ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.Справа № 923/1418/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання:
Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури: не з'явився про дату,
час та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлений належним чином

від ДП ЦКБ „Ізумруд": не з'явився про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлений належним чином

від МКП „Херсонтеплоенерго": Попель
І.О. довіреність №3358-15 від 20.12.2013р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Херсонського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Південного регіону України в інтересах
держави в особі Державного
підприємства Центральне
конструкторське бюро „Ізумруд"

на рішення господарського суду
Херсонської області від 05.12.2013р.

по справі № 923/1418/13

за позовом Херсонського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Південного регіону
України в інтересах держави в особі
Державного підприємства Центральне
конструкторське бюро „Ізумруд"

до міського комунального підприємства
„Херсонтеплоенерго"

про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И
В :

14.10.2013 р. Херсонський прокурор з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
Південного регіону України (далі по
тексту Прокурор) звернувся до
господарського суду Херсонської
області з позовною заявою в інтересах
держави в особі Державного
підприємства Центральне
конструкторське бюро „Ізумруд" (далі
по тексту ДП ЦКБ «Ізумруд» до Міського
комунального підприємства
„Херсонтеплоенерго" (далі по тексту
МКП „Херсонтеплоенерго") про
зобов'язання вчинити дії, а саме:

- визнати заборгованість Державного
підприємства "Центральне
конструкторське бюро Ізумруд" перед
Міським комунальним підприємством
"Херсонтеплоенерго" з суми основного
боргу та штрафних санкцій за спожиті
послуги з теплопостачання, яка не
сплачена станом на 01.09.2012 року у сумі
361.925,77 грн., як таку, що підлягає
списанню відповідно до Закону України
"Про деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку";

- здійснити на умовах, встановлених
статтею 2 Закону України "Про деякі
питання заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" та забезпечення їх
стабільного розвитку" списання
заборгованості Державного
підприємства "Центральне
конструкторське бюро "Ізумруд" (у тому
числі встановленої судовим рішенням
Господарського суду Херсонської
області № 5024/1135/2011 від 9.08.2011 року та
реструктуризованої) за
теплопостачання, з пені, штрафних та
фінансових санкцій, яка виникла станом
на 1 вересня 2012 року і не сплачена
станом на дату набрання чинності
Законом України "Про деякі питання
заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" та забезпечення їх
стабільного розвитку" у сумі 361.925,77 грн.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 05.12.2013р. (суддя
Гридасов Ю.В.) позов Прокурора залишено
без задоволення з огляду на те, що
відповідно із п.4 ч.2 ст.2 Закону України
"Про деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку"
заборгованість позивача, яку Прокурор
просить зобов'язати відповідача
списати, є списаною станом на 06.11.12 р.,
тобто дату складання сторонами взаємно
погодженого акту звіряння, а
відповідно із цим відсутнє порушення
прав позивача.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, Прокурор
звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Херсонської області від 05.12.2013р. та
прийняти нове, яким задовольнити позов
Прокурора у повному обсязі, оскільки
зазначене рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального права та
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, висновки, які
зробив суд, не відповідають
встановленим обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
Прокурор посилається на те, що суд 1
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що заборгованість позивача
відповідно із ст.2 Закону України "Про
деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку"
є списаною, оскільки відповідач
всупереч вимогам Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" не вніс
відповідних записів у бухгалтерський
облік про списання заборгованості
позивача, тому на думку Прокурора права
позивача є порушеними. Сам відповідач у
судовому засіданні підтвердив факт не
проведення списання заборгованості
позивача у своєму бухгалтерському
обліку, посилаючись на відсутність
погодження Херсонської міської ради на
таке списання, однак суд 1 інстанції не
надав оцінки цим доводам відповідача.
Прокурор також зазначає на те, що не
списання заборгованості відповідачем
унеможливлює визнання таким, що не
підлягає виконанню судовий наказ
господарського суду Херсонської
області, виданий за рішенням цього суду
у справі №5024/1135/2011 від 09.08.11 р., яким
вирішено стягнути з ДП ЦКБ «Ізумруд»
заборгованість з оплати теплової
енергії на суму 288022,74 грн., що увійшла у
загальну суму заборгованості позивача
на час складання акту звіряння
заборгованості від 06.11.12 р.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав, але його представник в
судовому засіданні просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення господарського суду
Херсонської області від 05.12.13 р. - без
змін, вважаючи його обґрунтованим та
таким, що відповідає вимогам чинного
законодавства.

Представники прокуратури та ДП ЦКБ
„Ізумруд" в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про час і місце судового
засідання, про причини неявки не
повідомили, клопотання про відкладення
розгляду апеляційної скарги не
заявляли, тобто без поважних причин не
скористалися своїм правом на участь у
судовому засіданні, тому апеляційна
скарга розглянута за відсутністю їх
представників.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши
пояснення представника відповідача,
перевіривши правильність юридичної
оцінки судом першої інстанції
встановлених фактичних обставин
справи і застосування норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія приходить до
наступного.

