ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

08 січня 2014 року
Справа № 913/3286/13

Провадження №19/913/3286/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс",
м.Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання", м.Луганськ

про стягнення 4302783 грн. 36 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Дрожанова
О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Кацаваленко О.П.,
представник за довіреністю № 86 від
30.12.2013;

від відповідача - Томілін А.Ю.,
заступник директора з правової роботи,
довіреність № 440 від 19.11.2013; Шунтова Т.Ю.,
директор з правової роботи,
довіреність № 402 від 01.10.2013.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача збитків у сумі
4302783 грн. 36 коп.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 09.12.2013 розгляд
справи призначений на 18.12.2013.

Відповідач відзивом б/н від 18.12.2013
вимоги позову відхилив, посилаючись на
те, що відповідно до п.3.2 укладених
договорів передбачений обов'язок
позивача поставити товар протягом 30
календарних днів з дати отримання
письмової заявки відповідача, а
оскільки відсутні заявки відповідача
на поставку лічильників у період з
08.01.2012 по 25.12.2012, то і відсутнє
зобов'язання позивача з поставки
товару; що надані позивачем
товарно-транспортні накладні не
підтверджують відмови відповідача від
прийняття товару, оскільки складені в
односторонньому порядку та містять
недостовірні відомості про відмову
відповідача від одержання вантажу; що
відповідно до специфікації від 04.04.2011
до контракту № СU-1001 від 10.01.2011 про
закупівлю лічильників, укладеного
позивачем з SMARTCO LTD.SA, передбачено
поставку 15000 комплектів лічильників, що
свідчить про можливість їх
використання позивачем для виконання
зобов'язань за договорами, укладеними з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання", але позивач не
надав доказів, що ці комплекти
лічильників були придбані ним саме з
цією метою; що 15000 комплектів
лічильників були використані
позивачем для виконання своїх
зобов'язань за договором № 2 ще у 2011
році; що ані договір від 18.06.2012, який
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Транспеле",
ані акти здачі-приймання робіт (наданих
послуг), складених до зазначеного
договору, не містять відомостей про
товар, який зберігається; що позивач не
надав доказів, що ним з метою виконання
у 2012 році зобов'язань за договорами
поставки придбався або виготовлявся
товар, який начебто поставлений
відповідачу у цей період; що за умовами
договорів поставки обов'язок
направляти заявки позивачу на
відповідача не покладався; що
відповідач виконав свої зобов'язання з
прийняття та оплати поставленого за
його заявками за договором № 2 товару, а
не направлення відповідачем заявок за
іншими договорами не є відмовою від
прийняття та оплати поставленого за
його заявками товару, а отже і не
порушує жодного встановленого
договором зобов'язання; що рішенням
господарського суду Луганської
області від 29.08.2012 у справі №
30пн/5014/1930/2012, яке набрало законної сили,
встановлено, що договір № 1 та договір
№ 4 виконано повністю, тому є
безпідставним включення позивачем в
розрахунок втраченої вигоди тієї
кількості товару, що передбачена цими
договорами.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 18.12.2013 розгляд
справи відкладався на 08.01.2014.

Доповненням до відзиву б/н від 08.01.2014
відповідач зазначив, що наданий
позивачем розрахунок упущеної вигоди
не є підтвердженням реальності
отримання такого доходу і позивачем не
надано доказів того, що ним було
закуплено (вироблено) товар на
виконання зобов'язань за договорами №
№ 1, 3, 4, що ціна закупки товару дорівнює
ціни, врахованій в розрахунку
собівартості, що позивач мав необхідні
трудові ресурси для виконання
договорів, що зобов'язання за
договорами були б виконані самим
позивачем належним чином; що
реалізація позивачем лічильників у
вказаній з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мідгард-ТС" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нєксар України"
переписці кількості призвела б до
невиконання Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс"
зобов'язань за укладеними договорами;
що позивач здійснював реалізацію
товару у 2012 році через Товариство з
обмеженою відповідальністю "Епіцентр
К".

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 08.01.2014
оголошувалась короткочасна перерва до
16 год. 00 хв.

Позивач поясненням № 87 від 08.01.2014
зазначив, що визначення у договорі
поставки можливості поставки товарів
окремими партіями не є суттєвою умовою
договору, бо це право сторін договору,
тим більше, що постачання товарів
партіями необхідно лише відповідачу,
бо так йому легше розраховуватись за
отриманий товар; що доводи відповідача
про те, що він не замовляв у позивача
лічильники спростовуються фактом
укладення договорів поставки; що
поставка товару відповідачу
здійснювалась Публічним акціонерним
товариством "Луганський
електроапаратний завод"; що саме винна
поведінка відповідача, яка виявилася у
односторонній відмові від виконання
договорів, призвела до того, що
поставлений товар не був прийнятий
відповідачем; що саме винні дії
відповідача призвели до того, що
позивач був змушений відмовитися від
пропозицій поставки аналогічних
лічильників іншим покупцям, оскільки
вони мали напис на лицьовій панелі
лічильника "Власність ТОВ "ЛЕО".

