РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа № 5004/971/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Розізнана І.В.

судді
Мельник О.В. ,

судді
Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання
Мухомеджанов Д.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Ковельської міської
організації профспілки працівників
освіти і науки на ухвалу
господарського суду Волинської
області від 27.12.13 р. у справі №5004/971/12 про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 20.08.2012р. у справі №5004/971/12 та
зняття арешту з рахунків (суддя Гарбар
І.О.)

за позовом Підприємства теплових мереж
"Ковельтепло" (м.Ковель Волинської
області)

до Ковельської міської організації
профспілки працівників освіти і науки
(м.Ковель Волинської області)

про стягнення 263629 грн.83 коп

за участю представників сторін:

від позивача: Ткачук А. А.- представник
за довіреністю від 01.07.2013р. № 2085

від відповідача: Ховайло В.М - голова
КМОППОН

Судом роз'яснено учасникам
процесу права та обов'язки ,
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 27.12.2013 року у
справі №5004/971/12 (суддя Гарбар І.О.) у
задоволенні заяви Ковельської міської
організації професійної спілки
працівників освіти і науки про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 20.08.2012 р. та постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.11.2012 р. у
справі № 5004/971/12 за позовом
підприємства теплових мереж
«Ковельтепло» до Ковельської міської
організації професійної спілки
працівників освіти і науки про
стягнення 263 629, 83 грн. та зняття арешту
з рахунків відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції
обґрунтовано тим, що наведені
боржником підстави для розстрочення
виконання судового рішення, зокрема,
тяжке фінансове становище, за змістом
статті 121 ГПК України не є обставинами,
котрі ускладнюють виконання рішення
суду або роблять його неможливим у
встановленому господарським судом
способом, а відтак не слугують
підставою для розстрочки виконання
рішення суду.

Суд прийшов до висновку, що
боржником не доведено обставини
об'єктивної неможливості виконання
рішення суду, які б могли бути
підставою для розстрочки виконання
рішення суду, а щодо вимог заявника про
зняття арешту з рахунків суд зазначив,
що в межах розгляду заяви про
розстрочку виконання рішення є
неможливою дана процесуальна дія.

Не погоджуючись із ухвалою
господарського суду Волинської
області від 27.12.2013р. у справі № 5004/971/12
Ковельська міська організація
професійної спілки працівників освіти
і науки подало апеляційну скаргу в якій
просить скасувати ухвалу
господарського суду Волинської
області від 27.12.2013р. та прийняти нове
рішення, яким надати розстрочку у
виконанні рішення господарського суду
Волинської області від 20.08.2012 р. по
справі № 5004/971/12 у редакції постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.11.2012р. шляхом
встановлення сплати щомісячного
платежу у розмірі 18000,00 грн. що
становитиме 6 (шість) місяців до повної
сплати боргу по рішенню суду та зняти
арешт з рахунків у ПАТ «ВеейБі Банк».

Скаржник вважає, що відмовляючи у
задоволенні заяви про розстрочку
виконання рішення суду, господарський
суд Волинської області неправильно
застосував та порушив норми
матеріально та процесуального права,
крім того судом неповно з'ясовано всіх
обставин, що мають значення для справи.

Мотивуючи апеляційну скаргу,
скаржник зазначив, що знаходиться у
скрутному матеріальному становищі,
наявні інші фінансові зобов'язання
перед організаціями та підприємствами
в силу можливостей постійно здійснює
погашення боргу по рішенню суду у
зв'язку із чим виникає потреба у знятті
арешту з рахунків у ПАТ «ВеейБі Банку»,
накладеного постановою державного
виконавця відділу ДВС Ковельського
МРУЮ.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
16.01.2014р. у справі № 50004/971/12 апеляційну
скаргу Ковельської міської
організації профспілки працівників
освіти і науки прийнято до провадження,
справу призначено до слухання,
зобов'язано позивача надати суду
письмовий відзив на апеляційну скаргу,
документи в обґрунтування своїх
заперечень якщо такі є, відповідачу в
строк до 28.01.2014р. подати правове
обґрунтування вимог про зняття арешту
з рахунків.

