ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16 січня 2014 року
Справа № 913/3476/13

Провадження № 6/913/3476/13

За позовом Державного підприємства
«Донецька залізниця", м. Донецьк, в
особі Луганської дирекції залізничних
перевезень ДП «Донецька залізниця", м.
Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит», м.Свердловськ
Луганської області

про стягнення 9 850 грн. 00 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Федорова О.А.,
довіреність № Н-01/23 від 09.01.2014;

від відповідача - Шишкін О.В.,
довіреність № ББУ/СА65/ВП/14 від 08.01.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
штрафу в сумі 9 850 грн. 00 коп. згідно ст.
ст. 118, 122 Статуту залізниць України за
невірне зазначення маси вантажу в
залізничній накладній.

Позивачем за супровідним листом від
13.01.2014 надані додаткові докази, які
прийняті до розгляду та долучені до
матеріалів справи.

Відповідач за відзивом на позовну
заяву від 16.01.2014 проти позову заперечує
та зазначає, що 09.10.2013 при заповненні
комплекту перевізних документів
відправником до накладної № 48033823 було
внесено дані про масу вантажу
відповідно до результатів зважування
на механічних вагонних вагах ВО-2002,
взятих на облік ДП «Донецька
залізниця» і 04.04.2013 державною повіркою
ваги були визнані придатними до
переважування.

Комерційний акт БИ 563324/3, складений
11.10.2013 залізницею, засвідчує, що маса
нетто вантажу у напіввагоні № 56345804
становить 69 220 кг саме станом на 11.10.2013.

Відправником дані про масу вантажу у
вагоні вказані станом на 09.10.2013.

Зазначений напіввагон відноситься до
відкритого рухомого складу. Вантаж
вугілля має властивість вбирати в себе
вологу, внаслідок чого є збільшення
маси.

09.10.2013 залізниця вагон не зважувала.
Комерційний акт не є доказом того, що
станом на 09.10.2013 відправником маса
вантажу вказана невірно. Розмір
надлишку 220 кг не виходить за межі
граничного розходження визначення
маси нетто, яка становить 276 кг.

Також за заявою від 16.01.2014 відповідач
просить суд зменшити розмір штрафу в
десять разів на підставі ст. 233 ГК
України, ст. 551 ЦК України у зв'язку із
тяжким фінансовим станом. Так,
фінансові результати від звичайної
діяльності підприємства є збитковими,
станом на 30.09.2013 товариство має поточні
зобов'язання на суму 5 254 455 тис. грн. та
збитки в сумі 998 327 тис. грн.. У
підприємства не вистачає коштів на
закупівлю обладнання та розвиток
виробництва. За перевезення вантажу у
відповідному вагоні залізниця
отримала провізну плату. Крім цього,
відповідач зазначає, що позивачу його
діями не були спричинені збитки,
негативні наслідки відсутні.
Співвідношення пред'явлених до
стягнення санкцій заподіяним
порушення в частині оформлення
перевізних документів щодо
неправильно зазначеної маси вантажу є
неспіврозмірними.

Представник позивача проти зменшення
розміру штрафу заперечив.

Надані відповідачем документи
прийняти до розгляду та долучені до
матеріалів справи.

Суд приступив до розгляду справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2013 зі станції Довжанська Донецької
залізниці ТОВ «ДТЕК
«Свердловантрацит» здійснило
відправлення групи вагонів (№ № 56345804,
56617525) за накладною № 48033823 на станцію
призначення - Городній Донецької
залізниці, вантажоодержувачу - ТОВ
«ДТЕК «Східенерго» ДТЕК Луганська ТЕЦ.

11.10.2013 при прибутті вагону на станцію
Родакове Донецької залізниці було
проведено переважування маси вантажу у
вагонах, відправлених за вказаною
накладною.

За результатами переважування
встановлено, що фактична вага вантажу:

- у вагоні № 56345804 не відповідає
заявленій у супровідній накладній, а
саме виявлено, що маса нетто складає 69
220 кг, замість 69 000 кг, що на 220 кг більше,
ніж визначено у накладній.

Так, відповідно до вимог п. 27 Правил
видачі вантажів надлишок вантажу
порівняно з масою вказаною в накладній,
вважається таким, що не входить за межу
граничного розходження визначення
маси нетто становить 0,2 %.

