донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

20.01.2014р. справа №908/3166/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко
Н.В.

Суддів: М'ясищева А.М., Сгара Е.В.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Мельник Н.В. по дов.;

від відповідача: Дерягіна Г.С. по дов.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Департаменту з
питань цивільного захисту населення
Запорізької обласної державної
адміністрації, м. Запоріжжя

на рішення господарського суду
Запорізької області від 04.11.2013р. (повний
текст від 05.11.2013р.) у справі №908/3166/13
(суддя Зінченко Н.Г.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком», м. Київ в
особі Філії спеціалізованого
електрозв'язку Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
м. Київ

до Департаменту з питань цивільного
захисту населення Запорізької
обласної державної адміністрації, м.
Запоріжжя

про зобов'язання укласти договір про
надання послуг у сфері телекомунікацій
щодо експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони в редакції,
запропонованої позивачем

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком», м. Київ, в
особі Філії спеціалізованого
електрозв'язку Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
м. Київ, звернувся до
господарського суду Запорізької
області з позовом до відповідача,
Департаменту з питань цивільного
захисту населення Запорізької
обласної державної адміністрації, м.
Запоріжжя, про зобов'язання останнього
укласти з позивачем договір про
надання послуг у сфері телекомунікацій
щодо експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони на 2013 рік в редакції
позивача від 04.04.2013р.

Рішенням від 04.11.2013р. господарський суд
Запорізької області заявлені позовні
вимоги задовольнив у повному обсязі,
обґрунтувавши свій висновок тим, що
позивач з дотриманням вимог ст.ст. 179, 181,
184 ГК України звертався до відповідача
із проектом Договору про надання
послуг у сфері телекомунікацій щодо
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони на 2013 рік та
пропозицією щодо його укладання. Проте
відповідач станом на час вирішення
спору судом зазначений проект Договору
не розглянув та не підписав, протоколу
розбіжностей на адресу позивача не
направив, чим порушив встановлений
порядок укладання господарських
договорів. Враховуючи приписи чинного
законодавства, укладення спірного
договору є обов'язковим для сторін в
силу приписів ч.3 ст.179 ГК України, тобто,
за висновком суду, відмовляючись від
укладання такого договору відповідач
порушує норми діючого законодавства.
Крім того, суд першої інстанції не
прийняв до уваги доводів відповідача
про те, що він не має можливості укласти
спірний договір з позивачем, оскільки
на поточний рік кошторисом
Департаменту не передбачена сума для
оплати за такі послуги, а отже його
укладення буде бюджетним порушенням, у
зв'язку з тим, що наведені обставини не
звільняють відповідача від договірних
зобов'язань.

Не погодившись з винесеним рішенням,
відповідач звернувся до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати повністю та у задоволенні
заявленого ПАТ «Укртелеком» позову
відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заявник посилається на те, що
при винесенні спірного рішення
господарським судом не було враховано
наступного. Департамент утримується за
рахунок коштів державного бюджету, є
розпорядником бюджетних коштів
другого рівня, отже не може самостійно
корегувати розпис видатків, тому
відповідно до п.2 ст.183 ГК України
Кабінет Міністрів України повинен
виступати гарантом за зобов'язаннями
державних замовників. Крім того, за
твердженням скаржника, на поточний рік
кошторисом Департаменту не
передбачена сума для оплати за послуги
технічного обслуговування системи
оповіщення, тобто відповідно до
Бюджетного кодексу відповідач не має
можливості укласти договір з
позивачем, оскільки це призведе до
бюджетного порушення.

Заявник апеляційної скарги також
наголошує на незгоді з сумою
запропонованої позивачем редакції
спірного договору.

Вищевикладене, на думку заявника, не
було прийнято до уваги судом першої
інстанції, що є підставою для
скасування рішення господарського
суду Запорізької області від 04.11.2013р. у
справі №908/3166/13.

У судовому засіданні 20.01.2014р. позивачем
було надано суду відзив на апеляційну
скаргу, в якому останній вважає
викладені в ній доводи
необґрунтованими, просить рішення суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий процес в апеляційній інстанції
фіксувався за допомогою технічних
засобів фіксації в порядку,
передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
листом №762-868403 від 10.04.2013р. ПАТ
«Укртелеком» в особі Філії
спеціалізованого електрозв'язку
звертався до Департаменту з питань
цивільного захисту населення
Запорізької ОДА та пропонував
підписати надісланий договір про
надання послуг у сфері телекомунікацій
щодо експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони на 2013 рік.

Департамент, в свою чергу, не подав
конкретних заперечень щодо змісту
договору, у тому числі стосовно
вартості послуг ПАТ «Уктелеком»,
договір не оформив, протоколу
розбіжностей також не склав. При цьому,
згідно наданих суду пояснень, пов'язує
неможливість укладання вказаного
договору з відсутністю бюджетних
коштів.

