м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24643/13 21.01.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Автокомп сервіс"

до державного видавництва
"Преса України" Державного управління
справами

про стягнення 110,01 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники сторін:

від позивача Кулагін Р.Є.
(директор)

Нікішина О.М. (за
довіреністю)

від відповідача Сердюк М.О. (за
довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автокомп сервіс"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до державного
видавництва "Преса України" Державного
управління справами про стягнення 956,01
грн. (846,00 грн. основного боргу, 86,71 грн.
пені, 5,92 грн. інфляційних, 17,38 грн. трьох
процентів річних).

Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
купівлі-продажу № АС-2/1 від 02.01.2013 р. в
частині повної та своєчасної оплати
грошових коштів за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 р. було порушено
провадження у справі № 910/24643/13 та
призначено її до розгляду на 21.01.2014 р.

08.01.2014 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшло клопотання про
припинення провадження у справі з
підстав сплати відповідачем суми боргу
в розмірі 846,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 5654 від 23.12.2013 р.
Таким чином, станом на дату розгляду
справи відповідач розрахувався з
позивачем за договором купівлі-продажу
№ АС-2/1 від 02.01.2013 р. в повному обсязі.

Через канцелярію суду 15.01.2014 р. та 16.01.20144
р. від позивача на виконання вимог
ухвали суду надійшли додаткові
документи по справі.

У судовому засіданні представником
позивача було надано клопотання про
зменшення розміру позовних вимог у
зв'язку зі сплатою відповідачем суми
основного боргу в розмірі 846,00 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить
суд стягнути з відповідача 86,71 грн.
пені, 5,92 грн. збитків завданих від
інфляції, 17,38 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Клопотання про зменшення позовних
вимог судом було прийнято до розгляду.

Представниками позивача та
відповідача було надано усні пояснення
по суті спору.

Представники позивача підтримали
позов з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог.
Представник відповідача заперечив
проти позовних вимог, зазначивши, що
суму боргу стороною було сплачено до
моменту, коли остання дізналася про
розгляд справи в суді, у зв'язку з чим
відсутні підстави для покладення на
відповідача відповідальності за
порушення грошового зобов'язання, а
також стягнення судового збору.

У судовому засіданні 21.01.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив.

02.01.2013 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Автокомп сервіс"
(продавцем) та державним видавництвом
"Преса України" Державного управління
справами (покупцем) було укладено
договір купівлі-продажу № АС-2/1 (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1 Договору продавець
зобов'язується організувати поставку,
продати та передати у власність
покупця запчастини та витратні
матеріали для автомобілів
вітчизняного та іноземного
виробництва (далі - товар), а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
отриманий товар на умовах та в строки,
визначені цим Договором.

Згідно з п. 2.3 Договору до товару, що
відвантажується, продавець додає
наступні документи: рахунок-фактуру на
оплату поставленого товару, видаткову
накладну на поставлений товар,
податкову накладну.

Датою поставки товару є дата фактичної
передачі товару представнику покупця
за видатковою накладною (п. 2.4 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору найменування,
кількість та вартість товару
визначається щодо кожної окремої
партії поставки та зазначається в
накладних та рахунках-фактурах на
оплату товару.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунок
з продавцем здійснюється з покупцем на
підставі виставленого рахунку-фактури
протягом 3 (трьох) банківських днів з
дня фактичного отримання покупцем за
накладними кожної окремої партії
товару від продавця.

Розрахунок здійснюється в
безготівковій формі в національній
валюті України шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
продавця (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку
прострочення оплати за товар, покупець
сплачує продавцю суму боргу, а також
пеню в розмірі 0,5 % від вартості
неоплаченого товару, за кожен
банківський день прострочення.

Протоколом розбіжностей до Договору
сторони погодили викласти п. 6.1
останнього в іншій редакції, а саме в п.
6.1 Договору цифру "0,5 %" замінити на слова
"подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період прострочення".

На виконання умов Договору позивач
передав відповідачу товар на суму 846,00
грн., що підтверджується
рахунком-фактурою № СФ-0000689 від 08.04.2013
р., видатковою накладною № РН-0000675 від
08.04.2013 р. на суму 846,00 грн., податковою
накладною № 66 від 08.04.2013 р. та
довіреністю № 393 від 08.04.2013 р. на
отримання відповідного товару.

