РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"13" січня 2014 р.
Справа № 5019/1483/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

суддя
Маціщук А.В. ,

суддя
Павлюк І. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача -
Рівненської міської ради

на рішення господарського суду
Рівненської області від 26.11.2013р.

у справі № 5019/1483/12 (суддя Торчинюк В.Г.)

за позовом Рівненської міської ради

до відповідача Приватного
підприємства фірми "Офіс - Дизайн"

про розірвання договору оренди
земельної ділянки №89 від 14 квітня 2008
року

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Тарновецький Я.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 26.11.2013 р. у
справі №5019/1483/12 відмовлено у
задоволенні позову Рівненської
міської ради до Приватного
підприємства фірми "Офіс - Дизайн" про
розірвання договору оренди земельної
ділянки №89 від 14 квітня 2008 року.

При винесенні вищевказаного рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
14 квітня 2008 року Рівненська міська рада
та Приватне підприємство фірма
"Офіс-Дизайн" уклали договір оренди № 89,
відповідно до якого орендодавець
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
закладу громадського харчування, яка
знаходиться в місті Рівне на вулиці
Київській (в районі меморіалу Слави).

З матеріалів справи судом першої
інстанції було встановлено, що 22
березня 2012 року рішенням Рівненської
міської ради № 1756 вирішено припинити
право оренди земельної ділянки площею
830 м.кв. на вулиці Київській (в районні
меморіалу Слави), яка рішенням
Рівненської міської ради від 30
листопада 2005 року "Про проведення
конкурсу з надання в оренду земельної
ділянки на вулиці Київській" була
надана в оренду на п'ятдесят років
Приватному підприємству - фірмі
"Офіс-Дизайн". 18 квітня 2012 року
орендодавець направив лист № 08-600
орендарю в якому повідомив про
прийняте рішення Рівненської міської
ради від 22 березня 2012 року № 1756, також в
додатках до листа була надіслана угода
від 17 квітня 2012 року про розірвання
договору оренди землі від 14 квітня 2008
року, зареєстрований в державному
реєстрі 20 травня 2008 року під №89.

Крім того, місцевим господарським
судом було прийнято до уваги той факт,
що постановою Рівненського міського
суду від 28 лютого 2013 року у справі №
1715/19429/12 визнано нечинним рішення
Рівненської міської ради від 22 березня
2012 року № 1756 "Про припинення права
оренд земельної ділянки на вулиці
Київській (в районі меморіалу Слави) та
розірвання договору оренди землі".
Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року у справі № 1715/19429/12 апеляційну
скаргу Рівненської міської ради
Рівненської області залишено без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
28 лютого 2013 року - без змін.

При вирішенні спірних правовідносин,
судом першої інстанції було враховано
приписи ст. 13, 19 Конституції України,
ст.. ст. 2, 4, 16, 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ст. 35
Господарського процесуального
кодексу, а також роз'яснення, наведені у
п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Господарський суд Рівненської області
в обґрунтування своїх висновків вказав
на те, що судові рішення, якими було
скасоване рішення Рівненської міської
ради від 22 березня 2012 року № 1756 "Про
припинення права оренди земельної
ділянки на вулиці Київській (в районі
меморіалу Слави) та розірвання
договору оренди землі" набрали
законної сили, а отже факт нечинності
рішення від 22 березня 2012 року № 1756 "Про
припинення права оренди земельної
ділянки на вулиці Київській (в районі
меморіалу Слави) та розірвання
договору оренди землі" з урахуванням
вищевказаних норм законодавства не
потребує доведення.

З урахуванням наведеного та того факту,
що позивачем не подано суду доказів,
які б давали суду змогу розірвати
договір оренди земельної ділянки від 14
квітня 2008 року, зареєстрований в
державному реєстрі 20 травня 2008 року під
№89, укладений між Рівненською
міською радою та Приватним
підприємством - фірмою "Офіс-Дизайн",
суд першої інстанції дійшов висновку,
що позовні вимоги є безпідставними та
необґрунтованими, у зв'язку з чим у
задоволенні останніх слід відмовити.