Викладене зумовило звернення позивача
до суду з відповідним позовом, який має
характер переддоговірного спору. При
цьому, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що позивачем
дотриманий порядок територіальної
підсудності, визначений у ст.ст.15,16 ГПК
України, при зверненні з даним позовом
саме до господарського суду
Запорізької області, оскільки справи у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні господарських
договорів, справи у спорах про визнання
договорів недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.

Як вже зазначалось вище, господарський
суд Запорізької області заявлені
позивачем вимоги задовольнив у повному
обсязі.

Оцінюючи правильність застосування
судом норм чинного законодавства,
судова колегія погоджується з таким
висновком з наступних підстав.

Згідно наявного в матеріалах справи
Положення про Департамент з питань
цивільного захисту населення
Запорізької обласної державної
адміністрації, затвердженого
розпорядженням Запорізької обласної
державної адміністрації №641 від
24.12.2012р., відповідач у справі є органом
управління та забезпечення виконання
завдань Запорізької територіальної
підсистеми єдиної державної системи
цивільного захисту населення і
територій. Згідно пунктів 3,4
зазначеного Положення, Департамент
забезпечує цивільний захист на
території області, створює та
підтримує у постійній готовності
територіальну систему центрального
оповіщення, проводить її модернізацію
та забезпечує функціонування за
погодженням з МНС, а також забезпечує
оповіщення керівного складу органів
управління та сил територіальної
підсистеми цивільного захисту,
населення про загрозу виникнення та
виникнення надзвичайної ситуації.

Відповідно до ст. 30 Кодексу цивільного
захисту України, оповіщення про
загрозу або виникнення надзвичайних
ситуацій полягає у своєчасному
доведенні такої інформації до органів
управління цивільного захисту, сил
цивільного захисту, суб'єктів
господарювання та населення.

Оповіщення про загрозу або виникнення
надзвичайних ситуацій забезпечується
шляхом: 1)функціонування
загальнодержавної, територіальних,
місцевих автоматизованих систем
централізованого оповіщення про
загрозу або виникнення надзвичайних
ситуацій, спеціальних, локальних та
об'єктових систем оповіщення; 2)
централізованого використання
телекомунікаційних мереж загального
користування, у тому числі мобільного
(рухомого) зв'язку, відомчих
телекомунікаційних мереж і
телекомунікаційних мереж суб'єктів
господарювання в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, а також мереж
загальнонаціонального, регіонального
та місцевого радіомовлення і
телебачення та інших технічних засобів
передавання (відображення) інформації;
3) автоматизації процесу передачі
сигналів і повідомлень про загрозу або
виникнення надзвичайних ситуацій; 4)
функціонування на об'єктах підвищеної
небезпеки автоматизованих систем
раннього виявлення надзвичайних
ситуацій та оповіщення; 5)
організаційно-технічної інтеграції
різних систем централізованого
оповіщення про загрозу або виникнення
надзвичайних ситуацій та
автоматизованих систем раннього
виявлення надзвичайних ситуацій та
оповіщення; 6) функціонування в
населених пунктах, а також місцях
масового перебування людей
сигнально-гучномовних пристроїв та
електронних інформаційних табло для
передачі інформації з питань
цивільного захисту.

Оператори телекомунікації (в даному
випадку - позивач у справі),
телерадіоорганізації зобов'язані
забезпечити підключення технічних
засобів мовлення до автоматизованих
систем централізованого оповіщення з
установленням спеціального обладнання
для автоматизованої передачі сигналів
та повідомлень про загрозу або
виникнення надзвичайних ситуацій. Так,
статутом Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» закріплено, що
предметом діяльності Товариства є
надання телекомунікаційних послуг, в
тому числі послуг фіксованого
місцевого, міжміського, міжнародного
та рухомого (мобільного) зв'язку,
комп'ютерного зв'язку, радіозв'язку (з
використання радіочастот), послуг
цифрового телебачення, інших послуг
мультисервісних мереж та інших
телекомунікаційних додаткових
(супутніх) послуг; здійснення
діяльності у сфері телекомунікацій з
надання послуг з технічного
обслуговування і експлуатації
телекомунікаційних мереж, мереж
ефірного телемовлення, ефірного
радіомовлення, проводового
радіомовлення та телемереж. (п, п. 2.2.1 і
2.2.3). Згідно з Положенням про Філію
спеціалізованого електрозв'язку
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком», на Філію покладено
обов'язок, зокрема, забезпечувати
готовність технічних засобів
телекомунікацій, зокрема для роботи в
особливих і надзвичайних умовах.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
телекомунікації» взаємодія операторів
телекомунікацій з органами державної
влади та органами місцевого
самоврядування стосовно отримання
ними телекомунікаційних послуг
здійснюється на договірних засадах
відповідно до законодавства України.

