КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р. Справа№ 911/3120/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Кондес Л.О.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Кримець Ю.О. -
представник, дов. № 05 від 09.01.2014;

від відповідача: Мозгова О.О. -
представник, дов. б/н від 10.10.2013;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будгарант"

на рішення Господарського суду
Київської області від 30.10.2013

у справі № 911/3120/13 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будгарант"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Обухівський
вентиляційний завод ЛТД"

про стягнення 43 587,97 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК
України ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
16.12.2013 розгляд апеляційної скарги у
справі № 911/3120/13 відкладено на 20.01.2014, а
20.01.2014 у судовому засіданні оголошено
перерву до 22.01.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 30.10.2013 у справі №
911/3120/13 в задоволенні позовних вимог
відмовлено частково, стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає 7 581,60 грн. заборгованості по
поверненню авансового платежу, 7,58 грн.
інфляційних втрат, 97,83 грн. 3% річних та
303,43 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що в матеріалах
справи відсутні письмові заперечення
позивача щодо обґрунтованої відмови
останнього від підписання актів
виконаних робіт № 7 та № 8 за травень
2012р., також відсутні й будь-які
зауваження позивача до фактично
виконаних відповідачем робіт й за
таких обставин суд дійшов висновку, що
відповідач виконав взяті на себе за
договором зобов'язання та виконав
роботи на суму 39 346,80 грн.; за умовами
договору наявність
проектно-кошторисної документації на
проведення додаткових робіт не
вимагається; судом встановлено, що
відповідачем частково не виконано
робіт на суму 7 581,60 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення Господарського суду Київської
області від 30.10.2013 у справі № 911/3120/13
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеності обставин, що
мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідності
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги повністю.

Підстави апеляційної скарги
обгрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що фактичне
виконання відповідачем
будівельно-монтажних робіт на суму
авансового платежу не було
підтверджено документами;
відповідачем не була надана
затверджена замовником
проектно-кошторисна документація на
виконання додаткових робіт.

На думку скаржника, судом першої
інстанції не взято до уваги
законодавчо закріплений порядок
виконання робіт, за яким підрядником
можливе виконання робіт тільки за
наявності проектно-кошторисної
документації відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження загальних умов укладення
та виконання договорів підряду в
капітальному будівництві", а також
згідно з договором № 21/11 від 10.11.2011 та
положеннями ДБН Д.1.1-1-2000, п.п.10, 11 Порядку
затвердження проектів будівництва та
проведення їх експертизи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.05.2011 № 560; те, що
акт на додаткові роботи від 15.11.2011 є
тільки первинним етапом (підставою) для
розроблення проектно-кошторисної
документації і подальшої її
експертизи, а виконання
будівельно-монтажних робіт можливе
тільки після отримання виконавцем
затвердженої проектно-кошторисної
документації, перевіреної експертизою;
фотографії, надані відповідачем,
прийнято судом безпідставно.

Скаржник вважає безпідставним
прийняття судом першої інстанції до
матеріалів справи наданих
відповідачем актів приймання
виконаних робіт (на додаткові роботи)
№№ 3, 7, 8 за травень 2012р. та посилається
на порушення вимог ст.4-2 ГПК України.

Відповідач у письмовому запереченні на
апеляційну скаргу заперечує проти
доводів скаржника, посилаючись,
зокрема, на ненадання позивачем
жодного письмового повідомлення про
відмову підписати акти з будь-яких
причин; те, що посилання на відсутність
підписів інших учасників
взаємовідносин по даному об'єкту є
безпідставним.

Відповідно до ухвали апеляційного
господарського суду від 16.12.2013
сторонами надані письмові пояснення та
документи.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
враховуючи доводи письмового
заперечення на апеляційну скарги та
письмових пояснень сторін, колегія
суддів встановила наступне.

10.11.2011 сторонами укладено договір № 21/11
згідно із п.п.1.1, 1.2 якого відповідач, за
договором субпідрядник, зобов'язався
виконати за замовленням позивача, за
договором підрядника, роботу,
зазначену в п.1.2 даного договору, а
позивач зобов'язався прийняти та
оплатити виконану роботу; відповідач
взяв на себе зобов'язання виконати
будівельно-монтажні роботи - "Перша
черга будівництва комплексу споруд
артезіанського водопостачання ж/м
Осокорки-Північні та водопровід
магістралі по проспекту Петра
Григоренка у Дарницькому районі"
(надалі - об'єкт) відповідно до
затвердженої проектно-кошторисної
документації.

