ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.14 Справа № 904/8312/13

За позовом Державної організації "
Комбінат "Салют", м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Сітемс",
смт. Ювілейне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 1 889, 29 грн.

Суддя
Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Падашуля Є.Г. -
представник за дорученням № 05 від
08.01.2014

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Державна організація "Комбінат "Салют"
звернулась до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Приватного підприємства "Сітемс" про
стягнення заборгованості в розмірі 1 749,
60 грн., пені в розмірі 139, 69 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про надання
послуг № 172М від 12.10.2011 в частині повної
та своєчасної оплати отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду від 30.10.2013
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 11.11.2013.

Ухвалою від 11.11.2013 розгляд справи
відкладено на 25.11.2013, а також, зокрема,
зобов'язано позивача надати докази
отримання/повернення
товарно-матеріальних цінностей, які
були передані на зберігання
відповідачем позивачеві згідно
договору від 12.10.011 № 172.

25.11.2013 позивач подав до суду клопотання
про продовження строку розгляду справи
на п'ятнадцять днів.

Ухвалою від 25.11.2013 строк розгляду
справи продовжено на п'ятнадцять днів
та строк розгляду справи відкладено на
13.01.2014. Позивача повторно зобов'язано
надати докази отримання/повернення
товарно-матеріальних цінностей, які
були передані на зберігання
відповідачем позивачеві згідно
договору від 12.10.011 № 172.

Відповідач явку повноважного
представника у судові засідання не
забезпечив, відзив на позовну заяву та
інші витребуванні судом документи не
надав, про причини неявки суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомлення про вручення
цінних листів з ухвалами суду (арк. с.
47-49).

З матеріалів справи вбачається, що
12.10.2011 між Державною організацією
«Комбінат «Салют» (далі - позивач,
виконавець) та Приватним підприємством
«Сітекс» (далі - відповідач, замовник)
був укладений договір № 172 про надання
платних послуг по зберіганню
товрно-матеріальних цінностей (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1 договору за цим
договором виконавець зобов'язується
надати платні послуги по зберіганню
товарно-матеріальних цінностей
замовника відповідно до умов договору,
а замовник зобов'язується попередньо і
щомісячно сплачувати виконавцю
оговорену сторонами вартість таких
платних послуг.

Виконавець зобов'язується забезпечити
послуги по зберіганню
товарно-матеріальних цінностей
замовника в спеціалізованих для цього
приміщеннях, площах (боксах), за адресою
м. Дніпропетровськ, вул. Запасна, 7, які
охороняються силами відомчої
воєнізованої охорони (ВВО) (п. 1.2
договору).

Належним чином оформлені та підписані
сторонами в двох екземплярах додаткова
угода та специфікація (далі - додатки) є
невід'ємною частиною договору (п. 2.2
договору).

Відповідно до п. 4.1 договору виконавець
згідно цього договору зобов'язується
вимагати від замовника надати
специфікацію товару, який є предметом
цього договору.

Сторони дійшли згоди про те, що вважати
належним виконанням умов цього
договору з боку замовника, своєчасне
перерахування протягом перших 5 (п'яти)
банківських днів кожного місяця
передоплати платежів визначених в
додатку на розрахунковий рахунок
виконавця зазначений в договорі, а
також обов'язкове належне і своєчасне
виконання всіх умов цього договору.
Замовник проводить таку передплату на
підставі одержаного та належно
оформленого платіжного документу, за
яким повинен звернутися до бухгалтерії
виконавця (п. 3.1 договору).

Однак, позивач не надав жодних доказів,
які були витребувані судом відповідно
до ухвал від 11.11.2013 та 25.11.2013, передачі
йому відповідачем на зберігання
товарно-матеріальних цінностей, а
також доказів звернення до відповідача
з вимогою про надання специфікації
товару, який є предметом спірного
договору.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд вважає, що позовну
заяву необхідно залишити без розгляду
з наступних підстав.

У відповідності з п. 5 ст. 81 ГПК України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо, зокрема, позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

В силу ст. 43 ГПК України сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
При цьому, господарський суд повинен
створювати сторонам необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються такими засобами:
письмовими та речовими доказами,
висновками судових експертів;
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

В пункті 2.1. Роз'яснення Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Якщо подані
сторонами та іншими учасниками
судового процесу докази є
недостатніми, господарський суд може
за їх клопотанням чи за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11
статті 65 ГПК), притому не лише від
учасників судового процесу, а й від
інших підприємств, установ,
організацій, державних органів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Про витребування доказів від сторони, а
також від інших підприємств, установ,
організацій, державних органів
господарський суд зазначає в ухвалі
про порушення провадження у справі
(статті 64 та 65 ГПК) або в ухвалі про
відкладення розгляду справи (стаття 77
ГПК).

Згідно частини 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ухвалами господарського суду
Дніпропетровської області від 11.11.2013
та 25.11.2013 було зобов'язано позивача
надати докази отримання/повернення
товарно-матеріальних цінностей, які
були передані на зберігання
відповідачем позивачеві згідно
договору № 172 від 12.10.2011.

Однак, позивач не виконав вимоги ухвал
суду та не надав вищезазначені
документи. Про причини неможливості їх
подання або про намір подати їх в
наступних засіданнях не повідомив.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд позбавлений
можливості встановити факт
неналежного виконання відповідачем
умов спірного договору, а саме факт
передачі на зберігання відповідачем
позивачу товарно-матеріальних
цінностей та надання останнім
відповідачу оплатних послуг
зберігання.

Крім того, статтею 69 ГПК України
передбачено, що спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви. У виняткових випадках
за клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 «Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод людини» кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи те, що позивач без поважних
причин не надав суду витребувані
ухвалами суду від 11.11.2013 та 25.11.2013
документи, які необхідні для
об'єктивного та повного з'ясування всіх
обставин справи і прийняття
обґрунтованого та законного рішення, а
також, беручи до уваги, що встановлений
ст. 69 ГПК України строк вирішення спору
у справі закінчується 13.01.2014, суд вважає
за необхідне залишити позов без
розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК
України.

При цьому, господарський суд зазначає,
що відповідно до ч. 4 ст. 81 ГПК України
після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Керуючись п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної організації
"Комбінат "Салют" до Приватного
підприємства "Сітемс" про стягнення
заборгованості в розмірі 1 749,60 грн.,
пені в розмірі 139,69 грн. залишити без
розгляду.

Суддя В.І. Ярошенко