Поясненням б/н від 08.01.2014 відповідач
зазначив, що фактичне виконання
зобов'язань між сторонами відбулося
лише за договором №-1101-10 від 29.07.2010.

У судовому засіданні 08.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс"
(позивач, постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Луганське енергетичне об'єднання"
(відповідач, покупець) був укладений
договір поставки № У-1100-10, за умовами
якого постачальник зобов'язується в
означені цим договором строки передати
у власність покупцю, а покупець
зобов'язаний прийняти та оплатити
товар, який раніше не був в
експлуатації. Найменування,
асортимент, кількість, ціна, вартість,
та інші вимоги до товару обумовлені у
додатку, що є невід'ємною частиною
договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору поставка
товару здійснюється партіями в період
з 01.09.2012 до 31.12.2012 відповідно до
письмових заявок покупця, що є
невід'ємною частиною договору. В
заявках вказується розмір кожної
партії.

В п.3.1 договору сторони передбачили, що
доставка товару в пункт поставки
здійснюється транспортом та за рахунок
коштів постачальника.

Згідно до п.3.2 договору постачальник
зобов'язаний поставити товар протягом
30 календарних днів з дати отримання
письмової заявки покупця.

Загальна вартість товару складає 4154550
грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20% (п.4.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору покупець
здійснює розрахунок за одержаний товар
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок постачальника
протягом 180 банківських днів з дати
поставки товару.

В п.6.2 договору сторони визначили, що
прийом товару і передача
супроводжувальних документів
проводяться в пункті поставки товару -
склад покупця, розташованому за
адресою: 91005, м.Луганськ, вул.Штеровська,
17.

До вказаного договору була складена та
підписана специфікація (додаток № 1 до
договору), в якій сторони визначили
найменування товару (лічильник
електроенергії 1-фазний
"ЛЕО"/"Енергосервіс ДП" ТОВ), одиницю
виміру (шт.), кількість (27697), ціну (125 грн.
00 коп.), загальну суму (3462125 грн. 00 коп.), а
також визначили інші вимоги до товару,
в т.ч. передбачили, що на щитку
сумуючого пристрою електролічильника
повинен бути напис: "Власність ТОВ "ЛЕО".

29.07.2010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс"
(позивач, постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Луганське енергетичне об'єднання"
(відповідач, покупець) були укладені та
підписані ще три договори з
аналогічними умовами, крім строків
поставки та загальної вартості товару
№ У-1101-10, № У-1102-10, № У-1103-10, до яких також
були складені та підписані відповідні
специфікації, які є додатками до
відповідних договорів.

За умовами договору № У-1101-10 від 29.07.2010
(п.1.2 договору) поставка товару
здійснюється партіями з 01.06.2011 до 31.12.2011
відповідно до письмових заявок
покупця, що є невід'ємною частиною
цього договору. В заявках вказується
розмір кожної партії, а відповідно до
п.4.1 вказаного договору загальна
вартість товару складає 4154400 грн. 00 коп.,
в т.ч. ПДВ 20%.

В специфікації до зазначеного договору
сторони узгодили поставку 27696 штук
лічильників електроенергії
однофазних.

За умовами договору № У-1102-10 від 29.07.2010
(п.1.2 договору) поставка товару
здійснюється партіями з 01.01.2012 до 31.04.2012
відповідно до письмових заявок
покупця, що є невід'ємною частиною
цього договору. В заявках вказується
розмір кожної партії, а відповідно до
п.4.1 вказаного договору загальна
вартість товару складає 4154400 грн. 00 коп.,
в т.ч. ПДВ 20%.

В специфікації до зазначеного договору
сторони узгодили поставку 27696 штук
лічильників електроенергії
однофазних.

За умовами договору № У-1103-10 від 29.07.2010
(п.1.2 договору) поставка товару
здійснюється партіями з 01.05.2012 до 31.08.2012
відповідно до письмових заявок
покупця, що є невід'ємною частиною
цього договору. В заявках вказується
розмір кожної партії, а відповідно до
п.4.1 вказаного договору загальна
вартість товару складає 4154400 грн. 00 коп.,
в т.ч. ПДВ 20%.

В специфікації до зазначеного договору
сторони узгодили поставку 27696 штук
лічильників електроенергії
однофазних.