Відповідно до п.п.9.1, 10.1 договору № 21/11, в
редакції додаткової угоди № 1 від
22.02.2012, строк виконання робіт - початок:
липень 2011р.; закінчення: грудень 2012р.;
даний договір набирає юридичної сили з
моменту його підписання та діє до
31.12.2012, а в частині розрахунків - до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

В п.2.4 договору № 21/11 передбачено, що
розрахунки проводяться у
безготівковому вигляді за формою
платіжного доручення за виконані
роботи, підтвердженими актами форми
КБ-2в та КБ-3, підписаними обома
сторонами.

Згідно з п.п.3.2.2, 3.2.6 договору № 21/11
позивач зобов'язався приймати та
оплачувати виконані відповідачем
роботи на умовах, визначених даним
договором; прийняти в установленому
порядку та оплатити виконані роботи.

За платіжними дорученнями № 3332 від
07.12.2011 та № 3333 від 07.12.2011 у рахунок
виконання договору № 21/11 позивачем
перераховано відповідачу грошові
кошти у розмірі 29 954,88 грн. та 75 000,00 грн.,
відповідно.

В п.п.4.5, 4.6 договору № 21/11 сторони
погодили умови про те, що приймання
робіт оформлюється актом
здачі-прийняття виконаних робіт
(ф.КБ-2в, КБ-3) (далі - акт), підписаним
обома сторонами; акти приймання
виконаних робіт готує щомісяця
відповідач і передає їх до 26 числа
звітного місяця, для підписання
уповноваженому представнику позивача;
акти приймання виконаних робіт
надаються відповідачем в
роздрукованому вигляді та на
електронному носії; позивач протягом
5-ти робочих днів, з дати отримання
актів приймання виконаних робіт,
зобов'язаний підписати їх або
відмовити в їх підписанні, надавши
письмове обґрунтування такої відмови;
оплата виконаних робіт здійснюється
позивачем щомісячно, протягом 5-ти
робочих днів з дати підписання актів
здачі-приймання виконаних робіт за
відповідний місяць.

Відповідно до матеріалів справи,
позивачем та відповідачем підписані й
скріплені відбитком печаток наступні
акти приймання виконаних підрядних
робіт типова форма № КБ-2в: № 19 за
листопад 2011р. на суму 33 283, 20 грн., № 19 за
грудень 2011р. на суму 29 443, 20 грн., № 20 за
грудень 2011р. про зняття об'ємів на суму -
33 283,20 грн., № 2 за травень 2012р. на суму 2
703,60 грн., № 3 за травень 2012р. на суму 8 060,40
грн. (а.с.104), № 4 за травень 2012р. на суму 16
315, 20 грн., № 5 за травень 2012р. на суму 20
810,40 грн., та підписані лише
відповідачем й скріплені відбитком
його печатки наступні акти: № 7 за
травень 2012р. на суму 18 176,40 грн., № 8 за
травень 2012р. на суму 13 110,00 грн.

У лютому 2013р. позивач звернувся до
відповідача з претензією від 08.02.2013 №
2013, у якій вимагав повернути авансовий
платіж у розмірі 42 993,72 грн., у зв'язку із
ненаданням відповідачем актів
здачі-приймання виконаних робіт за
договором № 21/11 на загальну суму 42 993,72
грн. та невиконанням відповідачем
робіт згідно із договором.