Маса нетто вантажу в вагоні № 56345804
згідно із даними накладної становить 69
000 кг, у зв'язку з чим 0,2 % від 69 000 кг.
складає 138 кг.

Переважування здійснено за участю
представників станції і за
результатами складено акти загальної
форми № 3 від 11.10.2013 і комерційний акт
БИ № 563324/3 від 11.10.2012. При цьому, надлишки
вантажу у кількості 220 кг були
перевантажені у вагон № 64430762 та
відправлені вантажоодержувачу за
накладною № 48448120 від 16.10.2013.

Крім цього, невідповідність маси
вантажу була підтверджена при
повторному переважуванні на станції
призначення - Городній Донецької
залізниці, що зафіксовано в
комерційному акті БИ № 563324/3/37 від
11.10.2013, де в розділі «Ж» зазначено, що
при перевірці вантажу - різниці проти
цього акту не виявилось.

Оскільки відповідачем був припущений
факт невірного зазначення у накладній
маси вантажу, позивач нарахував штраф
відповідно до положень ст. ст. 118, 122
Статуту залізниць України у сумі 9 850
грн. 00 коп., який просить стягнути на
свою користь.

Відповідач проти позову заперечує та
просить зменшити розмір штрафу.

Оцінивши матеріали справи та доводи
представників сторін у їх сукупності,
суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту Мінтрансом затверджені
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач за
накладною № 48033823 від 09.10.2013 у вагонах
№№ 56345804, 56617525 зі станції Довжанська
Донецької залізниці відправив вантаж -
антрацит у вологому стані на станцію
призначення Городній Донецької
залізниці вантажоодержувачу ТОВ «ДТЕК
«Східенерго» ДТЕК Луганська ТЕЦ.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Мінтрансом
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту). Відповідно до ст. 6
Статуту залізниць України накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача. Правилами перевезень
вантажів, а саме п. 1.1. розділом 4 "Правил
оформлення перевізних документів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 р. за № 863/5084, а також ст. 23
Статуту передбачено, що відправник
повинен надати станції навантаження на
кожне відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса
вантажу, визначена відправником, кг" та
"Спосіб визначення маси" заповнюються
вантажовідправником.

Так, за накладною маса вантажу у вагоні
№ 56345804 складає 69 000 кг., а в комерційному
акті - 69 220 кг, різниця проти накладної в
сторону збільшення складає 220 кг
більше.

Згідно п. 28 "Правил приймання вантажів
до перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р.
за № 861/5082, вантажі, завантажені
відправником у вагони відкритого типу
(платформи, напіввагони тощо), а у
даному випадку спірний вагон є
напіввагоном, приймаються залізницею
до перевезення шляхом візуального
огляду вагона, вантажу, його маркування
(у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні
без перевірки маси та кількості
вантажу.

11.10.2013 при прибутті вказаних вагонів на
станцію Родакове Донецької залізниці
було проведено переважування маси
вантажу у вагонах, відправлених за
накладною №48033823.

За результатами переважування
встановлено, що фактична вага вантажу у
вагоні №56345804 не відповідає заявленій у
супровідній накладній, а саме виявлено,
що маса нетто складає 69 220 кг, замість 69
000 кг, що на 220 кг більше, ніж визначено у
накладній.

Переважування здійснено за участю
представників станції і за
результатами складено акт загальної
форми № 3 від 11.10.2013 і комерційний акт
БИ № 563324/3 від 11.10.2013.

Переважування здійснювалося на
справних 150 - тонних вагонних вагах.

В той же час, в комерційному акті БИ №
563324/3 від 11.10.2013 зазначено, що маркування
катком не порушене, течі вантажу не має.
В технічному відношенні вагон
справний, поглиблень не має,
маркування не порушене.

При цьому, згідно повідомлення зі
станції відправлення - Довжанська
Донецької залізниці, контрольне
переважування спірного вагону на
станції відправлення не здійснювалося,
маса вантажу визначалася
вантажовідправником - ТОВ «ДТЕК
Сведловантрацит».

Оскільки було виявлено надлишок
вантажу у вагоні № 56345804 надлишок у
кількості 220 кг був переміщений у вагон
№ 64430762 і за накладною № 48448120
відправлений вантажоодержувачу.