Таким чином, сторонами в п.1.2 зазначених
договорів були встановлені наступні
періоди поставки лічильників: з 01.09.2012
по 31.12.2012 по договору № У-1100-10
у кількості 27697 штук; з 01.06.2011 до 31.12.2011 по
договору № У-1101-10 у кількості
27696 штук; з 01.01.2012 до 31.04.2012 по договору
№ У-1102-10 у кількості 27696 штук; з
01.05.2012 до 31.08.2012 по договору №
У-1103-10 у кількості 27696 штук.

Як зазначив позивач, ним по договору №
У-1101-10 від 29.07.2010 протягом 2011 року було
поставлено відповідачу лічильники у
загальній кількості 25089 на суму 3763350
грн. 00 коп., які повністю оплачені
відповідачем.

Заявкою від 04.01.2012 № 01-34/2/51 відповідач
просив поставити у січні 2012 року
лічильники у кількості 393 штуки на суму
58950 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ (а.с.47 т.1), а
заявкою № 01-34/2/50 від 04.01.2012 - лічильники
у кількості 2607 штук на загальну суму
391050 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ (а.с.48 т.1).

Листом № 01-34/2/241 від 17.01.2012 відповідач
просив заявки від 04.01.2012 №
01-34/2/51 та № 01-34/2/50 вважати недійсними.

В подальшому відповідач взагалі не
направляв позивачу заявок на поставку
лічильників за укладеними договорами
№ У-1100-10, № У-1101-10, № У-1102-10,
№ У-1103-10.

04.05.2012 позивач направив на адресу
відповідача претензію № 47 (а.с.49 т.1), в
якій просив виконати договірні
зобов'язання за договорами № У-1101-10 та
№ У-1102-10. Вказану претензію
відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

18.04.2012 в Інформаційному бюлетені
"Вісник державних закупівель"
№ 47/3(649/3) було опубліковано
оголошення № 176448 про проведення
процедури закупівлі технологічного
обладнання, комплектуючих та
матеріалів технічного обслуговування,
замовник Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання". Розкриття
пропозиції відбулося 18.05.2012, лотом № 1
виступили лічильники електроенергії у
кількості 86650 штук, в тому числі
лічильник електроенергії 1-фазний - 85570
штук, термін поставки був визначений на
2012 рік.

Технічні вимоги до лічильників
електроенергії 1-фазних, які визначені
відповідачем у документації
конкурсних торгів, повністю
співпадають з технічними вимогами
лічильників, які повинні постачатися
за договорами з позивачем
№ У-1100-10, № У-1101-10, № У-1102-10, № У-1103-10 від
29.07.2010.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 03.12.2012 у справі
№ 3пн/5014/1661/2012 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДП
Енергосервіс" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" про визнання
недійсними конкурсних торгів із
закупівлі було визнано недійсними
оголошені Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" конкурсні
торги із закупівлі "Прилади
вимірювальні, контрольні,
випробувальні різні" код 33.20.6 від 18.05.2012.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 29.08.2012 у справі
№ 30пн/5014/1930/2012 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП
Енергосервіс" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" про
зобов'язання відповідача виконати
договірні зобов'язання шляхом купівлі
лічильників однофазних у кількості 2607
штук на суму 391050 грн. 00 коп. згідно
договору поставки № У-1101-10 від 29.07.2010 та
у кількості 27696 штук на суму 4154400 грн. 00
коп. згідно договору поставки
№ У-1102-10 від 29.07.2010 у задоволенні
позовних вимог було відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що вищевказані
позовні вимоги не відповідають жодному
способу захисту прав та інтересів, яким
здійснюється усунення допущеного
порушення права позивача. Також у
рішенні зазначено, що строки дії
договорів поставки №
У-1102-10 від 29.07.2010 та № У-1101-10 від 29.07.2010
сторони визначили до 31.12.2012, тобто на
момент розгляду справи № 30пн/5014/1930/2012
строк дії договорів ще не сплинув.

Повідомленням № 126 від 19.09.2012 (а.с.104 т.2,
докази направлення а.с.56 т.1) позивач
повідомив відповідача про намір на
виконання умов договору поставки
№ У-1100-10 від 29.07.2010 поставити
товар у кількості 27696 штук протягом
вересня-грудня 2012 року та пропонував
відповідачу у двотижневий термін з
дати отримання листа підтвердити
можливість прийняття товару, графік
поставки та повідомити про кількість у
партії.

