ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

08 січня 2014 року
Справа № 913/3264/13

Провадження № 28/913/3264/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перемога",
м. Краснодон Луганської області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житниця",
м. Петровське Луганської області

про стягнення 63916 грн. 00 коп.

Суддя Демидов В.О.

при секретарі судового засідання
Мартинцевій Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Власова Т.П, представник
за довіреністю № 193 від 02.12.2013;

від відповідача - представник не
прибув.

Суть спору: позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Перемога",
звернувся до суду з позовом до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житниця", з вимогою
про стягнення заборгованості за
поставлену продукцію у сумі 63916 грн. 00
коп. за договором № 19 купівлі-продажу
від 18.07.2012 року.

На підставі ст. 2-1 Господарського
процесуального кодексу України 05.12.2013
автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
автоматичний розподіл даної позовної
заяви та її розгляд доручено судді
Семендяєвій І.В.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 05.12.2013 було
порушено провадження у справі № 913/3264/13.

У зв'язку з відпусткою судді
Семендяєвої І.В. на підставі ст. 2-1
Господарського процесуального кодексу
України автоматизованою системою
документообігу суду 18.12.2013 було
здійснено повторний автоматичний
розподіл даної позовної заяви та її
розгляд було доручено судді Демидову
В.О.

За змістом абз. 3 п. 3.8 постанови Пленум
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розгляд справи
починається заново в разі зміни складу
суду, а отже, спочатку починається й
перебіг строку вирішення спору.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання 19.12.2013 та
08.01.2014 не прибув, причини неявки суду не
повідомив, про час та місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином, про що свідчать наявні
в матеріалах справи рекомендовані
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а. с. 72, 73).

Крім того, згідно приписів п. п. 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідач не надав до матеріалів
справи відзиву на позовну заяву та інші
витребувані судом документи, що не є
перешкодою для розгляду справи за
наявними в ній матеріалами згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
оцінивши подані докази в їх сукупності,
суд

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Перемога"
(далі - позивач, продавець) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Житниця" (далі -
відповідач, покупець) уклали договір №
19 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого
продавець зобов'язався поставити
продукцію в строки і в порядку згідно
договору, а покупець зобов'язався
прийняти продукцію в строки та на
умовах, передбачених договором.

Пункт 2.4 договору передбачає
зміну загальної суми договору у зв'язку
із вартістю ціни на товар або обсягів
поставки товару.

Згідно до умов п. 3.3 датою поставки
вважається дата прийому товару та
підписання представником покупця
накладної.

Відповідно до умов п. 4.1 договору
розрахунки за даним договором,
здійснюються покупцем в національній
валюті України шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок продавця.

На виконання умов даного договору
позивачем було поставлено відповідачу
продукцію (жито) у кількості 141 тонни 680
кг на загальну суму 223416,0 грн., що
підтверджується накладними № 18 від
18.07.2012; № 21 від 19.07.2012; № 30 від 07.08.2012; № 32
від 09.08.2012; № 33 від 10.08.2012; № 57 від 26.12.2012
та на підставі рахунків № 24 від 18.07.2012;
№ 27 від 19.07.2012; № 36 від 07.08.2012; №38 від
07.08.2012; № 39 від 10.08.2012; № 60 від 26.12.2012.

Відповідач за зазначеними видатковими
накладними товар прийняв, про що
свідчать довіреності на отримання
товару від позивача № 22 від 18.07.2012; № 24
від 07.08.2012; № 40 від 26.12.2012, належним чином
засвідчені копії яких є наявними в
матеріалах справи (а. с. 20-22).

У порушення умов договору відповідач
свої зобов'язання щодо своєчасної та
повної оплати поставленої позивачем
продукції в повному обсязі не виконав,
сплативши лише 159500,0 грн., внаслідок
чого у нього виникла заборгованість в
сумі 63916,0 грн.

Оцінивши всі обставини справи, суд
вважає, позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, є, зокрема, договори та
інші правочини.

Правовідносини сторін виникли
внаслідок укладення ними договору
купівлі-продажу від 18.07.2012 № 19.

Відповідно до п. 1 ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За приписами п. 1 ст. 691 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Статтею 629 ЦК України
встановлено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема,
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст.610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, тобто
- неналежне виконання.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений до говором
або законом.

Таким чином, матеріалами справи та її
фактичними обставинами підтверджений
факт поставки товару позивачем
відповідачеві обумовлених договором, а
також наявності заборгованості
відповідача в сумі 63916 грн. 00 коп.

Факт отримання товару, так само як і
наявність заборгованості відповідачем
не оспорені.

Тому, вимоги позивача про стягнення
заборгованості за поставлений товар
підлягають задоволенню у сумі 63916 грн. 00
коп.

З урахуванням викладеного вище позовні
вимоги є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
її обставинами, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі з
віднесенням на відповідача витрат зі
сплати судового збору згідно зі ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Луганської
області,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житниця", 94540,
Луганська область, м. Петровське, вул.
Робоча, буд. 2, ідентифікаційний код
31686796 на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перемога", 94440,
Луганська область, м. Краснодон, смт.
Урало-Кавказ, 3-й квартал,
ідентифікаційний код 30771576
заборгованість в сумі 63916 грн. 00 коп. та
судовий збір в сумі 1720,50 грн., видати
позивачу наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення складено та підписано -
11.01.2014.

Суддя
В.О. Демидов