На виконання вимог ухвали суду
від 16.01.2014р. позивач надіслав до
Рівненського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу №179 від 21.01.2014р. в
якому вказав, що судове рішення
господарського суду Волинської
області від 27.12.2013р. є законним та
обґрунтованим, прийнятим у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, тому просить суд
апеляційної інстанції залишити його
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. При цьому зазначив, що
кошти боржника незалежно від
призначення є майном, на яке державний
виконавець зобов'язаний накласти
арешт, а також кошти боржника не
належать до переліку, визначених ч.5
ст.65 Закону України "Про виконавче
провадження", на які не здійснюється
стягнення.

Відповідач на виконання вимог
ухвали суду від 16.01.2014р. надіслав на
адресу Рівненського апеляційного
господарського суду клопотання в якому
підтримав доводи апеляційної скарги та
надав пояснення в обґрунтування своєї
позиції щодо вимоги про зняття арешту з
рахунків.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 28.01.2014р. представник
Ковельської міської організації
профспілки працівників освіти і науки
підтримав доводи апеляційної скарги та
надав усні пояснення, представник
підприємства теплових мереж
«Ковельтепло» заперечив проти доводів
скаржника, вважає, що відсутність у
боржника необхідних коштів не є
обставиною, яка звільняє від
відповідальності і є підставою для
розстрочки виконання рішення, тому
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу - без змін.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, заслухавши пояснення
представників Ковельської міської
організації профспілки працівників
освіти і науки та підприємства
теплових мереж «Ковельтепло» в
судовому засіданні, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно статті 99 ГПК України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів
справи № 5004/971/12 рішенням
господарського суду Волинської
області від 20.08.2012 року у справі №5004/971/12
позов підприємства теплових мереж
«Ковельтепло» до Ковельської міської
організації професійної спілки
працівників освіти і науки про
стягнення 130524,21 грн. основного боргу,
130524,21 грн. пені, 588, 85 грн. суми
інфляційних нарахувань та 1992,56 грн. 3%
річних задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю Ковельської міської
організації професійної спілки
працівників освіти і науки на користь
підприємства теплових мереж
«Ковельтепло» 130524,21 грн.
заборгованості, 130524,21 грн. пені, 588,85 грн.
суми інфляційних нарахувань та 1992, 56
грн. 3% річних, а всього 263629,83 грн., 5272,60
грн. судового збору.

Постановою Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Ковельської міської
організації профспілки працівників
освіти і науки задоволено частково.
Рішення господарського суду
Волинської області від 20.08.2012р. у справі
№ 5004/971/12 змінено в частині стягнення
пені та 3% річних, судових витрат. В
решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 30.01.2013р. касаційну
скаргу підприємства теплових мереж
«Ковельтепло» залишено без
задоволення, а постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
06.11.2012 року без змін.

26.11.2012 року на виконання
постанови Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.11.2012 року
видано відповідний наказ.

04.12.2013 року постановою старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції при примусовому
виконанні наказу № 5004/971/12-1 від 26.11.2012
року накладено арешт на кошти боржника
в межах суми 143 007,48 грн. , що містяться
на рахунках у ПАТ «Укрсоцбанк», АТ
«Укрексімбанк», ПАТ «ВеейБі Банк».

Відповідно до статті 124
Конституції України судові рішення є
обов'язковим до виконання на всій
території України.

Згідно статті 115 ГПК України
рішення господарського суду, набувши
законної сили, виконуються у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Частиною 1 статті 116 ГПК України
передбачено, що виконання рішення
господарського суду здійснюється на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України
господарський суд має право за заявою
сторони, державного виконавця, за
поданням прокурора або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити або розстрочити виконання
рішення суду.