Повідомленням № 127 від 19.09.2012 (а.с.53 т.1,
докази направлення а.с.55, 57 т.1) позивач
повідомив відповідача про намір на
виконання умов договору поставки
№ У-1103-10 від 29.07.2010 поставити
товар у кількості 27696 штук протягом
вересня-грудня 2012 року та пропонував
відповідачу у двотижневий термін з
дати отримання листа підтвердити
можливість прийняття товару, графік
поставки та повідомити про кількість у
партії.

Повідомленням № 128 від 19.09.2012 (а.с.54 т.1,
докази направлення а.с.55, 57 т.1) позивач
повідомив відповідача про намір на
виконання умов договору поставки
№ У-1101-10 від 29.07.2010 та договору
№ У-1102-10 від 29.07.2010 поставити товар у
кількості 30303 штук протягом
вересня-грудня 2012 року та пропонував
відповідачу у двотижневий термін з
дати отримання листа підтвердити
можливість прийняття товару, графік
поставки та повідомити про кількість у
партії.

Повідомленнями № 149/1 (а.с.57 т.2), № 149/2
(а.с.58 т.2), № 149/3 (а.с.59 т.2), №
149/4 (а.с.60 т.2) від 04.12.2012 (докази
направлення а.с.98-100 т.2) позивач вдруге
повідомив відповідача про намір
виконати умови укладених договорів та
протягом грудня 2012 року поставити
товар.

Позивачем на виконання умов зазначених
договорів з метою поставки у
передбачені цими договорами строки
було виготовлено лічильники у
загальній кількості 85696 штук та, як
зазначив позивач, він з урахуванням
приписів ст.664 Цивільного кодексу
України направляв відповідачу згідно
товарно-транспортних накладних
(а.с.111-133 т.1) за адресою: вул.Штеровська,
17, м.Луганськ, товар - лічильники,
прийняти який відповідач відмовився.

Відповідач відмовився прийняти
вказані лічильники та не оплатив їх
вартість.

Вказані дії відповідача, як зазначив
позивач, призвели до завдання йому
збитків, які виявилися у наступному.

Для забезпечення виконання позивачем
зобов'язань за договорами поставки
№ У-1100-10, № У-1101-10, № У-1102-10, №
У-1103-10 від 29.07.2010 позивачем з іншими
суб'єктами господарювання були
укладені договори оренди приміщень та
обладнання, постачання комплектуючих
та деталей, зберігання, надання інших
послуг, що сприяли загальному процесу
безперебійного виготовлення,
обслуговування та постачання товару
відповідачу.

Так, між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс" та
Компанією Smartco LTD.SA був укладений
контракт № CU-1001 від 10.01.2011 з додатковими
угодами до нього, за умовами якого
продавець (Компанія Smartco LTD.SA) продає, а
покупець (Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс")
купує на умовах СРТ Луганськ
(Інкотермс-2000) комплекти лічильників
(товар), кількість та асортимент яких
вказані в окремій специфікації на
кожну партію товару поставки. Всі
підписані специфікації є невід'ємною
частиною цього контракту.

Відповідно до п.3 вказаного контракту
ціна на товар, кількість та асортимент
якого будуть вказані в окремій
специфікації на кожну партію поставки,
визначаються на умовах СРТ Луганськ
(Інкотермс-2000).

Специфікацією № 3 від 04.04.2011 (а.с.68 т.1) до
вказаного контракту сторони узгодили
поставку комплектів для однофазних
лічильників електричної енергії у
кількості 15000 шт. за ціною 8 доларів США
за штуку на загальну суму 120000 доларів
США та лицьової панелі у кількості 15000
штук за ціною 15 центів за штуку на
загальну суму 2250 доларів США.

Даний товар був отриманий позивачем
25.05.2011 (а.с.69-75 т.1).

Оскільки відповідач відмовився
прийняти товар за договорами поставки
№ У-1100-10, № У-1101-10, №
У-1102-10, № У-1103-10 від 29.07.2010 позивач був
змушений нести додаткові витрати з
оплати вартості лічильників,
замовлених за контрактом № CU-1001 від
10.01.2011 та згідно банківських виписок
від 13.02.2012 і від 13.08.2013 перерахував
Компанії Smartco LTD.SA грошові кошти в
загальній сумі 25000 доларів США, що
еквівалентно 202148 грн. 50 коп.

Крім того, між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Транспеле"
були укладені договір № 5 від 01.02.2009
зберігання та митного оформлення та
договір про надання послуг вантажним
та митним комплексом від 18.06.2012 № 5,
предметом яких є надання Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Транспеле" комплексу послуг,
пов'язаних з диспетчерським
інформуванням, проведенням
вантажно-розвантажувальних робіт,
зважування транспортного засобу та
вантажу, зберігання вантажу,
брокерські послуги.