Відповідач у відповіді на претензію
від 18.02.2013 № 01/31 повідомив позивачу про
виконання всіх будівельно-монтажних
робіт згідно з договором № 21/11 та
підписаними актами виконаних робіт,
довідками про вартість виконаних робіт
(форми КБ-2в, КБ-3) на загальну суму 69 272,40
грн.; те, що позивачем було відмовлено
відповідачу у підписанні актів на
загальну суму 39 346,40 грн. по причині
раніше підписаних актів виконаних
робіт іншим субпідрядником, без
виконання цих об'ємів; про направлення
позивачу 22.12.2011 листа за № 03/176 для
прийняття рішення по даному питанню,
який залишився без відповіді.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач визнає виконання відповідачем
зобов'язань за договором № 21/11 згідно
із наступними актами приймання
виконаних підрядних робіт типова форма
№ КБ-2в: № 19 за листопад 2011р. на суму 33
283,20 грн., № 19 за грудень 2011р. на суму 29
443,20 грн., № 20 за грудень 2011р. на зняття
об'ємів робіт на суму -33 283,20 грн., за
травень 2012р. № 2 на суму 2 703,60 грн., за
травень 2012р. № 4 на суму 16 315,20 грн., за
травень 2012р. № 5 на суму 20 810,40 грн., тому,
із врахуванням умов п.2.8 договору № 21/11
про право щомісячного утримання з
коштів, що підлягають сплаті
відповідачу, за послуги генпідряду 10%
від вартості виконаних робіт, у тому
числі ПДВ 20%, позивач вважає, що
загальна сума вартості виконаних
відповідачем робіт складає 69 272,40 грн.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться; до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Як встановлено статтею 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.846 ЦК України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч.1ст.853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи, акт
№ 3 приймання виконаних підрядних
робіт за травень 2012р. типова форма №
КБ-2в на суму 8 060, 40 грн. підписано
позивачем та відповідачем і скріплено
відбитком печаток. Докази наявності у
позивача зауважень щодо виконаних
робіт, зазначених у цьому акті,
відсутні.

У зазначеному акті крім договору № 21/11
зазначені також інші договори, щодо
чого сторонами надано пояснення про те,
що відповідачем, крім договору № 21/11,
були зазначені й договори, які були
укладені між замовником, підрядником.

За викладених обставин, позивач
матеріалами справи не довів того, що
відповідачем не виконано роботи згідно
із договором № 21/11 на суму 8 060,40 грн., як
вказано в акті за травень 2012р.

Щодо складених відповідачем актів
приймання виконаних підрядних робіт
типова форма № КБ-2в № 7 за травень 2012р.
на суму 18 176,40 грн. та № 8 за травень 2012р.
на суму 13 110,00 грн., та не підписаних
відповідачем, слід вказати наступне.

Позивачем не заперечується надання
відповідачем для підпису зазначених
актів №№ 7, 8 у строк, передбачений у
договорі № 21/11, як про це стверджує
відповідач у відповіді на претензію
від 19.02.2013 № 01/31, надісланій позивачу
20.02.2013 згідно із фіскальним чеком №5816.

В ч.1 ст.838 ЦК України передбачено, що
підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучати до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи; у цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.882 ЦК України
замовник, який одержав повідомлення
підрядника про готовність до передання
робіт, виконаних за договором
будівельного підряду, або, це
передбачено договором, - етапу робіт,
зобов'язаний негайно розпочати їх
прийняття; передання робіт підрядником
і прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами; у
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Однак, всупереч нормам ст.193 ГК України,
ст.526, ч.1 ст.853, ч.ч.1, 4 ст.882 ЦК України,
умовам договору № 21/11, позивач не
прийняв виконані відповідачем роботи,
не вказав у актах про відмову від їх
підписання й не надав письмового
обґрунтування відмови в підписанні
актів №№ 7, 8, як це сторонами
передбачено в п.4.6 договору № 21/11.

Таким чином, позивачем не підтверджено
матеріалами справи наявності підстав
для відмови від виконання обов'язку
оплатити роботи, виконані за договором
підряду № 21/11.

Як вказано в п.6 Оглядового листа Вищого
господарського суду України від 18.02.2013
№ 01-06/374/2013 "Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку Вищим господарським судом
України), відмова замовника від
підписання акта виконаних робіт за
договором підряду за відсутності
своєчасно наданих зауважень до
виконаних робіт не звільняє замовника
від обов'язку щодо їх оплати.

Із доводами апеляційної скарги немає
підстав погодитись, зважаючи на
викладене та наступні обставини.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

В п.2.3 договору № 21/11 сторони погодили
умову про те, що виконання необхідних
додаткових обсягів робіт, не
передбачених робочою
проектно-кошторисною документацією,
оформлюється актами на додаткові
роботи згідно із ДБН.

Отже, відповідач, оформивши
виконання додаткових робіт актами,
виконав умови укладеного сторонами
договору № 21/11, яким передбачено
виконання необхідних додаткових
обсягів робіт.

