ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.01.2014
Справа № 905/2575/13

за позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Донецькій області, м. Донецьк

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Донецьк

про стягнення неустойки у розмірі 12466,85
грн. та зобов'язання відповідача
повернути майно

за участю представників сторін:

від позивача: Тутов Д.С., за довіреністю
№102 від 11.09.2013

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю
б/н від 04.04.2013р.

Суддя
Мальцев М.Ю.

У судовому засіданні 03.12.2013 було
оголошено перерву до 17.12.2013 для надання
сторонами додаткових документів.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Донецьк про стягнення неустойки у
розмірі 12466,85 грн. та зобов'язання
відповідача повернути майно

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що між
Фондом та відповідачем був укладений
договір оренди №972/02 від 09.07.2002р., який
було пролонговано до 09.07.2012р. Заявою від
09.08.2012р. позивач повідомив відповідача
про те, що строк дії договору
закінчився та продовжуватися не буде
та одночасно зобов'язав відповідача
повернути об'єкт оренди. У зв'язку із
тим, що майно до теперішнього часу
відповідачем не повернуто, акт
приймання-передачі не підписаний,
позивач звернувся до суду із
відповідним позовом та додатково
заявив вимогу про стягнення неустойки
в сумі 12466,85грн. на підставі ч.2 ст.785 ЦК
України за користування річчю за час
прострочення.

В додаткових поясненнях від 29.04.2013р.
позивач зазначає, що він належним чином
повідомив відповідача про закінчення
строку дії договору оренди та про
відмову щодо продовження строку дії
договору на новий строк. Крім того
позивач зазначає, що нормами
законодавства не передбачений
обов'язок орендаря доводити факт
отримання орендарями листів, а
передбачений лише обов'язок належного
направлення повідомлення, яке буде
свідчити про відсутність
волевиявлення на продовження орендних
правовідносин.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
від 18.04.2013р. проти позову заперечує в
повному обсязі та зазначає, що лист
№20-06-05-07637 від 09.08.2013р., на який
посилається позивач як повідомлення
про розірвання договору відповідач не
отримував. Лист було надіслано в
останній день місячного строку,
передбаченого законом, тому, якщо б
відповідач його і отримав, строку на
виконання будь-яких умов у відповідача
не було би. Також відповідач зазначає,
що позивач крім вказано листа ніяким
іншим чином не повідомив про
закінчення дії спірного договору. Крім
того відповідач зазначив, що частина
державного майна була повернута
балансоутримувачу, а площа
орендованого приміщення зменшилася та
складає 106,2кв.м. Враховуючи
вищевикладене відповідач просить суд у
позові відмовити у повному обсязі.

В додаткових поясненнях від 24.04.2013р.
відповідач зазначив, що рекомендоване
повідомлення, яке надано позивачем як
доказ вручення листа №20-06-05-07637 від
09.08.2012р. не є належним доказом
своєчасного повідомлення відповідача,
оскільки на відтиску штемпеля не
вбачається конкретного місяця, в якому
було його вручено, в графі дата подання
зазначено 08.09.2012р., а також відсутній
підпис відповідача та опис вкладення
до листа.

В додаткових поясненнях від 23.05.2013р.
відповідач заперечував проти
нарахованої неустойки за період з
серпня 2012р. по лютий 2013р. за орендоване
приміщення площею 252,2кв.м., оскільки
18.07.2012р. відповідачем було повернуто
частину приміщення загальною площею
146,20кв.м.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 18.06.2013р. позовні
вимоги Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м.Донецьк до Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк про
стягнення неустойки в сумі 12466,85грн. та
зобов'язання відповідача повернути
державне майно - нежитлове приміщення,
площею 252,2кв.м., розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 за актом приймання-передачі,
залишені без задоволення.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 10.09.2013р.
рішення господарського суду Донецької
області від 18.06.2013р. у справі №905/2575/13
скасовано.

Прийнято нове рішення, яким позовні
вимоги Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк до Фізичної особи
підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача, Державного
підприємства "Шахта "Петровська", м.
Донецьк про стягнення неустойки в сумі
12 466,85грн. та зобов'язання відповідача
повернути майно - задоволено

Стягнуто з Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1, м. Донецьк на користь
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк неустойку в сумі 12
466,85грн., витрати по сплаті судового
збору за подання позову в сумі 2867,50грн.
та витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги в сумі
1433,75грн.

