ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2014 р.Справа № 916/2791/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:
головуючого судді Жекова В.І.,

суддів Воронюк О.Л., Лашин В.В.

секретар судового засідання Щербатюк
О.В.

за участю представників сторін 08.01.2014
р.:

від Прокуратури - не з'явився

від Одеської міської ради - не з'явився

від Виконавчого комітету Одеської
міської ради - не з'явився

від Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області - не з'явився

від ВАТ „Туристично-виробнича фірма
„Чорне море" - Чубко І.А.

від ОСОБА_2 - ОСОБА_3

від ОСОБА_4 - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду
Одеської області

від 28.11.2013 р. (про відмову у прийнятті
позовної заяви)

по справі № 916/2791/13

за позовом Заступника прокурора
Приморського району м.Одеси в
інтересах Одеської міської ради в
особі Виконавчого комітету Одеської
міської ради та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області

до Відкритого акціонерного товариства
„Туристично-виробнича фірма „Чорне
море"

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивачів:

1). ОСОБА_2;

2). ОСОБА_4

про зобов'язання знести самовільно
побудовану споруду

Ухвалою Одеського апеляційного
Господарського суду від 20.12.2013р. р., яка
надіслана учасникам процесу 23.12.2013 р.,
розгляд апеляційної скарги призначено
на 08.01.2014 р.

Учасники судового процесу відповідно
до статті 98 Господарського
процесуального кодексу України
належним чином повідомлялись про час і
місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог Господарського
процесуального кодексу України
судовий процес фіксується технічними
засобами та відображається у протоколі
судового засідання у порядку,
встановленому цим Кодексом. Згідно з
частиною сьомою ст.81-1 Господарського
процесуального кодексу України на
вимогу хоча б одного учасника судового
процесу у суді першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи по суті
або за ініціативою суду здійснюється
фіксування судового процес за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Відповідно до вимог ст.102 ГПК України,
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні, яке відбулось
08.01.2014р. оголошено вступну та
резолютивну частини судового рішення.

17.10.2013р. Заступник прокурора
Приморського району м. Одеси в
інтересах Одеської міської ради в
особі Виконавчого комітету Одеської
міської ради та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області звернувся до
Господарського суду Одеської області з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства „Туристично-виробнича
фірма „Чорне море", в якому просив
зобов'язати ВАТ „Туристично-виробнича
фірма „Чорне море" за свій власний
рахунок знести самовільно побутовану
споруду - приміщення паркінгу, що
знаходиться на території прилеглій до
житлових будинків №55, 57 за адресою: м.
Одеса, вул. Рішельєвська та по вул. М.
Арнаутській №52.

В обгрунтування позову прокуратура
посилалась на те, що прокуратурою
Приморського району м. Одеси було
проведено перевірку законності
будівництва нежитлового об'єкту
розташованого на земельній ділянці
прилеглій до житлових будинків №55,57 за
адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська та
по вул. Мала Арнаутська №52, за
результатами якої було встановлено, що
дійсно ВАТ „Туристично-виробнича
фірма „Чорне море" в січні 2008 року
розпочало будівельні роботи з
будівництва паркінгу на 88 паркомісць
на території (розмір 19х45 м.) прилеглій
до житлових будинків №55, 57 за адресою:
м. Одеса, вул. Рішельєвська та по вул.
М.Арнаутській №52 самовільно без
відповідного дозволу, без оформлення
документів на будівництво.

На думку Заступника прокурора
Приморського району м. Одеси в
інтересах Одеської міської ради в
особі Виконавчого комітету Одеської
міської ради та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області ці обставини і стали
підставою для звернення до
Господарського суду Одеської області з
відповідним позовом до ВАТ
„Туристично-виробнича фірма „Чорне
море" щодо зобов'язання знести
самовільно побудовану споруду.

31.10.2013р. ОСОБА_2 звернулась до
Господарського суду Одеської області з
заявою про залучення її в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
оскільки майбутнє рішення
господарського суду може вплинути на
її Конституційні права (т.1, а.с.42).

01.11.2013р. ОСОБА_4 звернулась до
Господарського суду Одеської області з
заявою про залучення її в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору (т.1,
а.с.48-49).

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 04.11.2013р. (суддя: Лічман Л.В.)
задоволено письмові заяви ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 про залучення їх до участі у
справі у якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача
(зареєстровані за вх. №33152/13 від 31.10.2013р.
та вх.№33322/13 від 01.11.2013р.); залучено до
участі у справі як третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивачів ОСОБА_2
(АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) (т.2, а.с.28-30).

26.11.2013р. ОСОБА_2 звернулась до
Господарського суду Одеської області
із позовом до Публічного акціонерного
товариства „Туристично-виробнича
фірма „Чорне море" про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 112 561,00 грн.
та моральної шкоди в розмірі 80 000,00 грн.
по справі № 916/2791/13 за позовом
заступника прокурора Приморського
району м. Одеси в інтересах Одеської
міської ради в особі Виконавчого
комітету Одеської міської ради та
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області до Відкритого
акціонерного товариства
„Туристично-виробнича фірма „Чорне
море", треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про
зобов'язання знести самовільно
побудовану споруду.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 28.11.2013р. (суддя: Лічман Л.В.) в
прийнятті позовної заяви третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, ОСОБА_2 (зареєстрована
26.11.2013р. за вх. №4991/13) відмовлено з
підстав передбачених п.1 ч.1 ст.62 ГПК
України.

Ухвала мотивована тим, що позов як
третя особа з самостійними вимогами на
предмет спору може подавати лише особа,
яка вказана в ст.1 ГПК України, тобто в
контексті суті спору по даній справі
лише юридична особа або фізична
особа-підприємець.

Не погодившись із вказаною ухвалою,
ОСОБА_2 звернулась до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права просить ухвалу Господарського
суду Одеської області від 28.11.2013р. по
справі №916/13/1890 про відмову у прийнятті
позовної заяви скасувати та прийняти
нове рішення про задоволення позову.

Звертаючись з апеляційної скаргою
апелянт посилається на те, що при
прийнятті оскаржуваної ухвали
господарським судом першої інстанції в
неповному обсязі були дослідженні всі
фактичні обставини справи, які суттєве
значення мали для розгляду питання
щодо прийняття до розгляду вказаної
позовної заяви.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередньою судовою інстанцією
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів п.1 ч.1. ст.62
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Відповідно до положень ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Частинами 1,2 ст.21 ГПК України
передбачено, що сторонами в судовому
процесі - позивачами і відповідачами -
можуть бути підприємства та
організації, зазначені у статті 1 цього
Кодексу. Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу

Згідно з приписами ст.26 ГПК України
передбачено, що треті особи, які
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, можуть вступити у справу до
прийняття рішення господарським судом,
подавши позов до однієї або двох
сторін. Про прийняття позовної заяви та
вступ третьої особи у справу
господарський суд виносить ухвалу.
Треті особи, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, користуються
усіма правами і несуть усі обов'язки
позивача.

Відповідно до абзацу 3 п.1.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанцій" (із
змінами та доповненнями) роз'яснено, що
згідно зі ст.21 ГПК сторонами у судовому
процесі - позивачами і відповідачами -
можуть бути підприємства та
організації, зазначені у статті 1 цього
Кодексу. Це правило встановлено лише
для сторін в судовому процесі і не
стосується третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору. Отже, такими особами можуть бути
і громадяни, які не мають статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
зазначає, що ОСОБА_2 виступає як фізична
особа без статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, тому не
підпадає під вимоги ст.1 ГПК України, а
отже суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у прийнятті її позовної заяви
за правилами п.1 ч.1 ст.62 Господарського
процесуального кодексу України.

Отже, твердження апелянта щодо того, що
при прийняті оскаржуваної ухвали
господарським судом першої інстанції в
неповному обсязі були дослідженні всі
фактичні обставини справи, які суттєве
значення мали для розгляду питання
щодо прийняття до розгляду вказаної
позовної заяви, колегією суддів
апеляційної інстанції до уваги не
приймаються, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що судом першої
інстанції в повному обсязі були
дослідженні всі фактичні обставини
справи та цілком обґрунтовано було
прийнято рішення щодо відмови у
прийнятті позовної заяви ОСОБА_2 на
підставі п.1 ч.1 ст. 62 ГПК України.

З огляду на викладене, судова колегія
апеляційної інстанції вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а відтак
підстави для її зміни або скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст.85, 99, 101-106 ГПК
України, колегія суддів,

Постановила:

Ухвалу Господарського суду Одеської
області від 28.11.2013р. зі справи №916/2791/13
(916/13/1890) - залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови
підписано 09.01.2014р.

Головуючий суддя:
Жеков В. І.

Судді:
Воронюк О.Л.

Лашин В.В.