Частиною 5 статті 30 Кодексу цивільного
захисту України визначено, що порядок
організації оповіщення про загрозу або
виникнення надзвичайних ситуацій та
організації зв'язку у сфері цивільного
захисту визначається положенням, яке
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Згідно приписів чинного Положення про
організацію оповіщення і зв'язку у
надзвичайних ситуаціях, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 192 від 15.02.1999р., підприємства
електрозв'язку забезпечують на
договірних умовах
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури і технічних
засобів оповіщення та зв'язку
цивільної оборони, що належить до сфери
управління центральних та місцевих
органів виконавчої влади, знаходяться
в пунктах управління, на підприємствах,
в установах і організаціях. Оплата
послуг зв'язку, вартості
експлуатаційно-технічного
обслуговування здійснюється за
тарифами Держкомзв'язку (пункт 5);
відповідальність за
експлуатаційно-технічне
обслуговування систем оповіщення
покладається: загальнодержавної - на
генеральну дирекцію Укртелекому,
регіональних - на керівництво
відповідних дирекцій Укртелекому,
потенційно небезпечних об'єктів - на
головних інженерів цих об'єктів (пункт
58).

Відповідно до приписів ст. 19 Кодексу
Цивільного захисту України,
забезпечення оповіщення та
інформування населення про загрозу і
виникнення надзвичайних ситуацій, в
тому числі у доступний для осіб з
вадами зору та слуху формі,
забезпечення функціонування систем
оповіщення та підтримання їх у
постійній готовності покладається на
місцеві державні адміністрації.

Матеріалами справи підтверджено, що
отримавши лист №762-868403 від 10.04.2013р. ПАТ
«Укртелеком» в особі Філії СЕЗ ПАТ
«Укртелеком» з пропозицію про
підписання договору про надання послуг
у сфері телекомунікацій щодо
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони на 2013 рік (до
вказаного листа позивачем було додано
два примірника відповідного договору),
відповідач ухилився від укладання
відповідного договору.

Статтею 179 ГК України передбачено
загальні умови укладання договорів, що
породжують господарські зобов'язання.
Зокрема, передбачено, що укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів держаної влади або органів
місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 179 ГК України
Кабінет Міністрів України,
уповноважені ним органи виконавчої
влади можуть рекомендувати суб'єктам
господарювання орієнтовні умови
господарських договорів (примірні
договори), а у визначених законом
випадках - затверджувати типові
договори.

Відповідно до постанови КМ України від
15.02.1999р. № 192 наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи і
Державним комітетом зв'язку та
інформатизації України від 16.08.2000р.
№210/119, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 07.03.2001р. за №207/5398,
затверджено Інструкцію про порядок
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони підприємствами
електрозв'язку України, якою, в свою
чергу, затверджено зразковий договір
про експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
ЦО (цивільної оборони). Зі змісту цього
зразкового (примірного) договору
вбачається, що сторонами договору є
замовник - «орган управління майном»
(суб'єкт господарювання на балансі
якого знаходяться засоби оповіщення і
зв'язку цивільної оборони) та
виконавець, який здійснює
обслуговування, ремонт, контроль за
робочим станом і збереженням
апаратури.

У підпункті 1.3 пункту 1 згаданої
Інструкції зазначено, що вартість
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
визначається кошторисно-фінансовим
розрахунком. Порядок розрахунків
витрат на експлуатаційно-технічне
обслуговування засобів оповіщення і
зв'язку цивільної оборони наведено в
пункті 6 Інструкції.

Згідно з приписом статті 66 Закону
України «Про телекомунікації», тарифи
на телекомунікаційні послуги
встановлюються операторами,
провайдерами телекомунікацій
самостійно, державному регулюванню
шляхом встановлення граничних або
фіксованих тарифів підлягають лише
тарифи на загальнодоступні послуги,
тарифи на надання в користування
каналів електрозв'язку операторів
телекомунікацій з істотною ринковою
перевагою на ринках певних
телекомунікаційних послуг,
розрахункові такси за послуги пропуску
трафіка до телекомунікаційних мереж
операторів телекомунікацій з істотною
ринковою перевагою на ринках певних
телекомунікаційних послуг, тарифи на
надання в користування кабельної
каналізації електрозв'язку операторів
телекомунікацій.

