РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
Справа № 906/1557/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Крейбух О.Г.

судді
Василишин А.Р. ,

судді Юрчук
М.І.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - Мельник В.В.

відповідача - Мельник О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" та
апеляційну скаргу відповідача
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" на рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.12.13 р. у справі № 906/1557/13
(суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз"

про стягнення 825 860, 06 грн.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
звернулася до господарського суду
Житомирської області з позовом до ПАТ
по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" про стягнення 825 860,06 грн., в
т.ч.260547,58 грн. пені, 513202,96 грн. штрафу та
52109,52 грн. 3 % річних /а.с.2-4/.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 12.12.2013 року у
справі № 906/1557/13 (суддя Маріщенко Л.О.)
позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ПАТ
по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" про стягнення 825 860,06 грн.
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" на користь ПАТ
"НАК "Нафтогаз України" - 156 328,55 грн. пені,
307 921,78 грн. 7 % штрафу, 52 109,52 грн. 3 % річних
та 16 517,20 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено
/а.с.113-114/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернувся
до Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 року у даній справі
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення 104 219,03 грн. пені та 205 281,18 грн.
штрафу та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задоволити в повному
обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги,
скаржник вказує наступне:

- позивач не перешкоджав вчасним
розрахункам відповідача за
поставлений природний газ;

- довідка відповідача про стан рахунків
не є належним доказом тяжкого
фінансового становища останнього;

- ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" перебуває у тяжкому
фінансовому стані, що підтверджується
звітом про фінансові результати за
перше півріччя 2013 року;

Таким чином, на думку позивача, правові
підстави для відмови в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення 104
219,03 грн. пені та 205 281,18 грн. штрафу
відсутні; просить рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 року у даній справі
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення 104 219,03 грн. пені та 205 281,18 грн.
штрафу та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задоволити в повному
обсязі /а.с.120-129/.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу заперечив проти доводів та
вимог скарги, вказавши, що
господарський суд Житомирської
області при винесенні рішення
правомірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
повністю з'ясував обставини справи та
дослідив докази у справі, постановив
законне та обгрунтоване рішення, а тому
просить оскаржуване рішення залишити
без змін, а в задоволення апеляційної
скарги відмовити /а.с.155-157/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 25.12.2013 року
апеляційну скаргу позивача прийнято до
провадження у складі колегії:
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя
Мамченко Ю.А., суддя Бучинська Г.Б. та
призначено до розгляду на 15.01.2014 року
/а.с.120/.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
13.01.2014 року внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді та сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Крейбух О.Г., суддя Василишин А.Р.,
суддя Юрчук М.І. відповідно до
затверджених складів колегій /а.с.138/.

14 січня 2014 року до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою звернувся
відповідач ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз", в якій
просить рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.2013 року у
даній справі скасувати та прийняти
нове рішення, яким зменшити розмір пені
та штрафу на 98 %.

В обгрунтування апеляційної скарги,
скаржник вказує наступне:

- день здійснення проплати не входить в
прострочення виконання зобов'язань;

- судом при винесенні рішення взято до
уваги лише майновий стан позивача, а
клопотання відповідача про зменшення
розміру пені, штрафу та 3 % річних, суд
залишив поза увагою;

- ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" знаходиться в скрутному
фінансовому становищі, що
підтверджується дебіторською
заборгованістю споживачів за
споживання природного газу.

Таким чином, на думку відповідача,
правові підстави для задоволення
позову відсутні; просить рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 року у даній справі
скасувати та прийняти нове рішення,
яким зменшити розмір пені та штрафу на
98 % /а.с.142-144/.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 року
апеляційну скаргу відповідача на
рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.2013 року у
справі № 906/1557/13 прийнято до
провадження до спільного розгляду з
раніше поданою і прийнятою до
провадження апеляційною скаргою ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" у даній справі та
призначено до розгляду на 15.01.2014 року
/а.с.139-140/.

15.01.2014 року в судовому засіданні
представники сторін повністю
підтримали вимоги і доводи, викладені в
апеляційних скаргах.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" та ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" на рішення господарського
суду Житомирської області від 12.12.2013 р.
у справі № 906/1557/13 слід задоволити
частково, рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.2013 р. у
справі № 906/1557/13 змінити в частині
стягнутих сум пені і штрафу та
скасувати в частині стягнення 3 %
річних, виходячи з наступного.

30.03.2012 року між НАК "Нафтогаз України"
(надалі - продавець, позивач, апелянт) та
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" (далі - покупець,
відповідач) укладено договір № 33/19-Б на
купівлю - продаж природного газу
(надалі - Договір), відповідно до п.1.1
якого продавець зобов'язався передати
у власність покупцю у 2012 році
імпортований природний газ (за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на
митну територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", (далі - газ), а
покупець зобов'язався приймати та
оплачувати газ на умовах цього
договору /а.с.15 -21/.

Відповідно до п.3.6 Договору, приймання -
передача газу, переданого продавцем
покупцеві у відповідному місяці
продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показників комерційного
вузла/вузлів обліку покупця.