Позивач зазначив, що у зв'язку з
порушенням відповідачем умов
договорів поставки № У-1100-10, № У-1101-10, №
У-1102-10, № У-1103-10 від 29.07.2010, він несе
додаткові витрати, пов'язані із
зберіганням на митниці комплектів
лічильників, які постачалися за
контрактом з Компанією Smartco LTD.SA, а саме
у 2012 році витрати склали 22738 грн. 19 коп.,
а в 2013 - 41666 грн. 67 коп., всього 64404 грн.
86 коп. без ПДВ.

07.06.2012 до позивача листом № 28 (а.с.191 т.1)
звернулося Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мідгард - ТС" з
пропозицією розглянути можливість
поставки однофазних лічильників
електроенергії для подальшої поставки
на Відкрите акціонерне товариство
"Запоріжжяобленерго" у кількості 46000
штук за ціною не більше 125 грн. 00 коп. за
одиницю. Позивачем була надана
комерційна пропозиція № 92 від 11.07.2012
(а.с.192-195 т.1) з технічною
характеристикою лічильників на
фотографією зразка лічильника. Листом
№ 33 від 19.07.2012 (а.с.196 т.1) Товариство з
обмеженою відповідальністю "Мідгард -
ТС" повідомило, що пропозиція позивача
є неприйнятною, оскільки на лицьовій
панелі лічильника міститься напис
"Власність Луганського енергетичного
об'єднання".

23.08.2012 листом № 5320 (а.с.185 т.1) до позивача
звернулося Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна", в
якому просило надати комерційну
пропозицію на виготовлення і поставку
однофазних лічильників електроенергії
у кількості 35000 штук за ціною 125 грн. 00
коп. за одиницю без ПДВ. Позивачем була
надана комерційна пропозиція № 123 від
04.09.2012 (а.с.186-189 т.1) з технічною
характеристикою лічильників та
фотографією зразка лічильника. Листом
№ 5326 від 14.09.2012 (а.с.190 т.1) Товариство з
обмеженою відповідальністю "Нєксар
Україна" повідомило, що напис на
лицьовій панелі лічильника "Власність
Луганського енергетичного об'єднання"
не підходить і замовник - Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
"Дніпроенерго", вимагає власне
маркування.

Як зазначив позивач, оскільки
зазначені підприємства пропонували
здійснити закупівлю лічильників у
кількості 81000 штук за ціною 125 грн. 00 коп.
за одиницю та у подальшому відмовилися
через неможливість видалення
маркування (напису "Власність ТОВ
"Луганське енергетичне об'єднання"),
тому позивач поніс збитки у вигляді
упущеної вигоди на суму різниці між
собівартістю лічильників та ціною їх
можливого продажу за реальними
пропозиціями Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мідгард - ТС" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна".

08.02.2013 позивач листом № 5 (а.с.59 т.1)
повідомив відповідача, що повернення
лічильників із гарантійного ремонту
буде здійснюватися з 11.02.2013, а перше
відвантаження лічильників у кількості
670 штук буде здійснено 11.02.2013. Крім того,
позивач повідомив про поставку 11.02.2013
лічильників у кількості 100 штук згідно
договорів поставки від 29.07.2010.

Відповідач листом № 01-34/2-707 від 11.02.2013
повідомив про готовність прийняти
лічильники у кількості 670 штук із
гарантійного ремонту та звернув увагу
позивача, що договори поставки від
29.07.2010 № У-1103-10 і № У-1100-10 припинили свою
дію 31.12.2012, а тому з цієї дати за
зазначеними договорами закінчені
зобов'язання сторін.

Вказані обставини стали підставою для
звернення позивача з даним позовом до
суду.

Частиною 1 ст.16 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу, а ч.2 цієї
статті визначені способи захисту
цивільних прав та обов'язків, в т.ч.
відшкодування збитків.

Вказані положення кореспондуються з
ст.20 Господарського кодексу України.

В даному випадку обраний позивачем
спосіб захисту його права відповідає
вищезазначеним приписам
законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу
України передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає
між суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань) є, зокрема,
договір.

Частинами 1 і 3 ст.626 Цивільного кодексу
України передбачено, що договором є
домовленість двох або більше
сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного
кодексу України договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За своєю правовою природою укладені
між сторонами по справі договори
№ У-1100-10, № У-1101-10, № У-1102-10, №
У-1103-10 від 29.07.2010 є договорами поставки,
до яких слід застосовувати відповідні
положення Господарського та
Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського
кодексу України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій
стороні - покупцеві товар (товари),
а покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар (товари) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1
ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

В п.1.1 зазначених договорів та у додатку
№ 1 до договорів сторони визначили
предмет поставки - лічильники
електроенергії однофазні, а в п.1.2 -
періоди поставки товару: з 01.09.2012 по
31.12.2012 по договору № У-1100-10 у кількості
27697 штук; з 01.06.2011 до 31.12.2011 по договору №
У-1101-10 у кількості 27696 штук; з 01.01.2012 до
31.04.2012 по договору № У-1102-10 у кількості
27696 штук; з 01.05.2012 до 31.08.2012 по договору №
У-1103-10 у кількості 27696 штук.

