ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.01.14 № 910/48/14. Суддя Бондаренко Г.П.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Приватного Акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 693 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою № 01/13 від 30.12.2013 року до
Приватного Акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
про стягнення 693 000 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України - не
подано доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються матеріали,
які підтверджують сплату судового
збору у встановленому порядку та
розмірі.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
судовий збір" платниками судового
збору є "...громадяни України, іноземці,
особи без громадянства, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні) та фізичні
особи - підприємці, які звертаються до
суду чи стосовно яких ухвалене судове
рішення, передбачене цим Законом."
Однак, до позовної заяви позивачем
додано квитанцію № 98 від 27.12.2013 року, в
якості доказу сплати судового збору, із
якої вбачається, що судовий збір за
позовом ПАТ "Райффайзен банк "Аваль"
оплачений - Стоцькою Наталією
Олександрівною, та на квитанції
відсутній підпис платника.

Стоцька Наталія Олександрівна в тексті
позовної заяви зазначена як третя
особа - 1 за позовом, і до позовної заяви
позивачем не надано жодних документів,
які б підтверджували повноваження
Стоцької Н. О. на сплату судового збору
за подання позосу до господарського
суду міста Києва від позивача.

Відповідно до п. 1.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" відповідно до статті
27 ГПК така третя особа може бути
залучена до участі у справі за її
заявою, а також за клопотанням сторін,
прокурора. З підстав, зазначених у
другому реченні частини першої
згаданої статті, господарський суд
залучає певну особу до участі у справі
як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, й
за відсутності згаданих заяви чи
клопотання. У будь-якому разі судом
виноситься з даного питання ухвала з
обов'язковим зазначенням у ній, на
стороні кого (позивача чи відповідача)
залучається ця третя особа.

Відповідно, саме лише зазначення в
позовній заяві певного підприємства
чи організації як третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, без вирішення судом питання щодо
її допущення або залучення до участі у
справі не надає їй відповідного
процесуального статусу. Отже,
позивачем в якості доказів оплати
судового сбору за подану ним позовну
заяву, подано квитанцію оплачену
особою, яка на стадії подання позовної
заяви жодного відношення до такого
позову не має.

За викладених обставин суд дійшов
висновку, що позивачем до позовної
заяви не додано доказів оплати ним
судового збору за подання позову до
суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду якщо: не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України - не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України,
обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище
норм вбачається, що належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Матеріали позовної заяви надісланої
суду в якості доказів відправки
відповідачу позовної заяви з доданими
до неї документами містять тільки
копії документів, що підтверджують
надання поштових послуг, а саме,
фіскальних чеків №1230 від 30.12.2013 року, №
1231 від 30.12.2013 року та №1232 від 30.12.2013 року,
і не містить оригіналів описів
вкладень у поштове відправлення.
Відповідно суд позбавлений можливості
визначити, що саме було направлено
позивачем відповідачу.

Оскільки, позивачем не надано
оригіналів зазначених фіскальних
чеків та взагалі не надано описів
вкладень в поштовий конверт, суд не
може дійти висновку про направлення
копії позовної заяви з доданими до неї
документами відповідачу та третім
сторонам.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду якщо: не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" №01/13 від 30.12.2013 року і додані
до неї документи повернути без
розгляду.

Додаток: Позовна заява Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" №01/13 від 30.12.2013 року і додані
до неї документи.

Суддя
Г.П. Бондаренко