Статтею 33 Закону України "Про виконавче
провадження" також передбачено право
державного виконавця за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самих сторін на звернення до
суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення чи зміну способу й
порядку виконання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р.
«Про практику розгляду скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження», п 7.2.
Постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України № 9 від
17.10.2012р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" в основу
судового рішення про надання
відстрочки або розстрочки виконання
рішення суду має бути покладений
обґрунтований висновок про наявність
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим його виконання. Надання
заявникові розстрочки виконання
рішення є правом господарського суду,
при цьому, закон не обмежує це право
точним переліком господарських спорів
або обставин, за яких суд має право
надання розстрочки, проте визначальним
фактором при наданні розстрочки є
винятковість цих випадків та їх
об'єктивний вплив на виконання
судового рішення. Відтак, підставою для
відстрочки, розстрочки можуть бути
конкретні обставини, які є
об'єктивними, непереборними, тобто
виключними обставинами, що ускладнюють
вчасне виконання судового рішення або
роблять його неможливим у встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що ГПК України
не визначає переліку обставин, які
свідчать про неможливість виконання
рішення чи ускладнюють його виконання,
а тому суд оцінює докази, що
підтверджують зазначені обставини за
правилами ст. 43 ГПК України.

У підтвердження наявності підстав для
розстрочки виконання рішення суду,
заявник вказує на те, що він
знаходиться у скрутному матеріальному
становищі та наявність в нього інших
фінансових зобов'язань перед
організаціями та підприємствами.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вказані в заяві підстави
для розстрочки виконання судового
рішення, не є тими виключними
обставинами, які надають підстави для
розстрочки виконання судового рішення,
оскільки важке фінансове становище
відповідача утворилось внаслідок його
власної діяльності, а не в силу якихось
об'єктивних, незалежних від
відповідача обставин.

Щодо вимоги заявника про зняття
арешту з рахунків, судова колегія
зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України

Відповідно з ч. 1 ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження"
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

За приписами ст. 32 ЗУ "Про
виконавче провадження" заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Зокрема визначено загальний
порядок примусового виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
до якого, зокрема, віднесено пошук
майна боржника, арешт коштів на
рахунках в банківських установах,
оцінка майна та його реалізація на
прилюдних торгах (ст.ст. 40, 57, 58, 62 ЗУ "Про
виконавче провадження").

Враховуючи встановлений факт
невиконання боржником рішення суду у
встановлені строки, держаним
виконавцем накладено арешт на кошти
боржника.

Клопотання відповідача про зняття
арешту з рахунків, викладене у заяві
про розстрочку виконання рішення суду,
колегією суддів відхиляється,
оскільки, арешт на кошти відповідача
було накладено органами ДВС в порядку
виконання судового рішення, а тому
зняття такого арешту можливе лише у
порядку та у спосіб, передбачений
Законом України «Про виконавче
провадження», а правомірність його
накладення може бути предметом
розгляду судом в порядку окремого
провадження.

А ні ЗУ „Про виконавче провадження", а
ні ГПК України не передбачено зняття
арешту з рахунків боржника у випадку
надання розстрочки виконання рішення
суду.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції дав правильну
юридичну оцінку встановленим
обставинам справи. Порушень чи
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
при розгляді заяви про розстрочку
виконання рішення суду та зняття
арешту з рахунків боржника, судовою
колегією не встановлено, тому мотиви, з
яких подана апеляційна скарга не
можуть бути підставою для скасування
прийнятого у справі судового рішення, а
наведені в ній доводи не спростовують
висновків суду.

Відтак, апеляційний суд не вбачає
підстав, визначених статтею 104 ГПК
України, для скасування або зміни
ухвали суду першої інстанції, та
залишає її без змін, а апеляційну
скаргу Ковельської міської
організації професійної спілки
працівників освіти і науки - без
задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст. cт. 43, 99, 101, 104, 115, 116, 121 ГПК
України, ст. ст. 1, 11, 27, 32, 33, 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.ст.19, 124 Конституції України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ковельської
міської організації професійної
спілки працівників освіти і науки на
ухвалу господарського суду Волинської
області від 27.12.2013р. у справі № 5004/971/12
про розстрочку виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 20.08.2012 р. та постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.11.2012 р. у
справі № 5004/971/12 - залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України.

3. Справу повернути до господарського
суду Волинської області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Мельник О.В.

Суддя
Грязнов В.В.