ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року Справа № 905/4066/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,суддів
:Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 13.11.2013 рокуу
справі за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Денал
Груп"доПублічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча"
третя особа Публічне акціонерне
товариство "Дніпроважмаш"простягнення
коштів В С Т А Н О В И В:

у червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Денал Груп"
звернулось до господарського суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча" у
якому просило, з урахуванням заяв про
уточнення вимог, стягнути з останнього
1 580 184 грн. заборгованості за
поставлений товар, 537 347,34 грн. пені та 230
973,74 грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 14.08.2013 року позов
задоволено частково та постановлено
про стягнення з відповідача 1 580 184 грн.
боргу, 534 186,97 грн. пені та 230 263,71 грн.
річних, а в решті позиву відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 13.11.2013 року
рішення місцевого господарського суду
в частині стягнення 7 818 грн. 3 % річних
скасовано та в позові у цій частині
відмовлено. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Постановлені у справі судові рішення
оскаржено у касаційному порядку й
ухвалою Вищого господарського суду
України від 23.12.2013 року порушено
касаційне провадження за касаційною
скаргою відповідача, у якій він
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і просить постановлені у справі судові
рішення скасувати, прийнявши нове
рішення, яким у позові відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи,
судова колегія вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами обох інстанцій,
відносини сторін врегульовані
договором № 14/ПУТ-699/4133 від 20.10.2011 року,
за яким ТОВ "Денал Груп" (постачальник)
зобов'язався поставити ПАТ
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" (покупець)
обладнання (штовхач металургійний
тролейний ТМТ-16) кількість,
номенклатура, ціна та строки поставки
якого визначаються в специфікаціях, а
останній прийняти і оплатити цей товар.

За специфікацію № 1 до зазначеного
договору, вартість обладнання складає
7 900 920 грн., строк поставки - 75
банківських днів з моменту підписання
договору, строк оплати - протягом 30
календарних днів з моменту його
поставки, а гарантійний строк цього
обладнання складає 36 місяців.

Відповідно до умов зазначеного
договору, листом № 2-23/03-12 від 23.03.2012 року
постачальник повідомив покупця про
готовність обумовленого договором
обладнання до відвантаження і 29.03.2012
року комісія у складі представників
відповідача та ПАТ "Дніпроважмаш"
склала акт приймання штовхача
металургійного ТМТ-16 на замовлення ПАТ
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча", в якому зазначено,
що це обладнання відповідає вимогам
конструкторської документації,
технічним умовам та укомплектоване
стандартними токозємниками.

У подальшому за видатковою накладною №
270401 від 27.04.2012 року позивач передав
відповідачу обумовлене обладнання на
загальну суму 7 900 920 грн., яке останній
прийняв, але розрахувався за нього лише
частково, заборгувавши позивачу 1 580 184
грн., і на час розгляду справи судом ця
сума ним не сплачена, що
підтверджується належними доказами і у
касаційній скарзі не оспорюється.

За таких обставин, коли отримавши
зазначене обладнання, яке вже
використовується за призначенням,
відповідач належним чином не виконав
взятий на себе обов'язок щодо його
повної оплати і безпідставно вважає
суму боргу компенсацією нарахованих
ним на свій розсуд штрафних санкцій,
позивач вправі вимагати сплати спірної
суми боргу, з урахуванням
відповідальності відповідача за
порушення грошових зобов'язань,
визначеної ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України та п. 7.2 договору в примусовому
порядку, а тому судом першої інстанції,
з урахуванням внесених апеляційним
господарським судом змін правомірно
постановлено про часткове задоволення
позову та стягнення з відповідача на
користь позивача 1 580 184 грн.
заборгованості, 534 186,97 грн. пені та 223
155,74 грн. 3 % річних, і підстав для
скасування чи зміни судових рішень за
мотивів, наведених у касаційній скарзі,
судова колегія Вищого господарського
суду України не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
13.11.2013 року - без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко