ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 р.
Справа № 914/4253/13

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства по будівництву і
реконструкції автомобільних шляхів
«Західшляхбуд», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укртрансагро»,
м.Львів

про: стягнення 24 250,00 грн. та повернення
орендованого майна

Суддя Король М.Р.

Представники:

від позивача: Полюга М.З. - представник
(довіреність від 30.04.2013 року)

від відповідача: не прибув

В судовому засіданні 16.01.2014 р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Відкрите акціонерне
товариство по будівництву і
реконструкції автомобільних шляхів
«Західшляхбуд»,(м. Львів) звернулось до
господарського суду з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укртрансагро», (м.
Львів) про стягнення заборгованості по
договору оренди в сумі 24250,00 грн. та
повернення орендованого майна.
Ухвалою суду від 13.11.2013 р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі, призначено її до
розгляду в судовому засіданні на 26.11.2013
р.

В судове засідання 26.11.2013 року
представник відповідача явки
повноважного представника не
забезпечив, причини неявки не
повідомив, вимоги ухвали суду не
виконав. Розгляд справи відкладено на
10.12.2013 року.

10.12.2013 року господарським судом
винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 19.12.2013 року з огляду
на неявку представника відповідача.

В судове засідання 19.12.2013 року
представник відповідача не з'явився.
Представником позивача подано
клопотання (вх. № 54851/13 від 19.12.2013 року)
про продовження строку розгляду спору.
Судом продовжено строк розгляду спору
на п'ятнадцять днів та призначено
судове засідання на 16.01.2014 року.

В судове засідання 16.01.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач участь повноважного
представника в судові засідання не
забезпечив, причини неявки суду не
повідомив, витребовуваних судом
документів не подав, з клопотаннями та
заявами до суду не звертався.

Ухвала суду надсилалась відповідачу
на юридичну адресу товариства згідно
відомостей Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців наявний в матеріалах
справи).

В разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце наступного судового
засідання. (Постанова пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р.).

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

04.01.2011р. між Відкритим акціонерним
товариством по будівництву і
реконструкції автомобільних шляхів
«Західшляхбуд» (далі-позивач;
орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укртрансагро»
(далі-відповідач;орендар) було укладено
договір оренди транспортного засобу
(далі-договір), у відповідності до якого
орендодавець передає орендареві за
плату на певний строк у користування
транспортний засіб - автомобіль марки
ГАЗ, модель 3110, 2000 року випуску,
реєстраційний № 040-80ТА, двигун №
40200МY0022938, кузов № 311000Y0301735.

Згідно п. 2. даного договору, строк
договору оренди встановлений
сторонами - до 31.12.2011 року. У разі
відсутності заперечень за 15 днів до
закінчення дії договору, даний договір
автоматично продовжується ще на один
рік. Датою початку терміну оренди
вважається дата підписання сторонами
акту передачі орендованого майна в
оренду (п. 3.а. договору).

Відповідно до п. 3 договору передбачено,
що орендар зобов'язується сплатити
орендну плату шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
орендодавця не пізніше 10 числа
поточного місяця та плата за
користування автомобілем встановлена
сторонами в сумі 750 грн. на місяць, в т.ч.
ПДВ 125,00 грн. Орендар також несе всі
витрати, пов'язані з використанням
автомобіля, в т.ч. сплата податків та
інших платежів; оплата поточного
ремонту автомобіля, профілактичного
обслуговування; здійснення за власний
заправлення ПММ; усування наслідків
аварій та пошкоджень, які виникли під
час експлуатації автомобіля орендарем
тощо.

Автомобіль повинен бути
повернутий орендарю по закінченні
терміну оренди у справному стані з
урахуванням нормального зносу, що
виник у період експлуатації (п. 5.a.
договору).

П.5.b. даного договору передбачає,
що у випадку фактичного повернення
автомобіля після закінчення строку дії
оренди, орендар сплачує вартість
орендної плати за кожен прострочений
день в розмірі 25,00 грн., в т.ч. ПДВ 4,17 грн.
Повернення автомобіля відбувається за
актом.

10.01.2011р. вищезазначений автомобіль було
передано відповідачу на підставі акту
прийому-передачі від 10.01.2011р., який
підписаний сторонами договору в
технічно-справному стані.

Відповідачем на виконання умов
вищезгаданого договору оренди від
04.01.2011 року було здійснено лише один
платіж в сумі 750,00 грн.

Позивач неодноразово надсилав
відповідачу письмові вимоги погасити
заборгованість по даному договору
оренди, з вимогами повернути
орендоване майно. Також листом від
03.12.2011 року № 195, відповідача було
повідомлено про неможливість
продовження дії договору оренди та
його подальше припинення. Листом №3 від
03.01.2012 р. відповідача інформовано, що
дія договору оренди автомобіля
закінчена 31.12.2011 р. Наведений лист
містив також вимогу про повернення
предмета оренди орендодавцю.