Зобов`язано Фізичну особу підприємця
ОСОБА_1, м. Донецьк повернути
Регіональному відділенню Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк за актом
приймання-передачі державне майно -
нежитлове приміщення, площею 252,2кв.м.,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Вищого господарського суду
України від 31.10.2013р. по справі № 905/2575/13
касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк
задоволено частково. Постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 10.09.2013 та
рішення господарського суду Донецької
області від 18.06.2013 скасовано, а справу
№905/2575/13 передано на новий судовий
розгляд господарському суду Донецької
області.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 13.11.2013р. справу №905/2575/13
прийнято до провадження та призначено
до розгляду.

03.12.2013р. позивач надав заяву про
збільшення позовних вимог №10-14-15444 від
02.12.2013р., яким просив стягнути з
відповідача суму неустойки у розмірі
27416,27 грн. та зобов'язати відповідача
повернути нерухоме державне майно -
нежитлове приміщення площею 252,2 кв.м,
яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1
балансоутримувачу - ДП «Шахта
«Петровська» за актом приймання -
передачі.

Таким чином, на момент прийняття
рішення по справі, позовними вимогами
позивача є стягнення суми неустойки у
розмірі 27416,27 грн. та зобов'язання
відповідача повернути нерухоме
державне майно - нежитлове приміщення
площею 252,2 кв.м, яке розміщене за
адресою: АДРЕСА_1 балансоутримувачу - ДП
«Шахта «Петровська» за актом приймання
- передачі.

Представники позивача та відповідача
клопотання щодо фіксації судового
процесу не заявляли, у зв'язку з чим,
розгляд справи здійснювався без
застосуванням засобів технічної
фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд встановив:

09.07.2002 між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Донецькій області (Орендодавець) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Орендар) укладений договір оренди
№972/02.

За умовами п.1.1 договору Орендодавець
передав, а Орендар прийняв в строкове
платне користування нерухоме майно -
нежитлове приміщення, площею 252,2кв.м.,
розміщене за адресою: АДРЕСА_1 що
знаходиться на балансі Державного
підприємства "Шахта "Петровська". Майно
передається в оренду з метою
розміщення на площі 54,9 кв.м.
стоматологічного кабінету, на площі 197,3
кв.м. - аптеки та перукарні.

За приписами п.3.1. договору орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її розділу,
затвердженої постановою КМУ і
становить без ПДВ за базовий місяць
розрахунку - березень 2002р. - 229,44грн.
Орендна плата за перший місяць оренди -
червень 2002р. визначається шляхом
коригування орендної плати за базовий
місяць на індекс інфляції за квітень,
травень та червень 2002р.

В подальшому, додатковими угодами
сторони змінювали п.1.1 та п.3.1 договору.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній на індекс інфляції за
наступний місяць (п.3.2. договору).

Цей договір укладено строком на п'ять
років, що діє з 09.07.2002 до 09.07.2007 включно
(п.10.1. договору).

За приписами п.10.6. договору у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну цього договору
після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені цим договором.

09.07.2002 між сторонами складений та
підписаний акт приймання-передачі
майна в оренду.

У зв'язку із відсутністю заяв сторін
про припинення договору оренди в
порядку ст.764 ЦК України та ст.17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" договір оренди був
пролонгований до 09.07.2012.

Позивач заявою від 09.08.2012 повідомив
відповідача, що 09.07.2012 термін дії
договору оренди закінчився та на новий
строк зазначений договір
продовжуватися не буде. Також
відповідно до умов п.2.4. договору
позивач повідомив, що у разі припинення
договору оренди майно повертається
Орендарем Балансоутримувачу.

Балансоутримувачем державного майна
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості Україні зданого в оренду
за договором оренди №972/02 від 09.07.2002р. як
вбачається з матеріалів справи та
наданих сторонами доказів є - Державне
підприємство "Шахта "Петровська".

Відповідно до акту прийому-передачі
(повернення) нежитлових приміщень від
18.07.2012р. до договору оренди нежитлових
приміщень від 09.07.2002р. №972/02, який
підписаний уповноваженими
представниками відповідача,
балансоутримувача та скріплений
печатками, відповідачем повернуто, а
Балансоутримувачем прийнято з
орендованого користування приміщення,
що є предметом оренди, і знаходяться за
адресою на другому поверсі будівлі, яка
знаходиться за адресою: 83010, АДРЕСА_1,
надані в оренду фізичні
особі-підприємцю ОСОБА_1, за договором
оренди нежитлових приміщень від
09.07.2002р. №972/02 між Донецьким
регіональним відділенням Фонду
державного майна України в Донецькій
області та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 загальною площею
146,20 м2.

