ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
Справа № 925/1885/13

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Пащенко А.Д.,
із секретарем судового засідання
Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача:
Трохименко Н.О., Микитюк Р.Б. - за
довіреностями, відповідача: Крученко
М.О. - директор за посадою,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області справу

за позовом державного навчального
закладу "ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ ЦЕНТР
ПІДГОТОВКИ І ПЕРЕПІДГОТОВКИ
РОБІТНИЧИХ КАДРІВ"

до приватного підприємства
"Енергоплазма"

про зобов'язання повернути товар,

ВСТАНОВИВ:

Державним навчальним закладом
"ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ І
ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ"
подано позовну заяву від 14.11.2013 про
зобов'язання приватного підприємства
"Енергоплазма" повернути позивачу
вугілля ДГР 13-200 в кількості 68660 тонн на
загальну суму 104500 грн. 52 коп. з підстав
невиконання відповідачем взятого на
себе зобов'язання по договору
зберігання від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ вказана позовна заява
розглядалася судом під головуванням
судді Боровика С.С.

У зв'язку хворобою судді Боровика
С.С. розпорядженням керівника апарату
суду від 10.12.2013 призначено повторний
автоматичний розподіл вказаної справи
та автоматизованою системою
документообігу суду для розгляду даної
справи визначено суддю Пащенко А.Д.

Ухвалою від 11 грудня 2013 року справу №
925/1885/13 прийнято суддею Пащенко А.Д. до
свого провадження.

До початку розгляду справи позивач
надіслав заяву № 1278 від 25.12.2013 про зміну
підстав позову, в якій просив стягнути
з відповідача вугілля ДГР 13-200 в
кількості 68,660 тонн на загальну суму 104500
грн. 52 коп. з підстав невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань по договорах на поставку
вугілля енергетичного № 5-ВЕ від 14.12.2010
та № 6-ВЕ від 22.12.2010.

Ухвалою суду від 27.12.2013 вказана заява
була прийнята до розгляду, однак справа
по суті не розглядалася, у судовому
засіданні було задоволено усне
клопотання представника відповідача
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з необхідністю подання
додаткових доказів на спростування
доводів позивача та про витребування у
позивача доказів та бухгалтерських
документів, розгляд справи було
відкладено на 13.01.2014.

08.01.2014 позивач надіслав до суду: заяву №
1 від 03.01.2014 про виправлення описки, в
якій позивач просив суд взяти до уваги,
що у позовній заяві від 14.11.2013 в тексті
та прохальній частині було допущено
арифметичну помилку, а саме зазначено
кількість товару до повернення 68660
тонн, а не 68,660 тонн; заяву № 2 від 03.01.2014,
у якій позивач просив залишити без
розгляду заяву № 1278 від 24.12.2013 про
зміну підстав позову в зв'язку з тим, що
позивачем подається інша заява про
зміну підстав позову про повернення
товару; заяву № 4 від 03.01.2014 про зміну
підстав позову, в якій позивач просить
зобов'язати приватне підприємство
"Енергоплазма" повернути вугілля ДГР
13-200 в кількості 68,660 тонн на загальну
суму 104500,52 грн. з підстав невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань по договорах на поставку
вугілля енергетичного № 5-ВЕ від 14.12.2010
та № 6-ВЕ від 22.12.2010.

Ухвалою суду від 13.01.2014 заяву позивача
№ 1 від 03.01.2014 про виправлення описки
прийнято, заяву № 1278 від 24.12.2013 про
зміну підстав позову залишено без
розгляду, заяву № 4 від 03.01.2014 про зміну
підстав позову прийнято до розгляду у
дану справу, розгляд справи по суті
розпочато 13.01.2014 після розгляду
вказаних заяв.

