ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2014 року Справа №
904/8662/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В.
(доповідач),

суддів: Сизько І.А., Чоха Л.В.,

при секретарі Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кадеров Ю.М., представник,
довіреність б/н від 20.12.13;

від відповідача-2: Трайдук Н.А.,
представник, довіреність б/н від 08.01.14;

від відповідача-1 та третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідачів:
представники у судове засідання не
з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013р.
у справі № 904/8662/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фаетон Транс",
м.Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Блісс-Трейд", м. Харків

відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестком Плюс",
м.Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд", м.
Харків

про стягнення заборгованості у сумі 194
454,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013р.
у справі № 904/8662/13 (суддя Крижний О.М.)
частково задоволено заяву ТОВ
«Фаетон-Транс» про вжиття заходів до
забезпечення позову.

Не погодившись з даною ухвалою,
відповідач-1 звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
скасувати, як прийняту з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Посилається на те, що саме лише
посилання в заяві на потенційну
можливість ухилення відповідача від
виконання судового рішення без
наведення відповідного обґрунтування
не є достатньою підставою для
задоволення відповідної заяви.

Також в апеляційній скарзі
зазначено, що накладення арешту на
рахунки обмежить ТОВ «Блісс-Трейд» у
можливості розпоряджатись власними
коштами на тривалий період, що завдасть
шкоди його господарській діяльності та
призведе до її припинення.

ТОВ «Блісс-Трейд» у відзиві на
апеляційну скаргу зазначило, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області віл
12.11.2013р.- без змін.

У судове засідання, призначене для
розгляду апеляційної скарги, не
з'явились представники ТОВ
«Блісс-Трейд» та ТОВ «Лікон-Трейд», про
причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи те, що залучені до справи
докази дозволяють визначитися
відносно законності оскаржуваної
ухвали, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи у відсутності представників
ТОВ «Блісс-Трейд» та ТОВ «Лікон-Трейд»,
яких належним чином сповіщено про час
та місце слухання справи.

В судовому засіданні 08.01.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представників
ТОВ "Фаетон Транс" та ТОВ "Інвестком
Плюс", дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Фаетон Транс"
звернулося до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до відповідача-1: товариства з
обмеженою відповідальністю
"Блісс-Трейд" та до відповідача-2:
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестком Плюс", в
якому просить суд:

- стягнути з відповідача-1 на користь
позивача заборгованість за товари у
розмірі 188449,72 грн.;

- стягнути з відповідача-2 на користь
позивача пеню у розмірі 7005,83 грн.;

- судові витрати покласти на
відповідачів пропорційно заявленим
вимогам.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням третьої особи
зобов'язань за договором поставки №215/12
від 12.12.2012 року; неналежним виконанням
відповідача-1 зобов'язань за договором
поруки №324/13 від 14.10.2013 року; неналежним
виконанням відповідача-2 зобов'язань за
договором поруки №02П від 14.10.2013 року.

Також 11.11.2013р. на адресу
господарського суду від позивача
надійшла заява про вжиття заходів до
забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти
товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" у сумі
192218,97 грн.;

- накласти арешт на грошові кошти
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестком Плюс" у
сумі 7145,78 грн.

Ухвалою від 12.11.2013р. господарський
суд Дніпропетровської області
задовольнив вказану заяву частково,
накладено арешт на грошові кошти
товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" на суму
188449,72 грн.), що знаходяться на всіх
рахунках Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" в
наступних банківських установах:

- публічне акціонерне товариство
"АКТАБАНК", ідентифікаційний код 35863708,
МФО 307394, місцезнаходження: 49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 53;

- публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "ТК КРЕДИТ",
ідентифікаційний код 20050951, МФО 322830,
місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул.
Дмитрівська, 18/24;

- філія АТ №УКРЕКСІМБАНК" в м. Харків,
ідентифікаційний код 19362160, МФО 351618,
місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул.
Чернишевського, 11;

- Харківське ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК",
ідентифікаційний код 14360570, МФО 351533,
місцезнаходження: 61000, м. Харків,
Червоношкільна набережна, 16, 61000, м.
Харків, вул. Маломясницька, 2-А, 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 30;

- філія "Слобожанське РУ" АТ "Банк
"ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", ідентифікаційний
код 06717756, МФО 350697, місцезнаходження: 61000,
м. Харків, пров. Театральний, 4.

В іншій частині заява про вжиття
заходів до забезпечення позову
залишена без задоволення.

Ухвала мотивована доведеністю
підстав для вжиття заходів до
забезпечення позову передбачених ст.
ст. 66, 67 ГПК України. Також в ухвалі
зазначено, що вжиття у такий спосіб
заходів забезпечення позову не
призведе до обмеження поточної
господарської діяльності
відповідача-1, забезпечить фактичне
виконання судового рішення у разі
задоволення позову, є адекватним
заявленим вимогам.