Також, згідно акту прийому-передачі
(повернення) нежитлових приміщень від
17.12.2013р. до договору оренди нежитлових
приміщень від 09.07.2002р. №972/02, який
підписаний уповноваженими
представниками відповідача та
балансоутримувача, відповідачем
повернуто, а Балансоутримувачем
прийнято з орендованого користування
приміщення, що є предметом оренди, і
знаходяться за адресою на другому
поверсі будівлі, яка знаходиться за
адресою: 83010, АДРЕСА_1, надані в оренду
фізичні особі-підприємцю ОСОБА_1, за
договором оренди нежитлових
приміщень від 09.07.2002р. №972/02 між
Донецьким регіональним відділенням
Фонду державного майна України в
Донецькій області та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 загальною площею
106,2 м2.

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог в частині повернення
відповідачем нежитлового приміщення
площею 146,20 м2 слід відмовити, оскільки в
цій частині на момент звернення
позивача з позовом до суду спір був
відсутнім, а провадження по справі в
частині повернення відповідачем
нежитлового приміщення площею 106 м2
підлягає припиненню на підставі п.1-1
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

Щодо позовної вимог про стягнення з
відповідача суми неустойки у розмірі
27416,27 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу
України, у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Згідно заявлених позовних вимог
позивача з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, позивач
просить суд стягнути з відповідача
суму неустойки у розмірі 27416,27 грн. за
період з 11.08.2012р. по жовтень 2013р., яка
розрахована у відповідності до площі
орендованого приміщення, яка складає
252,2 м2 та з урахуванням здійснених оплат
відповідачем нарахованої неустойки.

Але, враховуючи викладене у постанові
Вищого господарського суду України від
31.10.2013р., відповідно до якої
господарський суд апеляційної
інстанції мав здійснити перерахунок
неустойки пропорційно до площ, що
залишились у користуванні відповідача,
суд дійшов висновку, що сума неустойки,
яка підлягає стягненню з відповідача з
урахуванням площ повернених
орендованих приміщень та здійснених
оплат відповідачем, про що вказує сам
позивач у заяві про збільшення
позовних вимог, складає 4707,40
грн. за період з 11.08.2012р. по жовтень 2013р.

Таким чином, позовні вимоги позивача в
частині стягнення суми неустойки
підлягають частковому задоволенню у
сумі 4707,40 грн.

Доводи відповідача стосовно того, що
суму неустойки необхідно нараховувати
згідно п.3.3 Договору у відповідному
співвідношенні судом до уваги не
приймається, оскільки договір оренди
№972/02 від 09.07.2002р. є двостороннім, а саме
укладений між позивачем та
відповідачем, а відтак, право стягувати
відповідну суму неустойки має право
відповідна сторона за договором, а
обов'язок сплати неустойки
покладається також на відповідну
сторону за договором, тобто на
відповідача.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43
ГПК України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в
порядку, що передбачений ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст.9, 11-16, 202, 509, 530, 546, 549, 550,
598, 599, 610, 611, 612, 626, 629, 632, 759, 761, 762
Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 67,
173, 174, 193, 216-218, 230, 285 Господарського
кодексу України та керуючись ст.ст.1, 2,
4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-34, 36, 43, 49, 77, 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області, м.
Донецьк до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Донецьк про стягнення
неустойки у розмірі 12466,85 грн. та
зобов'язання відповідача повернути
майно задовольнити частково.

Припинити провадження по справі в
частині повернення орендованого майна
загальною площею 106,2 м2, що знаходиться
за адресою: 83010, АДРЕСА_1.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Донецьк АДРЕСА_2
ІПН НОМЕР_1) на користь Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області,
м. Донецьк (83000, м. Донецьк, вул.Артема,97,
): 4707,40 грн. - неустойки,
1610,73 грн. - витрати по сплаті судового
збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 13.01.2014 р.

Повне
рішення складено 20.01.2014 р.

Суддя
М.Ю. Мальцев

Надруковано 3 примірника:

1 - позивачу;

1- відповідачу;

1- у справу

Вик.Лізенко Г.В.