В п.4.1 вказаних договорі сторони
визначили ціну товару, а в п.11.2 строк
дії договорів.

Таким чином, сторонами було досягнуто
згоди щодо всіх істотних умов,
встановлених законом для договорів
даного виду.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства тощо.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст.610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, тобто
- неналежне виконання.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Умовами укладених між сторонами
договорів на постачальника - позивача у
справі, було покладено обов'язки, в т.ч.:
в означені договорами строки передати
у власність покупця - відповідача у
справі, товар (п.1.1 договорів); доставити
товар в пункт поставки товару -
вул.Штеровська, 17, м.Луганськ, за свій
рахунок (п.3.1, п.3.2, п.6.2 договорів). Крім
того, позивач взяв на себе гарантійні
зобов'язання на строк не менше 5 років
(п.7.1, п.7.2 договору).

На відповідача було покладено
обов'язки: прийняти та оплати товар
протягом 180 банківських днів з дати
поставки товару (п.1.1, п.5.1, п.5.2
договорів); подавати письмові заявки
покупцю про розмір кожної партії (п.1.2
договорів).

На виконання умов договору № У-1101-10 від
29.07.2010 та в узгоджені сторонами строки
позивач протягом 2011 року поставив
відповідачу лічильники у кількості 25089
штук, які прийняті останнім без
претензій щодо кількості або якості та
оплачені в сумі 3763350 грн. 00 коп., що
підтверджено відповідачем.

Заявкою від 04.01.2012 № 01-34/2/51 відповідач
просив позивача поставити у січні 2012
року лічильники у кількості 393 штуки на
суму 58950 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ (а.с.47 т.1), а
заявкою № 01-34/2/50 від 04.01.2012 - лічильники
у кількості 2607 штук на загальну суму
391050 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ (а.с.48 т.1).

Листом № 01-34/2/241 від 17.01.2012 (а.с.46 т.1)
відповідач просив заявки від 04.01.2012 №
01-34/2/51 та № 01-34/2/50 вважати недійсними
без зазначення будь-яких причин таких
дій.

Відповідач в порушення умов договорів
(п.1.2 договорів), щодо надання заявок з
зазначенням розміру кожної партії та
дати поставки, таких позивачу більше не
подавав, що свідчить про односторонню
відмову від умов договору та їх
порушення.

Згідно ч.4 ст.267 Господарського кодексу
України у разі якщо сторонами
передбачено поставку товарів
окремими партіями, строком
(періодом) поставки продукції
виробничо-технічного призначення є, як
правило, квартал, а виробів народного
споживання, як правило, - місяць.
Сторони можуть погодити в договорі
також графік поставки (місяць, декада,
доба тощо).

Оскільки позивач добросовісно виконав
умови укладених з відповідачем
договорів в частині виготовлення
товару - лічильників електроенергії
однофазних та розраховував на їх
оплату відповідачем, він, заздалегідь
повідомивши відповідача
повідомленнями № 126, № 127, № 128 від 19.09.2012
та повідомленнями № 149/1, № 149/2,
№ 149/3, № 149/4 від 04.12.2012, які відповідач
проігнорував, намагався доставити
відповідачу за адресою: вул.Штеровська,
17, м.Луганськ, окремими партіями усі
лічильники. Вказані обставини
підтверджуються товарно-транспортними
накладними (а.с.111-133 т.1), подорожніми
листами (а.с.61-82 т.2) та видатковими
накладними, виписаними позивачем
(а.с.207-231 т.1).

Відповідно до ст.689 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний прийняти
товар, крім випадків, коли він має
право вимагати заміни товару або має
право відмовитися від договору
купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний
вчинити дії, які відповідно до вимог,
що звичайно ставляться, необхідні з
його боку для забезпечення
передання та одержання товару, якщо
інше не встановлено договором або
актами цивільного законодавства.