Таким чином, позивач виконав умови
Договору в повному обсязі.

У порушення умов Договору відповідач
грошові кошти в розмірі 846,00 грн. за
отриманий товар не сплатив, чим порушив
взяте на себе грошове зобов'язання.

12.11.2013 р. позивач направив на адресу
відповідача претензію про стягнення
суми заборгованості в розмірі 846,00 грн.,
що виникла внаслідок порушення
останнім умов Договору.

Зазначену претензію відповідач
проігнорував, відповідача на претензію
позивачу не направив, суму боргу не
сплатив.

Водночас, позивачем було додано до
позовної заяви акт звірки взаємних
розрахунків станом на 01.05.2013 р., який
скріплено підписами та печатками
сторін. Таким чином, відповідач
підтвердив суму боргу в розмірі 846,00
грн.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Згідно з приписами статей 526
Цивільного кодексу України та 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України. Згідно з ч.
1 ст. 530 Цивільного кодексу України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Відповідач прийняв товар від позивача,
суму заборгованості за проданий товар
не сплатив.

Одночасно до матеріалів справи
відповідачем було подано платіжне
доручення № 5654 від 23.12.2013 р. про
сплату суми боргу в розмірі 846,00 грн. З
поданого платіжного доручення
вбачається, що відповідач перерахував
суму боргу після порушення провадження
у справі. Враховуючи викладене, а також
зважаючи на те, що позивач звернувся з
позовною заявою 18.12.2013 р., суд дійшов
висновку про припинення провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача суми основного боргу в
розмірі 846,00 грн., оскільки станом на
дату розгляду справи відсутній предмет
спору.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 86,71 грн. пені, 5,92 грн.
збитків завданих від інфляції, 17,38 грн. 3
% річних.

Дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), тому
відповідач вважається таким, що
прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу
України), відповідно є підстави для
застосування встановленої законом
відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За перерахунком суду загальний розмір
пені складає 63,28 грн. Судом відмовлено у
стягненні 23,43 грн. пені.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідач не здійснив оплату за
поставлений товар, отже, допустив
прострочення, що, відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України, є
підставою для стягнення 3% річних.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача 3% річних в сумі
17,38 грн. підлягають задоволенню як
законні та обґрунтовані за розрахунком
позивача.

За розрахунком суду з відповідача
підлягає стягненню 3,35 грн. збитків,
завданих внаслідок інфляції. У
стягненні 2,57 грн. збитків завданих від
інфляції судом відмовлено.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вище викладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню в
частині стягнення з відповідача пені в
розмірі 63,28 грн., 3% річних в розмірі 17,38
грн. та 3,35 грн. збитків, завданих від
інфляції. Провадження у справі в
частині стягнення 846,00 грн. підлягає
припиненню. У стягненні 23,43 грн. пені та
2,57 грн. інфляційних судом відмовлено.

Крім того, судом встановлено, що
позивачем було сплачено суму судового
збору в більшому розмірі, ніж
передбачено чинним законодавством
України. З огляду на викладене, суд
дійшов висновку повернути позивачу
надмірно сплачену суму судового збору
з Державного бюджету України в розмірі
106,50 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 4, 32, 33, 49, 80 ч. 1 п. 1-1, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з державного видавництва
"Преса України" Державного управління
справами (03047, м. Київ, проспект
Перемоги, 50, код 05905668) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Автокомп сервіс" (01054,
м. Київ, вул. Дмитрівська, 24, кв. 44, код
34694129) 63 (шістдесят три) грн. 28 коп. пені, 17
(сімнадцять) грн. 38 коп. 3% річних, 3
(три) грн. 35 коп. збитків завданих від
інфляції, 1 673 (одну тисячу шістсот
сімдесят три) грн. 71 коп. судового збору.

3. Припинити провадження у справі про
стягнення з відповідача 846,00 грн. суми
основного боргу.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Автокомп сервіс" (01054,
м. Київ, вул. Дмитрівська, 24, кв. 44, код
34694129) з Державного бюджету України 106
(сто шість) грн. 50 коп. надмірно
сплаченого судового збору,
перерахованого платіжним дорученням №
1613 від 16.12.2013 р.

Повне рішення складено 27.01.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова