боржника у
відсутність доказів отримання
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження, не відповідає
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження», чим
порушає вимоги статті 19 Конституції
України та права боржника.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 «Про деякі питанні практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
зазначено: за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби не
законними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про те, що постанова ВДВС
Нахімовського РУЮ у місті Севастополі
від 14.11.2013 про арешт майна боржника та
заборону його відчуження підлягає
скасуванню, як така, що прийнята без
дотримання положень Закону України
«Про виконавче провадження», а дії
органу виконання судових рішень по
винесенню вказаної постанови є
незаконними.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. Скаргу Комунального
підприємства "Ремонтно-експлуатаційне
підприємство №2" Севастопольської
міської Ради на дії Відділу державної
виконавчої служби Нахімовського
районного управління юстиції у місті
Севастополі у справі №919/688/13
задовольнити.

2. Визнати дії Відділу державної
виконавчої служби Нахімовського
районного управління юстиції у місті
Севастополі по винесенню постанови від
14.11.2013 про арешт майна боржника та
заборону його відчуження - незаконними.

3. Скасувати постанову Відділу
Державної виконавчої служби України
Нахімовського районного управління
юстиції у місті Севастополі від 14.11.2013
про арешт майна боржника та заборону
його відчуження за наказом №919/688/13 від
03.10.2013.

Суддя підпис
О.С. Погребняк

Згідно з оригіналом

помічник судді
І.О. Кузьміна 22.01.2014