Як було встановлено судом, відповідач у
товарно-транспортній накладній б/н від
11.02.2013 розписався про прийняття
лічильників "ЛЕО-М" з ремонту у
кількості 670 штук, лічильники у
кількості 100 штук прийняти відмовився
без зазначення причин відмови, що є
порушенням приписів діючого
законодавства. Інші накладні
відповідачем взагалі не підписані, але
мається запис водія, який здійснював
доставку лічильників відповідачу про
те, що відповідач від отримання
лічильників відмовився, як і
відмовився від підпису зазначених
товарно-транспортних накладних.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

04.05.2012 позивач направив на адресу
відповідача претензію № 47 (а.с.49 т.1), в
якій просив виконати договірні
зобов'язання за договорами № У-1101-10 та
№ У-1102-10. Вказану претензію
відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

Враховуючи викладені обставини справи
та те, що протягом 2012 року відповідач
фактично ухилявся від виконання умов
договорів, жодного разу не відповів на
звернення позивача про узгодження дати
і графіку поставок, не відповів на
претензію позивача № 47 від 04.05.2012, суд
дійшов висновку про те, що відповідач
фактично відмовився від придбання у
позивача лічильників за договорами
поставки № У-1100-10, № У-1101-10, № У-1102-10, №
У-1103-10 від 29.07.2010 у загальній кількості
85696 штук в односторонньому порядку.

Факт виготовлення та наявності у
позивача лічильників електроенергії в
загальній кількості 85696 одиниць
підтверджується довідкою № 93 від 08.01.2014
(а.с.154 т.2), яка підписана директором
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс" та
скріплена печаткою підприємства і в
якій зазначено, що 85696 штук лічильників
на даний час знаходяться в
розпорядженні Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс".

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків.

У розумінні ст.22 Цивільного кодексу
України збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.217 Господарського
кодексу України господарськими
санкціями визнаються заходи впливу
на правопорушника у сфері
господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або
правові наслідки. Частиною 2 вказаної
статті передбачені види господарських
санкцій, в т.ч. відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст.218 Господарського кодексу
України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Частиною 2 ст.224 Господарського кодексу
України під збитками розуміються
витрати, зроблені управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а
також не одержані нею доходи, які
управнена сторона одержала б у разі
належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною.

Частинами 1 і 2 ст.226 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин, який
вчинив господарське правопорушення,
зобов'язаний вжити необхідних
заходів щодо запобігання збиткам у
господарській сфері інших учасників
господарських відносин або щодо
зменшення їх розміру, а у разі якщо
збитків завдано іншим суб'єктам, -
зобов'язаний відшкодувати на вимогу
цих суб'єктів збитки у добровільному
порядку в повному обсязі, якщо законом
або договором сторін не
передбачено відшкодування збитків в
іншому обсязі. Сторона, яка порушила
своє зобов'язання або напевно знає, що
порушить його при настанні строку
виконання, повинна невідкладно
повідомити про це другу сторону. У
протилежному випадку ця сторона
позбавляється права посилатися на
невжиття другою стороною заходів
щодо запобігання збиткам та вимагати
відповідного зменшення розміру
збитків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.623
Цивільного кодексу України, боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Оскільки відшкодування збитків є мірою
відповідальності, то воно
застосовується, за загальним правилом,
за наявності вини несправного
боржника.

Згідно із ч.1 ст.614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

В даному випадку збитки позивача
полягають в упущеній вигоді, яку
позивач міг би та розраховував
отримати у разі належного виконання
відповідачем своїх обов'язків за
укладеними договорами поставки №
У-1100-10, № У-1101-10, № У-1102-10, №
У-1103-10 від 29.07.2010.

Так, 07.06.2012 до позивача листом № 28 (а.с.191
т.1) звернулося Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мідгард - ТС" з
пропозицією розглянути можливість
поставки однофазних лічильників
електроенергії для подальшої поставки
на Відкрите акціонерне товариство
"Запоріжжяобленерго" у кількості 46000
штук за ціною не більше 125 грн. 00 коп. за
одиницю. Позивачем була надана
комерційна пропозиція № 92 від 11.07.2012
(а.с.192-195 т.1) з технічною
характеристикою лічильників на
фотографією зразка лічильника. Листом
№ 33 від 19.07.2012 (а.с.196 т.1) Товариство з
обмеженою відповідальністю "Мідгард -
ТС" повідомило, що пропозиція позивача
є неприйнятною, оскільки на лицьовій
панелі лічильника міститься напис
"Власність Луганського енергетичного
об'єднання".

23.08.2012 листом № 5320 (а.с.185 т.1) до позивача
звернулося Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна", в
якому просило надати комерційну
пропозицію на виготовлення і поставку
однофазних лічильників електроенергії
у кількості 35000 штук за ціною 125 грн. 00
коп. за одиницю без ПДВ. Позивачем була
надана комерційна пропозиція № 123 від
04.09.2012 (а.с.186-189 т.1) з технічною
характеристикою лічильників та
фотографією зразка лічильника. Листом
№ 5326 від 14.09.2012 (а.с.190 т.1) повідомило, що
напис на лицьовій панелі лічильника
"Власність Луганського енергетичного
об'єднання" не підходить і замовник -
Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
"Дніпроенерго", вимагає власне
маркування.