Проте, відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконав, направив
позивачу листи, в яких повідомляв про
проведення ремонту орендованого
автомобіля та просив повернути
витрачені на ремонт, придбання
запчастин, охорону та страхування
автомобіля.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів і договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що
на виконання договору оренди
транспортного засобу від 04.01.2011 року
сторонами було підписано акт
приймання-передачі від 10.01.2011р., отже
10.01.2011 року є датою початку терміну
оренди відповідно до п. 3.а. договору.

П. 2 а. договору сторони передбачили, що
договір укладається строком до 31.12.2011
року і може бути продовженим ще на один
рік у випадку відсутності заперечень
за 15 днів до закінчення дії договору.

Як вбачається із матеріалів справи, а
зокрема листів позивача про повернення
орендованого майна № 3 від 03.01.2012 року,
№ 09/13-1 від 13.09.2012 року договір оренди
пролонгованим не був.

Відповідно до п. 5 а договору автомобіль
повинен бути повернутим орендарю по
закінченні терміну оренди у справному
стані з урахуванням нормального зносу,
що виник у період експлуатації.
Повернення автомобіля відбувається за
актом, відповідео до п. 4 d договору.

Судом встановлено, що відповідачем
внесено лише 750 грн. орендної плати.
Докази сплати решти орендної плати в
матеріалах справи відсутні. Також
судом встановлено, що автомобіль
відповідачем не повернено. Докази
повернення автомобіля в матеріалах
справи відсутні.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно з п.1 ст.762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно ч. 3 ст. 285 ГК України, орендар
зобов'язаний берегти орендоване майно
відповідно до умов договору,
запобігаючи його псуванню або
пошкодженню, та своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 1. ст. 785 ЦК України у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Із врахуванням викладеного, суд
виходить з правомірності та
обґрунтованості вимог позивача щодо
стягнення 8250 грн. орендної плати та
зобов'язання повернути орендований
транспортний засіб, а саме - автомобіль
марки ГАЗ, модель 3110, 2000 року випуску,
реєстраційний № 040-80ТА, двигун №
40200МY0022938, кузов № 311000Y0301735.

Крім цього, позивач просить суд
стягнути із відповідача 16000 грн.
заборгованості за прострочення
повернення орендованого майна за
період 01.01.2012 року по 01.10.2013 року. Дану
вимогу суд вважає обґрунтованою з
огляду на наступне.

В силу положень ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 2 ст. 785 ЦК України, якщо
наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Відповідно до п. 5 b договору у випадку
фактичного повернення автомобіля
орендодавцю після закінчення дії
строку оренди, орендар сплачує
вартість орендної плати за кожний
прострочений день в розмірі 25.00 грн.
в.т.ч. ПДВ 4,17 грн.

Частина 2 ст. 785 ЦК України встановлює
законну неустойку за несвоєчасне
повернення наймачем речі, одержаної
ним в найм. Розмір такої неустойки
встановлюють у сумі подвійної плати за
користування річчю за період
прострочення.

Виходячи з загального правила,
встановленого ст. 551 ЦК України, сторони
договору найму можуть домовитись про
зміну розміру неустойки, встановленого
ч.2 ст. 785 ЦК України.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що
сторони у п.п. b п. 5 договору оренди
фактично передбачили відповідальність
орендаря за неповернення орендованого
майна після закінчення строку дії
договору в інший спосіб, ніж вказано у
ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, а
саме у розмірі 25,00 грн. за кожний
прострочений день.

Із врахуванням викладеного, а також
того, що відповідач з моменту
закінчення терміну дії договору оренди
станом на 01.10.2013 року прострочив
повернення орендованого майна на 640
днів (з 01.01.2012 року по 01.10.2013 року) суд
вважає обґрунтованою вимогу про
стягнення 16000,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судовий збір покладається на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.
4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укртрансагро» (79034,
м.Львів, вул. Залізнична, будинок 7,
ідентифікаційний код 32569336) на користь
Відкритого акціонерного товариства по
будівництву і реконструкції
автомобільних шляхів «Західшляхбуд»
(79044, м.Львів, вул. Є.Коновальця, будинок
33, ідентифікаційний код 03450123) 8250 грн.
заборгованості по сплаті орендної
плати, 16000,00 грн. неустойки за
неповернення орендованого майна та 2
867,5 грн. судового збору.

3.Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укртрансагро» (79034,
м.Львів, вул. Залізнична, будинок 7,
ідентифікаційний код 32569336) повернути
Відкритому акціонерному товариству по
будівництву і реконструкції
автомобільних шляхів «Західшляхбуд»
(79044, м.Львів, вул. Є.Коновальця, будинок
33, ідентифікаційний код 03450123)
орендований транспортний засіб, а саме
- автомобіль марки ГАЗ, модель 3110, 2000
року випуску, реєстраційний № 040-80ТА,
двигун № 40200МY0022938, кузов № 311000Y0301735.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Повне рішення складено 20.01.2014 р.

Суддя
Король М.Р.