Рішенням господарського суду
Херсонської області у справі № 5024/1135/2011
від 9 серпня 2011 року з позивача на
користь відповідача стягнуто 263.167,07
грн. основного боргу за поставлену
теплову енергію, 8970,18 грн. пені, 13183,57
грн. штрафу, 602,1 грн. - 3% річних, 2099,82 грн.
інфляційних втрат.

На виконання зазначеного судового
рішення Відділом ДВС Комсомольського
РУЮ у м. Херсоні 5.10.2012 року відкрито
виконавче провадження № ВП34722594 про
стягнення з ДП "ЦКБ "Ізумруд" на користь
МКП "Херсонтеплоенерго" грошових
коштів у сумі 288 022,74 грн. за судовим
наказом № 5024/1135/2011, яке на час прийняття
судом 1 інстанції оскарженого рішення
по справі №923/1418/13 не виконано.

06 вересня 2012 р. Верховною радою України
прийнято Закон України "Про деякі
питання заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" та забезпечення їх
стабільного розвитку" № 5213 - VI. Вказаним
Законом визначено комплекс
економічних заходів, спрямованих на
вирішення питань заборгованості та
забезпечення стабільного розвитку
державних підприємств
оборонно-промислового комплексу, та
який розповсюджує свою дію на позивача
в частині списання боргів за теплову
енергію, утому числі за судовими
рішеннями та реструктурізованих,
оскільки постановою Кабінету
Міністрів України №1221 від 29.12.2010 року
„Про утворення Державного концерну
„Укроборонпром" Державне підприємство
Центральне конструкторське бюро
„Ізумруд" включено до складу
Державного концерну „Укроборонпром".

Частина 2 ст. 2 Закону України „Про
деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну „Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку"
визначає порядок списання
заборгованості.

Так, списання заборгованості (у тому
числі з пені, штрафних та фінансових
санкцій) відповідно до цієї статті
здійснюється підприємствам
оборонно-промислового комплексу
відповідними суб'єктами
господарювання, які здійснюють
постачання природного газу та
електричної енергії за регульованим
тарифом, оптовим постачальником
електричної енергії, підприємствами,
що виробляють електричну енергію,
Національною акціонерною компанією
„Нафтогаз України" та її дочірніми
компаніями (підприємствами), а також
суб'єктами господарювання, які
постачають теплову енергію, надають
послуги з водопостачання та
водовідведення (далі - учасники
процедури списання), у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі
реструктуризованої) визначається з
урахуванням вимог законодавства з
питань інвентаризації основних
засобів, нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, документів та розрахунків і
списується учасниками процедури
списання у сумах, що обліковуються в
бухгалтерському обліку таких
учасників, враховуючи у тому числі суми
пені, штрафних санкцій, 3 відсотки
річних та індекс інфляції на дату
списання;

2) для списання заборгованості кожен
учасник процедури списання утворює
комісію з питань списання
заборгованості, до складу якої
обов'язково входять керівник
підприємства як голова комісії та
головний бухгалтер і яка визначає
обсяг та період виникнення
заборгованості, що підлягає списанню, у
розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості
проводиться на підставі взаємно
погоджених актів звіряння учасників
процедури списання, в яких
зазначаються обсяг та період
виникнення заборгованості, що підлягає
списанню;

4) датою списання заборгованості є
дата підписання взаємно погоджених
актів звіряння учасниками процедури
списання;

5) у разі якщо у статутному капіталі
підприємства - учасника процедури
списання 50 і більше відсотків акцій
(часток, паїв) належить державі, взаємно
погоджений акт погоджується органом,
уповноваженим управляти таким
підприємством.

На виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 2
Закону № 5213 - VI позивач та відповідач
06.11.12 р. склали взаємно погоджений акт
звіряння, підписаний головними
бухгалтерами підприємств, які згідно
вимог Закону входять до складу комісії
з питань списання заборгованості,
згідно якого станом на 1 вересня 2012 року
заборгованість позивача перед
відповідачем за спожиті послуги з
опалення, разом із штрафними санкціями,
склала 361 925,77 грн. (а. с. 10). До вказаної
заборгованості увійшла також і сума, що
підлягає стягненню з позивача на
користь відповідача за рішенням
господарського суду Херсонської
області у справі № 5024/1135/2011 від 9 серпня
2011 року. Зазначений акт звіряння
погоджений органом управління
підприємства-боржника, про що свідчить
підпис генерального директора ДК
"Укроборонпром", скріплений печаткою
концерну. В акті зазначено реквізити
договору (№ 595 від 15.10.06), за яким виникла
заборгованість, та розмір
заборгованості (361925,77 грн.), яка
вважається непогашеною станом на 01.09.2012
року (сальдо кінцеве).