Згідно п.3.7 Договору, вказаний акт
приймання-передачі є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п.5.2 Договору, ціна за 1000,0
куб.м. природного газу становить 3509,00
грн. без урахування податку на додану
вартість, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 3509,00 грн., крім того
ПДВ - 20 %, а всього з ПДВ - 4210,80 грн.

Відповідно до п.6.1 Договору, оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100 % поточної
оплати планових обсягів газу протягом
місяця поставки з урахуванням положень
п.6.2 договору.

Згідно п.6.2 Договору, остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 20-го числа місяця
наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору, позивач з
березня по грудень 2012 року поставив
відповідачу імпортований природний
газ на загальну суму 101 769 254,59 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами приймання-передачі
природного газу:

- від 31.03.2012 року на суму 25 129 730,17 грн. /а.с.
22/;

- від 30.04.2012 року на суму 10 328 439,73 грн.
/а.с.23/;

- від 31.05.2012 року на суму 1 154 066,59 грн.
/а.с.24/;

- від 30.06.2012 року на суму 966 012,26 грн. /а.с.
25/;

- від 31.07.2012 року на суму 706 934,36 грн.
/а.с.26/;

- від 31.08.2012 року на суму 912 446,68 грн./а.с.27/;

- від 30.09.2012 року на суму 1 142 053,18 грн.
/а.с.8/;

- від 31.10.2012 року на суму 7 948 697,69 грн.
/а.с.29/;

- від 30.11.2012 року на суму 19 628 378,92 грн.
/а.с.30/;

- від 31.12.2012 року на суму 33 852 495,01 грн.
/а.с.31/.

Згідно наявної в матеріалах справи
виписки по рахунку ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" з 01.01.2012 року по 31.07.2013 року
відповідачем здійснено оплату за
поставлений природний газ згідно
договору № 33/19-Б на купівлю - продаж
природного газу від 30.03.2012 року в
повному обсязі /а.с.33-37/.

Судом встановлено, що зазначена вище
оплата на загальну суму 102 714 820,60 грн.
здійснена відповідачем до звернення
позивача з позовом до суду - 25.10.2013 року,
тобто станом на день звернення
позивача з позовом до суду,
заборгованість відповідача перед
позивачем за відсутня.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства ,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (част.1 ст.628
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Невиконання відповідачем покладеного
на нього обов'язку щодо оплати
поставленого природного газу у строки,
встановлені п.6.2 Договору, слугувало
підставою для звернення позивача з
позовом про стягнення пені в розмірі 260
547,58 грн., 7 % штрафу в сумі 513 202,96 грн. та 52
109,52 грн. 3 % річних, нарахованих за
період прострочення з 21.05.2012р. по
05.10.2012р. /а.с.9-14/.

Відповідач, не погоджуючись із
розрахунком позивача вказаних сум
пені, штрафу та 3 % річних, подав до суду
власний розрахунок, згідно якого
розмір пені становить 251 253,16 грн., 7 %
штрафу - 505741,5 грн., 3 % річних - 50250,63 грн.
/а.с.106-108/.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (част.1 ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(част.1, 3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.7.2 Договору, у разі
невиконання покупцем п.п.6.1, 6.2 договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період , за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу, а за
прострочення платежу понад 30
(тридцять) днів додатково сплатити
штраф у розмірі 7 % від суми
простроченого платежу.

Тобто п.7.2 Договору, сторони погодили
відповідальність покупця ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" у разі порушення умов
Договору щодо оплати поставленого
природного газу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.1.9. постанови пленуму
Вищого господарського суду № 14 від
17.12.2013 року «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», день фактичної
сплати суми заборгованості не
включається в період часу, за який
здійснюється стягнення інфляційних
нарахувань та пені.

Судом перевірено розрахунки пені,
штрафу та 3 % річних, виконані позивачем
та відповідачем, і встановлено, що
позивачем при здійсненні розрахунку
неправомірно враховано дні фактичної
сплати заборгованості відповідачем.
При цьому, розрахунок відповідача,
згідно якого розмір пені становить 251
253,16 грн., 7 % штрафу - 505 741,50 грн., 3 % річних
- 50250,63 грн., визнано колегією суддів
вірним /а.с.106-108/.

Поскільки прострочення відповідача по
оплаті поставленого природного газу
має місце, то позовні вимоги про
стягнення 3 % річних за період
прострочення з 21.05.2012р. по 05.10.2012р. є
підставними та підлягають задоволенню
частково у сумі 50250,63 грн. на підставі
ст.625 ЦК України за розрахунком
відповідача, у стягненні 1858,89 грн. 3 %
річних слід відмовити.

Відповідно до част.2 ст.231 ГК України, у
разі, якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Част.1 ст.550 ЦК України встановлено,
кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора.

Оскільки несвоєчасне виконання
відповідачем обов'язку по оплаті
поставленого природного газу має
місце, то позовні вимоги про стягнення
пені та 7 % штрафу є підставними. При
цьому, їх розмір за розрахунком
відповідача, визнаним судом вірним,
становить 251253,16 грн. пені та 505741,5 грн.
штрафу. Відтак, у позові про стягнення
9294,42 грн. пені та 7461,46 грн. штрафу слід
відмовити у зв'язку з невірним
обрахуванням вказаних сум пені та
штрафу позивачем.