Не погоджуючись із винесеним рішенням
суду першої інстанції, позивач -
Рівненська міська рада звернувся з
апеляційною скаргою до Рівненського
апеляційного господарського суду, в
якій просить рішення господарського
суду Рівненської області від 26.11.2013 р. у
справі № 5019/1483/12 скасувати та прийняти
нове рішення, яким задоволити позовні
вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення
господарського суду є незаконним та
таким, що прийнято за неповного
з'ясування обставин, які мають значення
для справи.

На підтвердження своїх доводів,
скаржник вказує наступне.

Всупереч положенням ст.. 288.4
Податкового кодексу України, п.п. 11, 31
спірного договору оренди ППФ
«Офіс-Дизайн» не нараховувало та не
сплачувало орендну плату з моменту
укладення договору оренди землі від 20
травня 2008 року, що підтверджується
листом Державної податкової інспекції
у м. Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
25.07.2013 N 367/17-16-15-03-15.

Також позивач зауважив, що відповідач є
систематичним неплатником орендної
плати згідно листа Державної
податкової інспекції у м. Рівне від
11.04.2011 р. N 13159/15-341. Відповідно до ст. 24
Закону України «Про оренду землі»
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати. При цьому, ППФ «Офіс -
Дизайн» не здійснює сплату за оренду
земельної ділянки більше 6-ти місяців,
що вважається систематичною несплатою.

Крім того, скаржник наголошує на тому,
що згідно листа Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області від 22.08.2013 вих. №
01-20/2330, представниками інспекції під
час виїзду за адресою: м. Рівне, вул.
Київська (в районі меморіалу Слави)
встановлено, що будівельні роботи не
проводяться, а також інспекцією не
видавався (реєструвався) документ, який
дає право на виконання будівельних
робіт за вказаною адресою.

З огляду на вказане, скаржник зазначає,
що ППФ «Офіс-Дизайн» з моменту
укладення договору оренди землі від 20
травня 2008 року р. № 89 не
побудований заклад громадського
харчування на вулиці Київській (в
районі меморіалу Слави), будівництво на
земельній ділянці ППФ «Офіс-Дизайн» не
проводиться та земельна ділянка не
використовується.

З урахуванням приписів ст. 32 Закону
України «Про оренду землі» скаржник
зазначає, що на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
Законами України.

Також скаржник зауважив, що відповідно
до пункту 36. договору, укладеного між
Рівненською міською радою та ППФ
«Офіс-Дизайн», дія договору
припиняється шляхом його розірвання за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін унаслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договором, а також з інших підстав,
визначених законом.

Оскільки Рівненська міська рада
відповідно до наданих їй Конституцією
України повноважень та у встановлений
чинним законодавством спосіб
реалізувала надане їй право
розпорядитися земельною ділянкою,
прийнявши відповідне рішення та
передавши земельну ділянку в оренду,
натомість станом на час звернення з
позовом умови відповідного договору не
виконано, скаржник зазначає, що міська
рада змушена була звернутися із
позовом у даній справі до суду.

З огляду на викладені вище аргументи на
підтвердження своєї правової позиції,
скаржник (позивач) вважає, що судом
першої інстанції було відмовлено у
задоволенні позову за відсутності на
те визначених законом підстав, у
зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції слід скасувати.

Відповідач не скористався своїм правом
подачі відзиву на апеляційну скаргу,
що, у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК
України, не перешкоджає перегляду
рішення місцевого господарського суду.

13 січня 2014 року в судовому засіданні
Рівненського апеляційного
господарського суду представник
відповідача - Приватного підприємства
фірми "Офіс - Дизайн" пояснив, що
письмового відзиву на апеляційну
скаргу не подав, проте доводи та
аргументи, наведені на підтвердження
своєї правової позиції, викладені у
відзиві на позовну заяву, поданому до
суду першої інстанції. Таким чином,
скаржник наголосив на тому, що
заперечення на апеляційну скаргу
наведені у вказаному відзиві, а тому
скаржник притримується зазначеної у
відзиві правової позиції. Додатково
пояснив, що спірний договір оренди було
укладено на підставі рішення
Рівненської міської ради. Згідно з
рішенням Рівненської міської ради №1756
від 22.03.2012 р. "Про припинення права
оренди земельної ділянки на вулиці
Київській (в районі меморіалу Слави) та
розірвання договору оренди землі"
міська рада вирішила припинити право
оренди Приватного підприємства - фірми
"Офіс - Дизайн" на земельну ділянку та
розірвати договір оренди земельної
ділянки № 89 від 20.05.2008 р. В свою
чергу, вказане рішення було оскаржено в
судовому порядку. Відповідно до
постанови Рівненського міського суду
від 28.02.2013 р. визнано нечинним рішення
Рівненської міської ради № 1756 від
22.03.2012р. "Про припинення права оренди
земельної ділянки на вулиці Київській
(в районі меморіалу Слави) та
розірвання договору оренди землі".
Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 р.
постанову Рівненського міського суду
від 28.02.2013 р. залишено без змін. З огляду
на вказане, представник скаржника
заявив, що з доводами апелянта не
погоджується, вважає їх
безпідставними, а оскаржуване рішення
таким, що відповідає встановленим
обставинам справи та нормам закону, а
тому останнє слід залишити без змін.