Таким чином, оскільки зазначені
підприємства пропонували здійснити
закупівлю лічильників у кількості 81000
штук за ціною 125 грн. 00 коп. за одиницю та
у подальшому відмовилися через
неможливість видалення маркування
(напису "Власність ТОВ "Луганське
енергетичне об'єднання"), тому позивач
поніс збитки у вигляді упущеної вигоди
на суму різниці між собівартістю
лічильників та ціною їх можливого
продажу за реальними пропозиціями
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мідгард - ТС" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна" у
розмірі 4036230 грн. 00 коп.

Враховуючи викладені у ст.ст.1166, 1167
Цивільного кодексу України загальні
положення про відшкодування шкоди,
умовами за яких на боржника
покладається обов'язок відшкодувати
збитки, є наявність складу цивільного
правопорушення, тобто протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності),
шкідливого результату цієї поведінки
(шкоди, збитків), причинного зв'язку між
протиправною поведінкою й спричиненою
шкодою та вини. Обставини щодо
порушення зобов'язання боржником та
наявності його вини, а також прямого
причинного зв'язку між порушенням
зобов'язання та завданими збитками, їх
розмір доводяться кредитором. При
цьому відповідно до п.6 роз'яснення
Вищого арбітражного суду України №
02-5/215 від 01.04.1994 року „Про деякі питання
практики вирішення спорів пов'язаних з
відшкодуванням шкоди", встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою особи, яка завдала шкоду, та
збитками потерпілої сторони є важливим
елементом доказування наявності
реальних збитків. Необхідно довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
завдавача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки.

В даному випадку судом в діях
відповідача вбачається наявність
повного складу цивільного
правопорушення: вина та протиправна
поведінка відповідача підтверджена
матеріалами справи, в т.ч. тим, що
позивач направляв відповідачу
повідомлення про намір здійснити
поставку лічильників у кількості 85696
одиниць, здійснював таку поставку
окремими партіями, а відповідач в свою
чергу, не надав заявок на поставку
товару, не визначав конкретних дат
поставок, та в подальшому взагалі
відмовився від обов'язку прийняти
товар; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою відповідача і
спричиненою позивачу шкодою
вбачається в тому, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "ДП
Енергосервіс" через наявність на
лицьовій панелі лічильника напису
"Власність Луганського енергетичного
об'єднання" та технічну неможливість
реконструювання лічильників не мав
змоги продати їх іншим контрагентам
(Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна" та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мідгард - ТС"), які
мали намір придбати лічильники.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині стягнення збитків у
вигляді упущеної вигоди в сумі 4036230 грн.
00 коп. та про їх задоволення.

Що стосується заявлених позивачем
збитків у вигляді додатково понесених
витрат на виконання умов договорів з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Транспеле"
та контракту з Компанією Smartco LTD.SA у сумі
266553 грн. 36 коп., суд зазначає
наступне.

У відповідності до п.4 ст.129 Конституції
України та ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Позивачем не доведено належними
докази, що заявлені ним додаткові
витрати понесені саме у зв'язку з
невиконанням умов договорів поставки
№ У-1100-10, № У-1101-10, №
У-1102-10, № У-1103-10 від 29.07.2010, оскільки в
матеріалах справи відсутні
документальні підтвердження того, що
комплекти лічильників, які були
предметом контракту № CU-1001 від 10.01.2011,
який укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ДП
Енергосервіс" та Компанією Smartco LTD.SA,
купувалися позивачем саме для
виготовлення лічильників для
відповідача, а не для інших
контрагентів. Крім того, позивачем не
надано доказів того, що на зберіганні
та митному оформленні у Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Транспеле" протягом 2012-2013 років
перебували лічильники, призначені для
відповідача у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог в цій
частині та про відмову у їх
задоволенні.

Заперечення відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву та висловлені
суду під час розгляду справи не знайшли
свого підтвердження, а тому судом
відхиляються.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню частково.

Згідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання", кв.Гайового,
б.35 а, м.Луганськ, ідентифікаційний код
31443937, на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Енергосервіс",
пров.Краснодонський, б.2 п, м.Луганськ,
ідентифікаційний код 35156017, збитки в
сумі 4036230 грн. 00 коп., судовий збір у
сумі 64556 грн. 67 коп., про що видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 13.01.2014.

Суддя
Т.В.Косенко