Таким чином, відповідно із п.4 ч.2 ст.2
Закону суд 1 інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
заборгованість позивача, яку прокурор
просить зобов'язати відповідача
списати, є списаною станом на 06.11.12 р.,
оскільки датою списання
заборгованості є дата підписання
взаємно погоджених актів звіряння
учасниками процедури списання. При
цьому слід зазначити, що обов'язок по
списанню вищезазначеної
заборгованості встановлено Законом.

Відповідно до приписів статті 16 цього
ж кодексу - кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

3. Суд може відмовити у захисті
цивільного права та інтересу особи в
разі порушення нею положень частин
другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно із ст. 20 Господарського кодексу
України, -

1. Держава забезпечує захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів.

2. Кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх
прав і законних інтересів. Права та
законні інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом:

- визнання наявності або відсутності
прав;

- визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало
до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в
натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування
оперативно-господарських санкцій;

- застосування
адміністративно-господарських
санкцій;

- установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими
законом.

3. Порядок захисту прав суб'єктів
господарювання та споживачів
визначається цим Кодексом, іншими
законами.

Із змісту наведених вище ст.16 ЦК
України, ст.20 ГК України випливає, що
такі способи захисту цивільних прав як
зобов'язання визнати заборгованість
списаною та зобов'язання списати
заборгованість відсутні, а відповідно
із цим Прокурор просить захистити
цивільні права та інтереси позивача
способами не визначеними законом. Інші
способи захисту цивільних прав та
інтересів, як того вимагають частина 2
статті 16 Цивільного кодексу України та
частини 2,3 статті 20 Господарського
кодексу України, а ні договором, а ні
Законом не визначені взагалі.

У постанові Верховного Суду України,
зокрема, від 13.07.2004 N 10/732 викладена
правова позиція, згідно з якою,
дійшовши висновку про те, що предмет
позову не відповідає встановленим
законом або договором способам
захисту прав, суд повинен відмовити у
позові.

Таким чином, позовні вимоги Прокурора
про зобов'язання відповідача визнати
заборгованість Державного
підприємства "Центральне
конструкторське бюро Ізумруд" у сумі 361
925,77 грн., як таку, що підлягає списанню,
а також зобов'язати списати цю
заборгованість підлягають залишенню
без задоволення, оскільки такі способи
захисту цивільних прав не передбачені
законом або договором.

Доводи Прокурора про те, що невизнання
відповідачем заборгованості у сумі
361925,77 грн. списаною та не внесення
останнім відповідних записів у
бухгалтерський облік про списання
заборгованості позивача порушує права
позивача, судова колегія до уваги не
приймає, з огляду на те, що сам факт
підписання відповідачем акту звіряння
заборгованості від 06.11.2012р., який не
потребує погодження з боку Херсонської
міської ради, свідчить про погашення
вказаної заборгованості, а те що
відповідач не провів у своєму
бухгалтерському обліку списання
заборгованості та порушив вимоги
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
не є порушенням прав позивача.

Не заслуговують на увагу й доводи
Прокурора про те, що не списання
заборгованості відповідачем
унеможливлює визнання таким, що не
підлягає виконанню судовий наказ
господарського суду Херсонської
області, виданий за рішенням цього суду
у справі №5024/1135/2011 від 09.08.11 р., оскільки
факт списання заборгованості
відповідачем у сумі 361925,77 грн.
встановлено судом 1 інстанції по справі
№923/1418/13.

За вищенаведених обставин апеляційна
скарга Прокурора підлягає залишенню
без задоволення, а рішення
господарського суду Херсонської
області від 05.12.13 р. - без змін, оскільки
по суті воно є правильним.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.
Згідно з правовою позицією викладеною
у п. 4.6. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 „Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105
ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Херсонського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Південного
регіону України в інтересах держави в
особі Державного підприємства
Центральне конструкторське бюро
„Ізумруд" залишити без задоволення,
рішення господарського суду
Херсонської області від 05.12.13 р. - без
змін.

2. Стягнути з Державного підприємства
Центральне конструкторське бюро
„Ізумруд" (ідентифікаційний код - 14309617,
адреса - 73003, місто Херсон, Карантинний
острів, 1) в доход державного бюджету
України (отримувач коштів: ГУДКС
України в Одеській області, , банк отримувача: ГУДКС України в
Одеській області, МФО 828011, № рахунку:
2002) 3619 грн. 26 коп. судового збору.

3. Видачу наказу доручити
господарському суду Херсонської
області.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови
складено 22.01.2014 р.

Головуючий суддя
Петров М.С.

Суддя
Разюк Г.П.

Суддя
Колоколов С.І.