Викладені в апеляційній скарзі
доводи скаржника про помилковість
посилання в заяві про вжиття
запобіжних заходів до забезпечення
позову на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування, а тому це
не є достатньою підставою для
задоволення відповідної заяви
колегією суддів відхиляються, з огляду
на таке.

Відповідно до статті 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Оскільки забезпечення позову
застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
господарський суд має право для вжиття
заходів до забезпечення позову,
визначених ст. 67 ГПК України. Одним з
таких заходів є накладення арешту на
майно, що належить відповідачеві.

Забезпечення позову є засобом, що
гарантує виконання майбутнього
рішення господарського суду, який
полягає у вжитті заходів, за допомоги
яких у подальшому гарантується
виконання судових актів. Забезпечення
позову визначається як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи.

При цьому, за вимогами статті 66 ГПК
України, обґрунтування необхідності
забезпечення позову полягає в
доказуванні обставин, з якими пов'язано
вирішення питання про забезпечення
позову.

За змістом статті 66 ГПК України при
вирішенні питання щодо можливості
забезпечення позову, господарський суд
повинен дати оцінку ймовірності
припущення, що майно, яке є у
відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитися або погіршитися за якістю
на момент виконання рішення.

Оцінка такої ймовірності полягає в
аналізі усіх фактичних обставин як
підстав для забезпечення позову у їх
сукупності, з яких можна зробити
висновок про можливе виникнення
ускладнень при виконанні судового
рішення. При цьому, доказування факту
вчинення відповідачем дій, з метою
ускладнення виконання судового
рішення не вимагається, оскільки
застосування заходів до забезпечення
позову і має на меті перешкодити таким
діям.

Враховуючи, що вжиття заходів щодо
забезпечення позову є правом суду, і,
при цьому, закон не містить точного
переліку господарських спорів або
обставин, за яких вживаються заходи до
забезпечення позову, колегія суддів не
вбачає підстав вважати, що місцевий суд
припустився процесуальних порушень в
частині здійснення дій по забезпеченню
позову .

Верховний Суду України у постанові
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 № 9 "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" зазначив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з роз'ясненнями пленуму
Вищого господарського суду України, що
містяться у поставі «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» від 26.12.2001р. № 16, у
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання
або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку
із вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Як встановлено господарським судом та
підтверджується матеріалами , ухвалою
господарського суду Харківської
області від 04.11.2013 року по справі
№922/3875/13 за позовом ТОВ "Кримська
водочна компанія" до ТОВ "Лікон-Трейд"
про стягнення 899107,09 грн., якою припинено
провадження у справі на підставі того,
що після підписання договору №227/13 про
переведення боргу, борг перед ТОВ
"Кримська водочна компанія" у сумі 885097,80
грн. переведено на відповідача-1 по
даній справі.

В ухвалі господарського суду
Харківської області від 04.11.2013 року по
справі №922/3875/13 зазначено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Блісс-трейд"
(відповідач-1 по даній справі) прийняло
на себе зобов'язання по сплаті
грошового боргу товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" у
розмірі 1038319,30 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач-1 приймає на себе
зобов'язання по сплаті боргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" перед
третіми особами (зокрема, ТОВ "Кримська
водочна компанія"), а також поручається
за виконання грошових зобов'язань
товариством з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" перед
третіми особами (зокрема, перед
позивачем по даній справі).

Тобто, відповідач-1 лише
зобов'язується за виконання
зобов'язань третьою особою, однак не
підтверджує наявність достатніх
коштів для виконання таких зобов'язань.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
вважає, що при вирішенні питання щодо
необхідності застосування заходів до
забезпечення позову усі необхідні для
цього фактичні обставини були
встановлені місцевим судом на підставі
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження наявних в матеріалах
справи доказів, оскільки наявні кошти
ТОВ «Блісс-Трейд» можуть бути
використані для погашення
заборгованості третьої особи перед
іншими суб'єктами господарювання, а не
перед ТОВ «Фаетон-Транс», а тому
висновки суду відповідають цим
обставинам і їм дана належна юридична
оцінка з правильним застосуванням норм
процесуального права.

Посилання скаржника в апеляційній
скарзі на те, що саме лише посилання в
заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки
матеріалами справи підтверджується, що
наявні у відповідача-1 кошти можуть
бути використані для погашення
заборгованості третьої особи перед
іншими суб'єктами господарювання.

Також скаржником не надано жодного
доказу, які б підтверджували, що
накладення арешту на рахунки обмежить
ТОВ «Блісс-Трейд» у можливості
розпоряджатись власними коштами на
тривалий період, що завдасть шкоди його
господарській діяльності та призведе
до її припинення, а тому суд вважає ці
доводи апеляційної скарги
безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Блісс-Трейд" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013р.
у справі № 904/8662/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Головуючий
Л.О. Чимбар

Суддя
Л.В. Чоха

Суддя
І.А. Сизько

Постанова виготовлена в повному обсязі
13.01.2014 року.