Щодо об'ємів додаткових робіт, які
підлягають виконанню, то, як вбачається
із матеріалів справи, комісією у складі
посадових осіб ГУ Комунального
господарства, генпідрядника - ТОВ
"Концерн "Київпідземшляхбуд", позивача,
відповідача, УКБ ПАТ АК "Київводоканал"
було складено акт обстеження від 04.11.2011
із зазначенням найменування та об'ємів
робіт.

Також, згідно із актом на додаткові
роботи по об'єкту: "Перша черга
будівництва комплексу споруд
артезіанського водопостачання ж/м
Осокорки-Північні та водопровідної
магістралі по проспекту Петра
Григоренка у Дарницькому районі" від
25.11.2011, складеним комісією у складі
посадових осіб ГУ Комунального
господарства, генпідрядника - ТОВ
"Концерн "Київпідземшляхбуд", позивача
та відповідача, визначено перелік та
об'єми робіт, на підставі рішення
оперативної наради та акту обстеження
від 04.11.2011.

Та обставина, що, як зазначає скаржник,
на додаткові роботи не складено усіх
документів, як це передбачено
нормативно-технічною документацією
про виконання робіт у будівництві, не
звільняє позивача від обов'язку
оплатити виконані відповідачем роботи,
оскільки позивач матеріалами справи не
довів того, що правомірно й
обґрунтовано відмовився від приймання
виконаних відповідачем робіт, у тому
числі й з підстав невідповідності
вимогам чинної нормативно-технічної
документації.

Наявним у справі фотоматеріалам не
була надана оцінка, як доказам
наявності юридичних фактів, що мають
значення для правильного рішення, отже,
їх наявність не вплинула на рішення
суду.

Порушення норми процесуального права,
які відповідно до ст.104 ГПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції, у матеріалах справи
відсутні.

Як вже зазначалось, договір № 21/11 діє до
31.12.2012, отже, у період дії договору у
позивача був обов'язок здійснити
оплату виконаних відповідачем робіт
згідно із договором № 21/11 на загальну
суму 97 373,28 грн., що менше загальної суми
перерахованого авансу на 7 581,60 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно; особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала;
положення цієї глави застосовуються
також, у тому числі й до вимог про
повернення виконаного однією із сторін
у зобов'язанні.

Таким чином, поверненню відповідачем
позивачу підлягає сума у розмірі 7 581,60
грн.

Апеляційна інстанція не погоджується
із висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для стягнення
інфляційних втрат та 3% річних, як із
такими, що не ґрунтуються на нормах
матеріального права.

Нормою ч.2 ст.625 ЦК України встановлена
відповідальність у вигляді сплати
боржником інфляційних втрат та три
проценти річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, саме за прострочення
грошового зобов'язання. Проте, за
договором № 21/11 грошове зобов'язання
мав позивач, а відповідач зобов'язався
виконати передбачені цим договором
будівельно-монтажні роботи.

В п.5.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
№ 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" вказано, що
обов'язок боржника сплатити суму боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних не виникає у випадках
повернення коштів особі, яка
відмовилася від прийняття зобов'язання
за договором (стаття 612 ЦК України),
повернення сум авансу та завдатку,
повернення коштів у разі припинення
зобов'язання (у тому числі шляхом
розірвання договору) за згодою сторін
або визнання його недійсним,
відшкодування збитків та шкоди,
повернення безпідставно отриманих
коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки
відповідні дії вчиняються сторонами не
на виконання взятих на себе грошових
зобов'язань, а з інших підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, однак, про наявність підстав
для часткового скасування рішення суду
першої інстанції і прийняття нового
рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Будгарант"
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 30.10.2013 у справі №
911/3120/13 скасувати частково.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Обухівський
вентиляційний завод ЛТД" (08701, Київська
область, Обухівський район, м. Обухів,
вул. Промислова, 9; код ЄДПРОУ 05790403) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будгарант" (04060, м.
Київ, вул. Академіка Щусєва, 36;
ідентифікаційний код юридичної особи
32596431) 7 581,60 грн. заборгованості по
поверненню авансового платежу, 299,26 грн.
судового збору.

5. В решті позову відмовити.

6. Видачу наказу доручити
Господарському суду Київської області.

7. Справу № 911/3120/13 повернути до
Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Л.О. Кондес

В.І. Рябуха