У відзиві на заяву позивача (а. с. 160-161)
відповідач просив повністю відмовити в
задоволенні позову з підстав того, що
позивач у 2010-2011 році отримав: 1) 09.10.2010
один вагон № 66102310; 70,9 тони; з.д
квитанція № 46822427; 2) 15.10.2010 один вагон №
66963588; 66,3 тони; з.д. квитанція № 46822433; 3)
26.12.2010 один вагон № 67850511; 68.35 тон; з.д.
квитанція № 46822476; 4) 12.02.2011 один вагон №
67171462; 60.4 тон; з.д. квитанція № 45897717, на
загальну кількість 265,95 тон вугілля. За
цей час 2010-2011 роки позивач оплатив 218
тон. Навіть якщо позивач зарахував 37,71
тону вугілля в погашення попереднього
боргу 2009 року (хоча на думку
відповідача безпідставно), то
відповідач все-таки не має боргів перед
позивачем. Крім цього, акт зберігання
від 14 січня 2011 року оформлений на
власний розсуд позивача, тому що
вугілля прибуло на ст. Звенигородка 26
грудня 2010 року, а наступний вагон
прибув на ст. Звенигородка 12 лютого 2011
року, та в акті зберігання від 14 січня
2011 року прийомка відмічена 1 лютого 2011
року. З початку 2010 року позивач
нав'язував відповідачу неправильний
облік приймання вугілля, мотивуючи
необхідність підписати акти перед
ревізіями КРУ.

У судовому засіданні:

представники позивача підтримали
заяви від 03.01.2014, підтримали позовні
вимоги, викладені в заяві № 4 від 03.01.2014,
та пояснили, що позивач просить вважати
спірними 68,660 тонн вугілля, так як у
первинній позовній заяві було допущено
описку, вартість вугілля залишається
незмінною - 104500,52 грн.; договірні
відносини між сторонами існували з 2002
року, однак по 2006 рік поставка вугілля
здійснювалася належним чином, а з 2007
року відповідач почав допускати
прострочення поставки вугілля, що
повністю відображено в поданій
бухгалтерській довідці та
підтверджено доданими до неї
документами; позивач не заперечує
проти отримання вугілля по чотирьох
вагонах, про які стверджує відповідач,
і про його фактичне отримання вказано в
бухгалтерській довідці, а зазначення
інших дат оприходування вугілля
пояснюється тим, що відповідач
доставляв вугілля окремими траншами;
пояснили, що казначейство
перераховувало кошти лише при
наявності накладної, тому у звітах для
можливості оплати показувалася
поставка, але фактично така поставка
здійснювалася уже після перерахування
коштів, тому фактично наявна
заборгованість відповідача по
поставці вугілля; це підтверджується
поданими до бухгалтерської довідки
доказами, із яких вбачається, що
протягом всіх років співпраці із
відповідачем одразу після (чи в день)
перерахування відповідачу коштів із
ним укладався договір зберігання
вугілля та в подальшому, по фактах
поставки вугілля складалися акти
відповідального зберігання;

представник відповідача повністю
заперечив проти позову, оскільки борг
перед позивачем по поставці вугілля
відсутній, в 2010 році він поставив
позивачу чотири вагони вугілля, що
підтверджується копіями квитанцій про
приймання вантажу та листом на право
власності; акти на зберігання є
нікчемним, ніякого зберігання не було,
він підписав їх для подальшої
співпраці з позивачем на прохання
керівника позивача, але вважає, що до
цих актів повинні бути первинні
документи, зокрема, звіти позивача у
держказначейство, в яких, як йому
відомо, врахування заборгованості
відповідача відсутнє, тому позовні
вимоги позивача безпідставні та
просить відмовити позивачу в позові.

На підставі клопотання відповідача
здійснюється фіксування судового
процесу в даній справі за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
програмно-апаратного комплексу
"Діловодство спеціалізованого суду".

У судовому засіданні 21.01.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини рішення
суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
представників сторін, суд встановив
таке.

Із матеріалів справи вбачається і
сторонами підтверджено, що між
державним навчальним закладом
"ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ І
ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ" та
приватним підприємством "Енергоплазма"
протягом багатьох років існували
тривалі договірні відносини поставки
вугілля, основані на договорах на
постачання вугілля енергетичного, за
якими ПП "Енергоплазма" зобов'язався
поставити державному навчальному
закладу "ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ ЦЕНТР
ПІДГОТОВКИ І ПЕРЕПІДГОТОВКИ
РОБІТНИЧИХ КАДРІВ" вугілля, а останній
зобов'язався оплатити вартість вугілля
згідно товарно - транспортної
накладної.