Представник позивача - Рівненської
міської ради в судове засідання не
з'явився, причин неявки не повідомив.

Враховуючи приписи ст.ст. 101,102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справ в апеляційній інстанції, той
факт, що сторони були належним чином та
своєчасно повідомлені про дату, час та
місце судового засідання, про що
свідчать поштові повідомлення,
направлені сторонам у справі (а.с. 151-152),
а також те, що явка представників
сторін в судове засідання обов'язковою
не визнавалася, колегія суддів визнала
за можливе здійснювати розгляд
апеляційної скарги за відсутності
представника позивача.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представника відповідача,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
місцевим господарським судом при
винесенні рішення норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити, а
оскаржуване рішення залишити без змін,
виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та як підтверджується
матеріалами справи, 14 квітня 2008 року
між Рівненською міською радою
(орендодавець) та Приватним
підприємством фірма "Офіс-Дизайн"
(орендар) було укладено договір оренди
№ 89, відповідно до п. 1 якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування закладу громадського
харчування, яка знаходиться в місті
Рівне на вулиці Київській (в районі
меморіалу Слави) (далі по тексту -
Договір, а.с. 9-12).

20 травня 2008 року Договір оренди № 89 від
14 квітня 2008 року був зареєстрований у
Рівненському міськрайонному відділі
Рівненської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України по земельних
ресурсах", про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис за № 89

За умовами п. 2 Договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 830 (вісімсот тридцять)
кв. метрів.

Відповідно до пункту 5 Договору
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 97 035 - 02 грн.
(дев'яносто сім тисяч тридцять п'ять
гривень 02 копійки), - розрахунок розміру
орендної плати за земельну ділянку №
03-20/34-1, виконаний управлінням земельних
ресурсів міста Рівного Рівненської
області на 01 січня 2008 року.

Пунктом 8 Договору визначено строк його
дії, а саме: Договір укладено на 50
(п'ятдесят) років. Після закінчення
строку Договору орендар має переважне
право поновлення його на новий строк. У
цьому разі орендар повинен не пізніше
ніж за 60 днів до закінчення строку дії
Договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

У пункті 9 Договору сторони погодили, що
за оренду земельних ділянок орендар
сплачує орендодавцю орендну плату
виключно у грошовій формі. Розмір
орендної плати в рік за 1 квадратний
метр складає 300 гривень згідно
протоколу засідання конкурсної
комісії з надання в оренду земельної
ділянки від 03 квітня 2006 року.

Пунктом 11 Договору передбачено, що
орендна плата сплачується орендарем
щомісячно, протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця на
відповідний рахунок.

Пунктами 30 та 31 Договору встановлено
права та обов'язки орендаря, зокрема,
визначено такий обов'язок орендаря як
своєчасно вносити орендну плату.

Пунктом 36 Договору оренди обумовлено
умови припинення його дії шляхом
розірвання за: взаємною згодою сторін;
рішення суду на вимогу однієї із сторін
унаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом.

Договір скріплений відтисками печаток
орендодавця та орендаря та підписаний
повноважними представниками обох
сторін, а також зареєстрований у
Рівненському міськрайонному відділі
Рівненської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України по земельних
ресурсах" про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 20 травня 2008
року за № 89.

