м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Господарський суд міста Києва у складі
судді Чебикіної С.О., розглянувши
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «НОВА» до Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування шкоди
в порядку регресу 24 990,00 грн., за участю
представників позивача - не з'явився,
відповідача - Дубового О.С., довіреність
№ 358-2013 від 01.10.2013 року,
У листопаді 2013 року позивач звернувся
до господарського суду міста Києва з
позовом до відповідача про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу у розмірі 24 990,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 02.12.2008 року в м.
Києві сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Пежо»
д.н. АА 4308 ВК (застрахований
транспортний засіб) під керуванням
Бубленка Ігоря Миколайовича та
автомобіля «Фіат» д.н. АІ 2062 ВІ, яким
керував Пильгун Юрій Володимирович.
Позивачем було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 32 381,27 грн.
Цивільну відповідальність винної
особи у ДТП - гр. Пильгуна Юрія
Володимировича було застраховано в
ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.11.2013 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 27.11.2013 року.
27.11.2013 року через канцелярію суду від
відповідача надійшла заява про
застосування строків позовної
05.12.2013 року через канцелярію
суду від позивача надійшла заява про
поновлення строків позовної давності.
У судовому засіданні 11.12.2013 року
оголошено перерву до 20.01.2014 року.
Представник позивача в судове
засідання 20.01.2014 року не з'явився, про
час і місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином, натомість 20.01.2014 року позивач
звернувся до суду з клопотанням про
розгляд справи без його участі.
Враховуючи те, що нез'явлення
представника позивача не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов за
відсутності представника позивача, за
наявними у справі матеріалами.
Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
Як вбачається з довідки відділу ДАІ
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві та постанови Голосіївського
районного суду міста Києва від 23.12.2008
Києві на вул. Ак. Заболотного, Пильгун
Юрій Володимирович, керуючи
автомобілем «Фіат» д.н. АІ 2062 ВІ,
здійснив розворот, завчасно не
зайнявши відповідне крайнє ліве
положення на проїжджій частині та під
час зміни руху не переконався, що це
буде безпечним та не створить
перешкоди іншим учасникам дорожнього
руху, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Пежо» д.н. АА
Постановою Голосіївського районного
суду міста Києва від 23.12.2008 року у
Володимировича визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Пежо» д.н. АА 4308 ВК.
Пошкоджений автомобіль був
застрахований у позивача на підставі
договору добровільного страхування
ризиків, пов'язаних з експлуатацією
наземних транспортних засобів №3578 від
Відповідно до наряд-замовлення ТОВ
відновлювального ремонту,
матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля «Пежо» д.н. АА 4308
ВК, в результаті його пошкодження при
ДТП склав 35 952,27 грн.
Як вбачається з страхового акту від
26.02.2009 року позивачем встановлено факт
настання страхового випадку та
вирішено виплати страхове
відшкодування на загальну суму 32 381,27
Зазначені кошти в розмірі 32 381,27 грн.
позивачем було виплачено, що
підтверджується угодою про проведення
заліку взаємних однорідних вимог від
25.02.2009 року наявною в матеріалах справи.
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Як вбачається з матеріалів справи,
транспортним засобом - автомобілем
«Фіат» д.н. АІ 2062 ВІ який спричинив ДТП
та заподіяв збитки автомобілю «Пежо»
д.н. АА 4308 ВК, керував Пильгун Юрій
Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
встановлено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
За змістом вказаної норми у відносинах
між кількома володільцями джерел
підвищеної небезпеки відповідальність
будується на загальному принцип вини.
Вина особи, яка керувала автомобілем
«Фіат» д.н. АІ 2062 ВІ, Пильгуна Юрія
Володимировича встановлена у судовому
Тому, Пильгун Юрій Володимирович є
особою, відповідальною за збиток,
заподіяний автомобілю «Пежо» д.н. АА 4308
ВК, у результаті пошкодження цього
Відповідно до статті 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з статтею 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.
Судом встановлено, що між відповідачем
та Пильгуном Юрієм Володимировичем
було укладено договір (поліс) № ВВ/1798189
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до якого
відповідач взяв на себе зобов'язання
відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема,
майну третім особам під час ДТП, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу «Фіат» д.н. АІ 2062
ВІ, і внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
заподіювача шкоди. Вказаним договором
передбачено ліміт відповідальності за
шкоду завдану майну у розмірі 51 000 та
франшизу у розмірі 510,00 грн.
Проте, згідно ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ст. 256 ЦК України).
У відповідності до ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
Згідно ч. 6 статті 261 Цивільного кодексу
України за регресними зобов'язаннями
перебіг позовної давності починається
від дня виконання основного
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Враховуючи, що позивачем було
виплачено страхове відшкодування, що
підтверджується угодою про проведення
заліку взаємних однорідних вимог від
25.02.2009 року наявною в матеріалах справи,
право зворотної вимоги (регресу)
перейшло до позивача 26.02.2009 року.
Отже, перебіг строку позовної давності
за вимогами про відшкодування шкоди в
порядку регресу з урахуванням положень
ст. 257 Цивільного кодексу України про
загальний строк позовної давності
сплив 26.02.2012 року.
Відповідно до ч. 3 статті 267 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
Відповідач подав клопотання про
застосування строків позовної
давності та просив суд застосувати до
спірних правовідносин положення щодо
наслідків спливу строку позовної
Позивач подав клопотання про
поновлення строків позовної давності.
Проте, дане клопотання відхиляється
судом у зв'язку з необгрунтованістю та
Згідно ч. 4 статті 267 Цивільного кодексу
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Враховуючи, що позивач звернувся з
позовом до суду лише 01.11.2013 року, тобто
після спливу строку позовної давності,
в позові про відшкодування шкоди в
порядку регресу у розмірі 24 990,00 грн.
слід відмовити з цих підстав.
Судові витрати відповідно до
вимог статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд
Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 25.01.2014р.

Суддя
С.О. Чебикіна