Позивач у позові стверджує, що
відповідач не повністю виконав свої
зобов'язання за договорами на поставку
вугілля енергетичного № 5-ВЕ від 14.12.2010
та № 6-ВЕ від 22.12.2010 та не поставив
позивачу вугілля ДГР 13-200 в кількості
68,660 тонн на загальну суму 104500 грн. 52 коп.

Між державним навчальним закладом
"ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ І
ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ"
(замовник) та приватним підприємством
"Енергоплазма" (постачальник) було
укладено договір (на постачання
вугілля енергетичного) за № 5-ВЕ від 14
грудня 2010 року, далі - Договір № 5-ВЕ.

Умовами Договору № 5-ВЕ (а. с. 45-47)
визначено, зокрема, наступне:

п. 1.1. Учасник зобов'язується у 2010 році
поставити Замовникові товар, а
Замовник - прийняти його і оплатити;

п. 1.2. Найменування Товару -
вугілля ДГР 13-200; Кількість Товару
становить 185,283 тон.

п. 3.1. Ціна цього Договору
становить 282 000,00 грн.;

п.п. 4.1., 4.2. Розрахунки проводяться
шляхом: оплати Замовником рахунка на
оплату Товару. До рахунка додається
товарна накладна;

п.п. 5.1., 5.2. Строк поставки товару
до 30.12.2010 (включно). Місце поставки
Товару: Черкаська область,
Звенигородський район, склад в м.
Звенигородка, вул. Кірова. 38 та склад в
с. Козацьке. Вул. Леніна.

п. 10.1. Цей Договір набирає
чинності з дати підписання і діє до
31.12.2010.

Крім цього, між державним навчальним
закладом "ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ ЦЕНТР
ПІДГОТОВКИ І ПЕРЕПІДГОТОВКИ
РОБІТНИЧИХ КАДРІВ" (замовник) та
приватним підприємством "Енергоплазма"
(постачальник) було укладено договір
(на постачання вугілля енергетичного)
за № 6-ВЕ від 22 грудня 2010 року, далі -
Договір № 6-ВЕ.

Умовами Договору № 6-ВЕ (а. с. 48)
визначено, зокрема, наступне:

п. 1.1. Постачальник продає, а Замовник
купує Товар - згідно річному кошторису
на 2010 рік, по коду 1166;

п. 1.2. Кількість товару складає 32,717
тон;

п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. Марка вугілля ДГР
13-200 відбірний із зольн.15.5 % по
підсумковій ціні 1522,00 гривень за одну
тону. Ціна вказана з урахування ПДВ та
доставкою на зал.дор.станцію Замовника
в його області, а також доставкою на
склад Замовника, враховуючи в себе всі
витрати (послуги залізничної дороги по
подачі та уборці вагона на під'їздні
колії складу, розвантажувальних робіт,
навантажувальних робіт та доставці
Товару автотранспортом на територію
Замовника). Оплата Товару здійснюється
на підставі цього Договору, по рахунку
за наявності товарної накладної,
протягом 5 банківських днів з дати
реєстрації накладної у
Держказначействі. Ціна Товару може
бути змінена на протязі дії Договору у
випадку офіційного змінення
залізнодорожніх тарифів. Ціна Товару
може бути змінена на протязі дії
Договору у випадку офіційного змінення
цін на ринку енергоносіїв. Сума
Договору складає 49796,00 грн.;

п. 4.4. Цей Договір набирає
чинності з моменту його підписання та
діє до повного розрахунку між
Замовником та Постачальником.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач свій обов'язок щодо оплати
товару виконав повністю та перерахував
відповідачу кошти в сумі 282 000 грн. 00
коп. та 49 796 грн. 00 коп., що
підтверджується копіями платіжних
доручень № 858 та № 884 від 23 грудня 2010
року (а.с. 43, 44) та не заперечується
відповідачем.

