ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
Справа № 915/1996/13

м. Миколаїв

за позовом: Прокурора Снігурівського
району Миколаївської області /57300, м.
Снігурівка, вул. Щорса, 16/ в інтересах
держави в особі

першого позивача: Державного
агентства водних ресурсів України /01601,
МСП, м. Київ, вул. Червоноармійська, 8/

другого позивача: Управління каналів
Інгулецької зрошувальної системи /57300,
м. Снігурівка, вул. Леніна, 196/

до відповідача: Фермерського
господарства "Жемчужина" /57300, м.
Снігурівка, вул. Червоногвардійська, 4/

про стягнення 47641,00 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Представники:

Прокурор: Джос А.С.(посвідчення №020872
від 02.10.2013р.)

Від 1-го позивача: представник не
з'явився

Від 2-го позивача: Вербицький М.Г.
(довіреність №2 від 15.01.2014р.)

Від відповідача: Середа В.М. (голова)

Суть спору: прокурор в
інтересах позивачів звернувся до
господарського суду із позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача на користь другого
позивача заборгованість в сумі 135
467,29 грн., в тому числі 134 641,00 грн.
основного боргу, 671,36 грн. пені, 154,93 грн.
- 3% річних.

Заявою від 16.01.2014р. другий позивач, у
зв'язку із частковим погашенням
відповідачем заборгованості, зменшив
позовні вимоги та просить стягнути з
відповідача заборгованість в сумі
47641,00 грн.

Відповідач письмовий відзив
по суті позову не надав. У судовому
засіданні заборгованість в сумі 47641,00
грн. визнав. Несплату боргу пояснює
відсутністю коштів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд -

встановив:

Між другим позивачем та відповідачем
було укладено договір № 175 від 21
квітня 2013 року "Про надання послуг з
подачі води" (а.с. 9-10), згідно якого
позивач зобов'язався здійснювати
подачу води в обсягах, забезпечених
бюджетним фінансуванням на оплату
електроенергії, яка буде використана
головними державними насосними
станціями для подачі води до точки
водовиділу та коштами, отриманими від
водокористувачів в частині оплати
витрат на електроенергію, а відповідач
взяв на себе зобов'язання своєчасно
оплачувати надані послуги.

Відповідно до п.п. 4.3 та 4.4 договору
відповідач щомісячно сплачує аванс в
розмірі 25 % вартості запланованого
обсягу послуг з подачі води за
наступний місяць, 1 жовтня поточного
року замовником здійснюється
остаточний розрахунок за надані
послуги з подачі води за попередні
місяці.

Згідно п. 4.5 договору підставою для
платежів за фактично подані
відповідачу обсяги води є двосторонній
акт подачі-приймання обсягів води або
рахунок позивача, складений згідно
договірної ціни на підставі
двостороннього акта подачі- приймання
обсягів води або рахунок виконавця,
складений згідно договірної величини
(у разі зміни вартості послуг з подачі
води складається згідно укладеної
додаткової угоди) на підставі
двостороннього акту подачі -приймання
обсягів води та звірки розрахунків за
послуги з її подачі.

На виконання своїх зобов'язань другий
відповідач в період з червня по
серпень 2013р. надав відповідачу 529,6 тис.
куб. м. води для зрошення
сільгоспугідь на загальну суму 174768,00
грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами подачі
приймання води, підписаними
представником відповідача.

Відповідач, всупереч умовам укладеного
сторонами договору, за отримані
послуги в повному обсязі не
розрахувався, сплативши протягом 2013
року 40 127,00 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи
казначейськими виписками (а.с. 21-32).

Таким чином, станом на 22.10.2013р.
заборгованість відповідача за послуги
з подачі води склала 134641,00 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем
заборгованості, другим відповідачем
були направлені на його адресу
претензії від 19.08.2013р. та від 03.10.2013р. з
вимогою сплатити борг.

Разом з тим, заборгованість
відповідачем сплачена не була, що
змусило прокурора звернутися до суду
із позовом про стягнення з
Фермерського господарства
«Жемчужина» основного боргу в сумі 134
641,00 грн., а також 671,36 грн. пені та 154,93
грн. 3% річних.

В процесі розгляду справи у суді,
відповідач частково погасив основний
борг на суму 87000,00 грн., а також
повністю погасив пеню та три відсотки
річних, що підтверджується наявною в
матеріалах справи випискою по рахунку
та платіжними дорученнями № 201 від
19.12.2013р., № 214 від 15.01.2014р.

В зв'язку з частковою сплатою
заборгованості відповідачем, другий
позивач заявою від 16.01.2014р. зменшив
позовні вимоги та просить стягнути з
відповідача основний борг в розмірі
47641,00 грн.

Пунктом 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526
Цивільного кодексу України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За правилами ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував
вимоги позивача, наявність
заборгованості за договором № 175 від 21
квітня 2013 року "Про надання послуг з
подачі води" в сумі 47641,00 грн. визнав.
Несплату боргу пояснює відсутністю
коштів. Разом з тим, відповідно до
статті 625 Цивільного кодексу України
відсутність грошових коштів не є
підставою для звільнення боржника від
відповідальності.

В спірних правовідносинах
відповідачем дійсно порушені норми та
приписи діючого законодавства, в
зв'язку з чим прокурор в інтересах
позивачів цілком правомірно звернувся
до господарського суду з відповідним
позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
заявлені прокурором відповідно до
вимог чинного законодавства,
матеріалами справи підтверджені, отже
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з Фермерського
господарства "Жемчужина" /57300, м.
Снігурівка, вул. Червоногвардійська, 4,
код 23621785/ на користь Управління
каналів Інгулецької зрошувальної
системи /57300, Миколаївська область, м.
Снігурівка, вул. Леніна, 196, , УДКС в Миколаївській області, МФО
банку 826013, р/рах 0584/ 47641,00 грн.
основного боргу.

Видати наказ.

3. Стягнути з Фермерського
господарства "Жемчужина" /57300, м.
Снігурівка, вул. Червоногвардійська, 4,
код 23621785/ до Державного бюджету
України /ГУДКУ у Миколаївській
області, МФО банку 826013, рахунок
3002, , назва одержувача
ГУДКУ у Миколаївській області, код
платежу 22030001, призначення платежу
судовий збір ДСА Укр., 050/ судовий збір
в сумі 1720,50 грн.

Видати наказ.

Наказ для виконання направити до
Снігурівського відділення Жовтневої
МДПІ.

Рішення у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення повністю або частково
у порядку і строки встановлені ст.93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Л.І. Васильєва

Повний текст складено та підписано
17.01.2014 року.