Листом Державної податкової інспекції
у м. Рівне від 11.04.2011 р. за вих. № 13159/15-341
управління земельних відносин
виконавчого комітету Рівненської
міської ради повідомлено про те, що не
звітуються та не сплачують орендну
плату за землю більше року окремі
суб'єкти господарської діяльності,
серед яких вказано ПП фірму
«Офіс-Дизайн». З метою недопущення
порушень земельного законодавства та
забезпечення повного, та своєчасного
надходження до місцевого бюджету
орендної плати за землю, ДПІ у м. Рівне
просить вилучити земельні ділянки у
вказаних землекористувачів, зокрема, у
ПП фірми «Офіс-Дизайн», керуючись ст.. 141
п. «д» Земельного кодексу України, у
зв'язку із систематичною несплатою
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності (а.с.
13).

22 березня 2012 року рішенням Рівненської
міської ради № 1756 вирішено: припинити
право оренди земельної ділянки площею
830 м.кв. на вулиці Київській (в районні
меморіалу Слави), яка рішенням
Рівненської міської ради від 30
листопада 2005 року "Про проведення
конкурсу з надання в оренду земельної
ділянки на вулиці Київській" була
надана в оренду на п'ятдесят років
Приватному підприємству - фірмі
"Офіс-Дизайн" для будівництва та
обслуговування закладу громадського
харчування; розірвати в судовому
порядку договір оренди земельної
ділянки від 14 квітня 2008 року,
зареєстрований в державному реєстрі 20
травня 2008 року під №89, укладений
між Рівненською міською радою та
Приватним підприємством - фірмою
"Офіс-Дизайн"; віднести цю земельну
ділянку до земель запасу Рівненської
міської ради (а.с. 16).

18 квітня 2012 року орендодавець направив
лист № 08-600 орендарю, відповідно до
якого повідомив про прийняте рішення
Рівненської міської ради від 22 березня
2012 року № 1756, також в додатках до листа
була надіслана угода від 17 квітня 2012
року про розірвання договору оренди
землі від 14 квітня 2008 року,
зареєстрований в державному реєстрі 20
травня 2008 року під №89.

Як стверджується матеріалами справи,
примірник вказаної вище угоди від
17.04.2012 р. було надіслано орендодавцем
орендарю 27.04.2012 р. (а.с. 20), проте, орендар
не погодив вказаної угоди.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що постановою Рівненського
міського суду від 28 лютого 2013 року у
справі № 1715/19429/12 за адміністративним
позовом Приватного підприємства -
фірми «Офіс-Дизайн» до Рівненської
міської ради про визнання нечинним
рішення Рівненської міської ради від
22.03.2012 р. № 1756 визнано нечинним рішення
Рівненської міської ради від 22 березня
2012 року № 1756 "Про припинення права
оренди земельної ділянки на вулиці
Київській (в районі меморіалу Слави) та
розірвання договору оренди землі" (а.с.
59-62).

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року у справі № 1715/19429/12 апеляційну
скаргу Рівненської міської ради
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду від 28
лютого 2013 року у справі за позовом
Приватного підприємства - фірми
«Офіс-Дизайн» до Рівненської міської
ради про визнання нечинним рішення
залишено без задоволення, а постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 лютого 2013
року - без змін (а.с. 63-66).

Аналізуючи встановлені у даній справі
обставини та вирішуючи питання про те,
чи наявні визначені законом підстави
для задоволення позовних вимог, суд
апеляційної інстанції приймає до уваги
наступні положення діючого
законодавства.

Як вбачається із встановлених обставин
у даній справі, між сторонами виникли
спірні правовідносини на підставі
укладеного договору оренди № 89 від
14.04.2008 р.

Відповідно до ч.8 ст. 93 Земельного
кодексу України, відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються законом.

За приписами статті 2 Закону України
"Про оренду землі" відносини, пов'язані
з орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Частинами 3 та 4 ст. 31 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що договір
оренди землі може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

В даному випадку підставою для
розірвання Договору позивачем
визначено несплата орендної плати за
землю, що сторонами не заперечується.

В той же час, Законом України "Про
оренду землі" так і Договором
передбачено, що за відсутності згоди
сторін, договір може бути розірвано на
вимогу однієї із сторін за рішенням
суду (п.36 Договору).