Позивач у позові вказує, що фактично
відповідач поставив вугілля лише
частково, недопоставивши вугілля по
вказаних договорах в кількості 68,660
тонн на загальну суму 104 500 грн. 52 коп.
Вказане позивач підтверджує
бухгалтерською довідкою та доданими
до неї доказами, а саме: договорами,
платіжними дорученнями на оплату,
рахунками, накладними, актами
(відповідального зберігання) на кожну
партію товару, в період з 2007 року по 2010
рік.

Із позовної заяви та із бухгалтерської
довідки позивача (а.с. 64) і доданих до
неї доказів вбачається, що відповідач
виконував свої зобов'язання, однак із
жовтня 2007 року були недопоставки
вугілля, які фіксувалися у актах
(відповідального зберігання) на
вказану в них дату.

В акті (на відповідальне зберігання) до
Договорів на забезпечення вугіллям від
14 січня 2011 року вказано, що станом на
11.01.11 згідно з попередніми актами,
враховуючи їх, та автоматично після
підписання цього акту онулюючі всі
попередні акти, Постачальник
підтверджує наявність 187,36 тонн Товара
ДГР 13-200 на відповідальному зберіганні
в себе на складі. Загальна вартість
Товару, який знаходиться на складі
Постачальника, складає 285168,43 гривень
згідно вищевказаних Договорів. Товар
залишається на відповідальному
зберіганні у Постачальника до моменту
його поставки на зал. дор. станцію
Замовника або на його склад
автотранспортом з підтверджуючими
відмітками в цьому акті на першій та
другій сторінці (на звороті цього
аркушу).

На цьому акті (оригінал якого оглянуто
у судовому засіданні та один примірник
знаходиться у представника
відповідача) проставлені відмітки про
отримання вугілля в загальній
кількості 118,7 тонн.

В акті (на відповідальне зберігання) до
Договорів на забезпечення вугіллям від
02 березня 2011 року вказано, що станом на
02.03.11 згідно з попередніми актами,
враховуючи їх, та автоматично після
підписання цього акту онулюючі всі
попередні акти, Постачальник
підтверджує наявність 98,66 тонни Товара
ДГР 13-200 на відповідальному зберіганні
в себе на складі. Загальна вартість
Товару, який знаходиться на складі
Постачальника, складає 150160,52 гривень
згідно вищевказаних Договорів. Товар
залишається на відповідальному
зберіганні у Постачальника до моменту
його поставки на зал. дор. станцію
Замовника або на його склад
автотранспортом з підтверджуючими
відмітками в цьому акті на першій та
другій сторінці (на звороті цього
аркушу).

На цьому акті також проставлені
відмітки про отримання вугілля 16.03.2011 в
загальній кількості 30 тонн. та про
відпущення вказаного вугілля
проставлено дату, підпис та печатку ПП
"Енергоплазма". Оригінал вказаного
акта оглянутий у судовому засіданні,
такий же примірник акта представник
відповідача надав для огляду в
судовому засіданні.

Таким чином, із вказаних документів
вбачається, що станом на 16.03.2011
відповідач недопоставив позивачу 68,66
тонн вугілля ДГР 13-200.

Судом встановлено, що хоча сторонами й
підписувалися акти (на відповідальне
зберігання), однак, вказані акти були
складені без реальної передачі вугілля
відповідачу на зберігання і цей факт
відповідачем не заперечений. З огляду
на викладене, та виходячи із того, що
відповідно до статей 936, 949 Цивільного
кодексу України, договір зберігання є
реальним двостороннім договором, який
передбачає певні права і обов'язки обох
сторін і набирає чинності з моменту
передачі речі, а такої передачі речі
фактично не було, тому суд приходить до
висновку, що правовідносини зберігання
між сторонами не виникали, тому доводи
відповідача у відзиві від 05.12.2013 на
позовну заяву (а.с. 20-22) суд вважає
обґрунтованими.