Відповідно до відмітки в розділі «Ж»
комерційного акту БИ № 563324/3/37 від 11.10.2013
станції призначення - Городній
Донецької залізниці, зазначено, що при
перевірці вантажу - різниці проти
цього акту не виявилось.

Правилами перевезень вантажів, а саме
п. 1.1. розділу 4 "Правил оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 № 644 (z0861-00) (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 №138) (z0763-11),
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правил приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правил оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503, своїм підписом підтверджує
представник відправника. Так,
правильність внесених відомостей до
вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правил
складання актів" (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855), комерційного акту контрольне
переважування маси вантажу у спірних
вагонах проводилось на 150 - тонних
вагонних вагах, тобто таким же самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення.

При цьому, невідповідність маси
вантажу у вказаних вагонах була
підтверджена при повторному
переважуванні на станції призначення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст. 129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник
несе відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 № 644 (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 № 138),
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного
зазначення відомостей в накладній
зафіксований комерційним актом БИ №
563324/3 від 11.10.2013.

В той же час, стаття 118 Статуту
залізниць України передбачає
відповідальність для
вантажовідправника не за ту чи іншу
кількість вантажу, невідповідність
якого виявлено між даними супровідних
документів та даними, отриманими при
фактичному переважуванні цього
вантажу, а лише за сам факт виявлення
такої невідповідності.

Разом з цим, статтею 122 Статуту
визначено, що за неправильно зазначені
у накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порту
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Згідно накладної № 48033823 провізна
плата на 1 вагон становить 1 970 грн. 00
коп., у зв'язку з чим сума штрафу складає
9 850 грн. 00 коп. (1 970 х 5 = 9 850).

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного суд вважає, що позивач
належним чином довів законність та
обґрунтованість своїх позовних вимог,
у зв'язку з чим позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача штрафу за
невірно зазначену масу вантажу у
накладній є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафних санкцій
слід зазначити наступне.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК
України передбачає можливість
зменшення за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. При цьому відсутність чи
невисокий розмір збитків може бути
підставою для зменшення судом розміру
неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Слід зауважити, що вказана норма
спрямована на запобігання збагачення
кредитора за рахунок боржника,
недопущення заінтересованості
кредитора у порушенні зобов'язання
боржником.

Згідно з роз'ясненням п. 3.17.4 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування ГПК
України судами першої інстанції»
передбачено, що вирішуючи питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), господарський суд повинен
об'єктивно оцінювати, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
таку увагу, ступеню виконання
зобов'язання, причин неналежного
виконання, невідповідності розміру
неустойки наслідкам, що сталися тощо.

Матеріали справи свідчать про те, що
фінансові результати від звичайної
діяльності підприємства відповідача є
збитковими, станом на 30.09.2013 товариство
має поточні зобов'язання на суму 5 254 455
тис. грн. та збитки в сумі 998 327 тис. грн. У
підприємства не вистачає коштів на
закупівлю обладнання та розвиток
виробництва. За перевезення вантажу у
відповідному вагоні залізниця
отримала провізну плату. Крім цього,
відповідач зазначає, позивачу його
діями не були спричинені збитки,
негативні наслідки відсутні.
Співвідношення пред'явлених до
стягнення санкцій заподіяним
порушення в частині оформлення
перевізних документів щодо
неправильно зазначеної маси вантажу є
неспіврозмірними.

Виходячи з норм діючого законодавства
та обставин справи, суд вважає за
можливе частково задовольнити
клопотання відповідача та зменшити
розмір штрафних санкцій до 7 880 грн. 00
коп. (4 провізних плати).

За таких обставин, позов слід
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача штраф
у сумі 7 880 грн. 00 коп., в решті вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
зі сплати судового збору покладаються
на відповідача як на сторону, яка
порушила вимоги чинного цивільного
законодавства в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 118 та 122
Статуту залізниць України, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит», м.Свердловськ
Луганської області, вул. Енгельса, буд.
1, , на користь:

- Державного підприємства «Донецька
залізниця», м. Донецьк, вул. Артема, буд.
68, , в особі Луганської
дирекції залізничних перевезень ДП
«Донецька залізниця», м. Луганськ, вул.
Кірова, буд. 44, код 25926039, штраф у сумі 7 880
грн. 00 коп., витрати зі сплати судового
збору у сумі 1 720 грн. 50 коп., видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 21.01.2014.

Суддя Т.А. Василенко