Відповідно до ст. 13 Конституції
України, ст. 4 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", від
імені українського народу та
територіальних громад права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України, п. 3
ст. 24 Закону України від 21.05.1997 р.
№280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні» встановлено, що органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання, зокрема,
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Отже, приписами діючого законодавства
визначено, що способом волевиявлення
ради, яка здійснює право власності від
імені відповідної територіальної
громади щодо регулювання земельних
відносин, є прийняття рішення на сесії.

Посилання скаржника в обгрунтування
своїх вимог про розірвання спірного
договору оренди на рішення Рівненської
міської ради від 22 березня 2012 року № 1756
"Про припинення права оренди земельної
ділянки на вулиці Київській (в районі
меморіалу Слави) та розірвання
договору оренди землі" є безпідставним
.

Адже, як було встановлено вище, за
результатами перегляду вказаного
рішення міської ради на предмет
відповідності вимогам закону в
судовому порядку останнє було визнано
нечинним. Вказані факти
підтверджуються відповідними судовими
рішеннями, а саме постановою
Рівненського міського суду від 28
лютого 2013 року у справі № 1715/19429/12 та
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2013
року у справі №1715/19429/12, відповідно до
якої постанову Рівненського міського
суду Рівненської області від 28 лютого
2013 року залишено без змін.

Вказані судові акти набрали законної
сили та є чинними.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 35 ГПКУкраїни рішення
суду з цивільної справи, що набрало
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для
вирішення спору. Факти, які відповідно
до закону вважаються встановленими, не
доводяться при розгляді справи. Таке
припущення може бути спростовано в
загальному порядку.

У п. 2.6. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, що не
потребують доказування преюдиціальні
факти, тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший процесуальний
статус (наприклад, позивач у даній
справі був відповідачем в іншій, а
відповідач у даній справі - позивачем в
іншій). Таке ж значення для
господарського суду має вирок суду з
кримінальної справи, що набрав
законної сили, з питань, чи мали місце
певні дії та ким вони вчинені. Що ж до
рішення суду з цивільної справи, яке
набрало законної сили, то встановлені
ним факти, які мають значення для
вирішення спору, не підлягають
доведенню перед господарським судом
незалежно від суб'єктного складу
сторін даної цивільної справи. Хоча
фактам, встановленим іншими судовими
рішеннями, крім зазначених у статті 35
ГПК, й не надано преюдиціального
значення для господарських судів, але
вони мають враховуватися судами у
розгляді справ з урахуванням загальних
правил статті 43 названого Кодексу щодо
оцінки доказів. Преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
фактам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), але не
правовій оцінці таких фактів,
здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір.

Таким чином, з огляду на наведені вище
нормативно-правові приписи та
роз'яснення ВГСУ, очевидним є те, що
рішення Рівненської міської ради № 1756
від 22.03.2012 року не може бути правовою
підставою для припинення Договору
звернення до суду з позовом про
розірвання договору оренди № 89 від 14
квітня 2008 року, оскільки є скасованим.

При цьому, скаржником (позивачем) на
підтвердження своїх вимог під час
розгляду справи в судах першої та
апеляційної інстанцій не було надано
жодного іншого чинного нормативного
акта органу місцевого самоврядування,
відповідно до якого було б вирішено
звернутися до суду з позовом для
розірвання Договору в судовому
порядку.

Отже за відсутності волевиявлення
органу місцевого самоврядування
оформленого рішенням такого органу
прийнятим у встановленому порядку,
позовні вимоги про розірвання договору
є безпідставними та необгрунтованими.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об`єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 129 Конституції України
встановлено, що основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Згідно із ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Натомість, скаржником не надано жодних
належних та допустимих доказів у
розумінні ст. ст.. 32, 33, 34 ГПК України на
підтвердження своєї правової позиції,
викладеної в апеляційній скарзі.

Отже, судовою колегією не встановлено
порушень або неправильного
застосування норм процесуального чи
матеріального права судом першої
інстанції, які можуть бути підставою
для скасування оскаржуваного рішення в
порядку статті 104 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, рішення
господарського суду Рівненської
області від 26.11.2013 р. у справі №5019/1483/12
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу Рівненської міської ради - без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,
Рівненський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Рівненської області від 26.11.2013 р. у
справі №5019/1483/12 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Рівненської міської
ради - без задоволення.

2. Справу №5019/1483/12 надіслати
господарському суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Павлюк І. Ю.