Відповідач в установленому законом
порядку обставини, які повідомлені
позивачем, не спростував та не довів
суду належними і допустимими доказами
належного виконання ним своїх
зобов'язань. Твердження відповідача
про відсутність у нього
заборгованості перед позивачем нічим
не доведені та ґрунтуються лише на його
поясненнях. Доводи відповідача про те,
що у звітах позивача заборгованість не
значиться, суд не приймає до уваги,
оскільки наявність чи відсутність
заборгованості за договором
визначається не звітністю і не
листуванням. В статті 599 Цивільного
кодексу України вказано, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Відповідно
до умов Договорів № 5-ВЕ та № 6-ВЕ
належним виконанням відповідачем
свого зобов'язання є саме поставка
вугілля ДГР 13-200 у кількості, вказаній в
договорах. Тому складання накладної
перед поставкою та запис про це у
будь-якій звітності не може свідчити
про належне виконання постачальником
свого зобов'язання по поставці вугілля.

Доводи відповідача про відсутність
заборгованості перед позивачем
спростовуються, зокрема, підписаними
ним актами (на відповідальне
зберігання) від 14.01.2011, від 02.03.2011, у яких
чітко прописана кількість боргу по
поставці вугілля на кожну дату.
Твердження представника відповідача
про те, що ці акти є фіктивними, суд
оцінює критично та розцінює як такі, що
направлені на повне заперечення проти
позовних вимог позивача.

Незважаючи на вимогу суду та
представників позивача, представник
відповідача не подав жодного документа
на підтвердження своїх доводів ні щодо
поставки вугілля, ні щодо його
доставки позивачу на адреси позивача,
вказані у договорах, на його
перевезення, розвантаження,
завантаження, що є обов'язком
відповідача як постачальника за
договорами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання не допускається, якщо
інше не передбачено договором або
законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною другою ст. 693 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Згідно статті 663 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

У Договорі № 5-ВЕ від 14 грудня 2010
року встановлено строк поставки товару
до 30.12.10 (включно). Умовами договору №
6-ВЕ (на постачання вугілля
енергетичного) від 22 грудня 2010 року
строк поставки вугілля не
встановлений.

Позивач надіслав відповідачу
претензію від 05.04.2012 № 391 та 04.02.2013
повторну претензію № 119, у яких просив
до поставити продукцію вугілля ДГР 13-200
у кількості 68 тон 660 кг на суму 104500,52 грн.
відповідно до договорів № 5-ВЕ від 14
грудня 2010, № 6-ВЕ від 22 грудня 2010 та
договору зберігання. Вказані
претензії є вимогами про поставку
вугілля, яку відповідач зобов'язаний
був виконати безумовно. Пояснення
представника відповідача у судовому
засіданні про те, що він писав
відповіді на ці претензії, але не
відправляв, суд визнає нелогічними та
незрозумілими, оскільки у разі
будь-яких заперечень проти вимог
контрагента за договором (чи
договорами) такі заперечення повинні
бути висловлені, підтверджені
належними доказами та доведені до
відома цього контрагента; інакше, вони
вважаються ненаписаними.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позивачем доведено і
належними доказами підтверджено факт
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань по поставці вугілля ДГР 13-200
в кількості 68,66 тонн на суму 104500,52 грн.

На підставі статті 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягають відшкодуванню
позивачу понесені останні витрати на
сплату судового збору в сумі 2 090 грн. 01
коп.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати приватне підприємство
"Енергоплазма" (18000, м. Черкаси, вул.
Ільїна, 605, кв. 33, ідентифікаційний код
31855337) повернути державному
навчальному закладу "ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ
ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ І ПЕРЕПІДГОТОВКИ
РОБІТНИЧИХ КАДРІВ" (20200, Черкаська
область, м. Звенигородка, вул. Кірова, 38,
ідентифікаційний код 00452713) вугілля ДГР
13-200 в кількості 68,660 тонн на загальну
суму 104 500 грн. 52 коп.

Стягнути із приватного підприємства
"Енергоплазма"" (18000, м. Черкаси, вул.
Ільїна, 605, кв. 33, ідентифікаційний код
31855337) на користь державного
навчального закладу "ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ
ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ І ПЕРЕПІДГОТОВКИ
РОБІТНИЧИХ КАДРІВ" (20200, Черкаська
область, м. Звенигородка, вул. Кірова, 38,
ідентифікаційний код 00452713) - 2 090 грн. 01
коп. (дві тисячі дев'яносто гривень 01
копійку) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 27.01.2014
(понеділок).

Суддя
А.Д. Пащенко