Згідно част.3 ст.551 ЦК України, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що зменшення неустойки
відповідає вимогам співрозмірності та
враховує інтереси позивача, що у свою
чергу, не суперечить принципу рівності
сторін у господарському процесі,
поскільки боржник допустив
неправомірну поведінку, тобто
невиконавши зобов'язання у строк, він в
будь-якому разі не повинен отримувати
перевагу зі своєї неправомірної
поведінки. В цьому випадку, місцевий
господарський суд обгрунтовано
зменшив стягуваний розмір штрафних
санкцій.

У випадку нарахування пені та 7 % штрафу,
які є явно завищеними, не відповідають
передбаченим у п.6 ст.3, част.3 ст.509 та
ч.ч.1-2 ст.627 ЦК України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права, суд має право її
зменшувати. Наявність у кредитора
можливості стягувати із споживача
надмірні грошові суми як неустойку,
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Пунктом 1 ст.233 ГК України встановлено,
що суд має право зменшити розмір
санкцій, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора.

Аналогічні приписи містить п.3 ст.83 ГПК
України.

При цьому, повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 12.12.2013 року у справі №
910/8826/13.

Колегією суддів взято до уваги
клопотання відповідача про зменшення
розміру нарахованих штрафних санкцій з
огляду на таке.

В обгрунтування клопотання про
зменшення розміру штрафних санкцій
відповідач вказує на тяжкий фінансовий
стан ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз". Відповідно до
даних бухгалтерського обліку та
звітності відповідача станом на 01.10.2013
року заборгованість споживачів перед
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" за спожитий природний газ
та наданих послуг з його
транспортування по усіх категоріях
складає 45 011 546,00 грн. /а.с.59-60/.

Відтак, беручи до уваги зазначені
причини неналежного виконання
зобов'язання, майновий стан
відповідача (в тому числі на момент
виконання Договору), колегія суддів
вважає нараховані суми пені та 7 %
штрафу неспіврозмірними порівняно із
збитками кредитора, а тому зменшує їх
розмір на 40 %, виходячи із розрахунку
даних сум відповідача, а саме:

- розмір пені - до 150 751,90 грн. від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу;

- розмір 7 % штрафу до 303 444,90 грн.
від суми простроченого платежу.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про стягнення пені та 7 % штрафу
підлягають задоволенню частково у сумі
150751,9 грн. пені та 303444,9 грн. штрафу; в
частині стягнення 109795,68 грн пені та
209758,06 грн. штрафу слід відмовити, в т.ч.
100 501,26 грн. грн. пені та 202296,6 грн. штрафу -
у зв'язку зі зменшенням їх розміру за
рішенням суду; 9294,42 грн. пені та 7461,46 грн.
штрафу - у зв'язку з невірним
розрахунком позивача.

Відповідно до п.2.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" від 17.12.2013р. № 14.
судовий збір в разі зменшення судом
розміру пені покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення такого розміру.

На підставі ст.49 ГПК України на
відповідача покладається судовий збір
за подання позовної заяви у розмірі 16
144, 91 грн.

Натомість, суд першої інстанції на
вищевикладене уваги не звернув, що
призвело до порушення норм
матеріального права.

Разом з тим, згідно із п.4 част.1 ст.103 ГПК
України, апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги (подання) має право змінити
рішення.

Відповідно до п.4 част.1 ст.104 ГПК
України, підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Оцінюючи вищевикладені обставини
справи, колегія приходить до висновку,
що апеляційні скарги ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
та ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" на рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 р. у даній справі слід
задоволити частково, а рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.12.2013 р. у справі № 906/1557/13
змінити в частині стягнутих сум пені і
штрафу, та скасувати в частині 3 %
річних.

Судовий збір за подання апеляційних
скарг покладається на їх заявників
(позивача та відповідача).

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.13 р. у
справі № 906/1557/13 задоволити частково.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" на рішення господарського
суду Житомирської області від 12.12.13 р. у
справі № 906/1557/13 задоволити частково.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.2013 р. у
справі № 906/1557/13 змінити в частині
стягнутих сум пені і штрафу та
скасувати в частині 3 % річних, виклавши
п.п.2, 3 рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.13 р. у
справі № 906/1557/13 в такій редакції:

"2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" (10002,
Житомирська область, м.Житомир,
вул.Фещенка-Чопівського, 35, код 03344071) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ,
вул.Б.Хмельницького, 6, код 20077720) - 150 751,90
грн. пені, 303 444,90 грн. штрафу, 50 250,63 грн. 3 %
річних, 16 144,91 грн. судового збору за
подання позовної заяви.

3. В позові про стягнення 109 795,68 грн.
пені, 209 758,06 грн. штрафу та 1 858,89 грн. 3 %
річних - відмовити".

В решті рішення господарського суду
Житомирської області від 12.12.13 р. у
справі № 906/1557/13 залишити без змін.

Доручити господарському суду
Житомирської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 906/1557/13 повернути
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Юрчук М.І.