Отже, з наведених норм випливає, що:

договір про експлуатаційно-технічне
обслуговування систем оповіщення і
зв'язку цивільної оборони заснований
на державному замовленні, тому згідно з
частиною третьою статті 179 ГК України
його укладення є обов'язковим для
відповідних сторін;

виконавцем послуг за таким договором є
ПАТ «Укртелеком»;

права замовника послуг з
експлуатаційно-технічного
обслуговування регіональних систем
оповіщення делеговано відповідачу у
справі;

Міністерством України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
(уповноваженим центральним органами
виконавчої влади, що здійснює загальне
керівництво цивільною обороною) і
Державним комітетом зв'язку та
інформатизації України затверджено
примірний договір про
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони.

Загальний порядок укладання
господарських договорів передбачений
ст. 181 ГК України. Зокрема, згідно з
приписами цієї статті господарський
договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Проект договору
може бути запропонований будь-якою з
сторін. У разі якщо проект договору
викладено як єдиний документ, він
надається другій стороні у двох
примірниках. Сторона, яка одержала
проект договору, у разі згоди з його
умовами оформляє договір відповідно до
вимог частини першої цієї статті і
повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь
на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору. За наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором. Сторона, яка одержала
протокол розбіжностей по договору,
зобов'язана протягом двадцяти днів
розглянути його, в цей же строк вжити
заходів для врегулювання розбіжностей
з другою стороною та включити до
договору всі прийняті пропозиції, а ті
розбіжності, що залишилися
неврегульованими, передати в цей же
строк до суду, якщо на це є згода другої
сторони. У разі досягнення сторонами
згоди щодо всіх або окремих умов,
зазначених у протоколі розбіжностей,
така згода повинна бути підтверджена у
письмовій формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо).

Згідно з ч. 3 ст. 184 ГК України, укладення
господарських договорів, в тому числі
на основі примірних і типових
договорів, повинно здійснюватися з
додержанням умов, передбачених статтею
179 цього Кодексу, не інакше як шляхом
викладення договору у вигляді єдиного
документа, оформленого згідно з
вимогами статті 181 цього Кодексу та
відповідно до правил, встановлених
нормативно-правовими актами щодо
застосування примірного або типового
договору.

Статтею 187 ГК України передбачено, що
спірний договір може бути укладений за
рішенням суду.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, матеріали справи свідчать
про те, що позивач з дотриманням вимог
ст.ст. 179, 181, ч. 3 ст. 184 ГК України
звернувся до відповідача з проектом
договору про надання послуг у сфері
телекомунікацій щодо
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони на 2013 рік та
пропозицією щодо його укладення. Проте
станом на час вирішення спору судом
відповідач зазначений проект договору
не розглянув та не підписав, протоколу
розбіжностей на адресу позивача не
направив, чим порушив встановлений
порядок укладання господарських
договорів. Крім того, Департаментом не
подано жодних доказів
необґрунтованості здійсненого ПАТ
«Укртелеком» розрахунку вартості
послуг за договором та відсутності
інших фактичних даних щодо
невідповідності умов спірного
договору вимогам чинного
законодавства.

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позову.

Апеляційний господарський суд також не
приймає до уваги доводів заявника
апеляційної скарги відносно того, що
Департамент з питань цивільного
захисту населення Запорізької
обласної державної адміністрації не
має можливості укласти спірний договір
з позивачем у зв'язку із тим, що на
поточний рік кошторисом Департаменту
не передбачена сума для оплати за
послуги з технічного обслуговування
системи оповіщення, а, отже, укладення
такого договору буде бюджетним
порушенням, оскільки ч. 2 ст. 218 ГК
України прямо передбачено, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника не
вважаються обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності. Необґрунтованими та
не підтвердженими належними і
допустимими доказами є також
заперечення апелянта відносно ціни
спірного договору.

Інші доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження,
спростовуються приписами чинного
законодавства, тому судовою колегією
до уваги не приймаються.

З огляду на наведене, відповідно до
вимог ст. 43 ГПК України, рішення
господарського суду Запорізької
області від 04.11.2013р. у справі №908/3166/13
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді матеріалів і
обставин справи, які мають суттєве
значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, тому підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
- без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги
згідно ст. 49 ГПК України
підлягають віднесенню на скаржника.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105
ГПК України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду
Запорізької області від 04.11.2013р. (повний
текст від 05.11.2013р.) у справі №908/3166/13-
залишити без змін.

Апеляційну скаргу Департаменту з
питань цивільного захисту населення
Запорізької обласної державної
адміністрації, м. Запоріжжя, на рішення
господарського суду Запорізької
області від 04.11.2013р. (повний текст від
05.11.2013р.) у справі №908/3166/13 - залишити без
задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В.
Будко

Судді: А.М. М'ясищев

Е.В. Сгара

Надруковано примірників - 7

1-у справу

3-позивачу

1-відповідачу

1-господарському суду

1-ДАГС