ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.
Справа № 911/4214/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іонія», м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бел Оіл», Київська
область, м. Обухів

про стягнення 12436,55 грн.

секретар судового засідання (помічник
судді) Федько Т.В.

за участю представників:

від позивача: Корендюк Д.І. (довіреність
б/н від 14 жовтня 2013 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Іонія» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бел Оіл» (далі -
відповідач) про стягнення 12436,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору №32 від 1
березня 2011 року, а саме, відповідач не
повністю сплатив грошові кошти за
отриманий товар, в результаті чого за
ним утворилась заборгованість в
розмірі 11619,08 грн. Додатково, за
прострочення виконання зобов'язання
позивач нарахував пеню в розмірі 817,47
грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 13 листопада
2013 року та призначено справу до
розгляду на 26 листопада 2013
року.

Відповідно до ухвали суду від 26
листопада 2013 року розгляд справи на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено на 14 січня 2014 року.

Відповідач, повідомлений про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 13 листопада 2013 року та від 26
листопада 2013 року, у судові засідання
не з'явився, витребуваних документів не
подав, хоча був повідомлений належним
чином. Суд вважає за можливе відповідно
до ст. 75 ГПК України розглянути справу
без участі відповідача за наявними в
ній матеріалами.

14 січня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - продавець)
та відповідачем (за договором -
покупець) 10 травня 2012 року укладено
договір поставки №дт-2012112.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
продавець зобов'язується передати
покупцю каву, сиропи, гарячий шоколад
та інші супутні товари, а також
аксесуари для їх приготування та
подачі відповідно до специфікації.
Покупець зобов'язується прийняти і
оплатити поставлений товар.

Згідно пункту 5.3 договору розрахунок за
товар, що поставляється покупцю за цим
договором, здійснюється у
безготівковій формі на умовах
відстрочення платежу кожної партії
товару на період 21 (двадцять один)
банківський день, шляхом перерахування
покупцем коштів на банківський рахунок
продавця.

Відповідно до пункту 6.4 договору
передача товару відбувається
відповідно до товарних накладних.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що за
порушення строків оплати товару згідно
з розділом 5 покупець сплачує продавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня.

Відповідно до пункту 8.2 договору
покупець розраховується за
поставлений товар протягом тридцяти
календарних днів.

Згідно пункту 10.3 договору за
несвоєчасне виконання зобов'язань,
передбачених пунктом 8.2 договору,
покупець сплачує постачальнику пеню за
кожен день прострочки від суми
несплаченого товару з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар, що
підтверджується видатковими
накладними, копії яких наявні в
матеріалах справи, однак, відповідач
частково розрахувався за отриманий
товар, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість у розмірі
11619,08 грн.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідач не оплатив прийнятий
у позивача товар. Зазначений факт
відповідачем не спростовано. Розмір
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи. Вимога позивача про
стягнення з відповідача 11619,08 грн.
заборгованості за прийнятий товар
підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
№543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Розмір пені, нарахованої позивачем у
сумі 817,47 грн. є обґрунтованим та
підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Бел Оіл»
(08700, Київська область, м. Обухів, вул.
Київська, 25, код 37361279) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Іонія» (03680, м. Київ,
вул. Панорамна, 1, код 31482714) - 11619
(одинадцять тисяч шістсот
дев'ятнадцять) грн. 08 коп.
заборгованості, 817 (вісімсот
сімнадцять) грн. 47 коп. пені, та 1720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 20 січня 2014 року

Суддя
Заєць Д.Г.