ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014 року
Справа № 904/5818/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Орєшкіної
Е.В. (доповідача)

суддів: Широбокової Л.П., Чус О.В.,

секретар судового засідання:
Євстигнеєва Т.О.,

представники:

від позивача: Лосєв Д.В., представник,
довіреність №52-16/119 від 29.12.2012 року;

від відповідача: Шуба Я.С., представник,
довіреність №33 від 01.01.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
01.10.2013 року у справі №904/5818/13

за позовом відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 102 132 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року відкрите акціонерне
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
по тексту - ВАТ "Південний ГЗК")
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою про стягнення з державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" (далі по тексту - ДП
"Придніпровська залізниця") на свою
користь 102 132 грн. 60 коп. збитків та
понесених витрат по сплаті судового
збору.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 01.10.2013р.
у справі №904/5818/13 (суддя Коваленко О.О.) в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права при його
прийнятті, неповне з'ясуванням судом
обставин, що мають істотне значення для
справи, просить Дніпропетровський
апеляційний господарський суд його
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити, витрати по справі
покласти на відповідача.

Відповідач проти вимог апеляційної
скарги заперечує, просить
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд в її задоволенні
відмовити, рішення місцевого
господарського суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення присутніх в судових
засіданнях представників сторін,
перевіривши відповідність оскарженого
рішення нормам діючого законодавства
та на предмет повноти з'ясування судом
першої інстанції обставин, що мають
значення для справи, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України
взаємовідносини залізниці з
підприємством, порядок і умови
експлуатації залізничних під'їзних
колій визначаються договором; порядок
подачі і забирання вагонів і
контейнерів на залізничній під'їзній
колії встановлюється договором на
експлуатацію залізничної колії
(договором на подачу та забирання
вагонів).

Між ВАТ "Південний ГЗК" та ДП
"Придніпровська залізниця" укладений
договір №ПР/ДН-2-074/НЮп/672а від 28.12.2006
року (далі по тексту - договір-1),
предметом якого є надання залізницею
вантажовласнику послуг, пов'язаних з
перевезенням вантажів та проведення
розрахунків за ці послуги.

Сторонами також укладено договір
№ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч від 06.11.2008 року (далі
по тексту - договір-2), відповідно якого
із посиланням на Статут залізниць
України та Правила перевезення
вантажів експлуатується під'їзна
колія, яка належить власнику (позивачу),
що примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці спареною
стрілкою № 2/4 в парній горловині
станції. Під'їзна колія обслуговується
власним локомотивом. Межею під'їзної
колії є знак «Межа під'їзної колії»,
який встановлено біля вхідного сигналу
Ч станції Допоміжна власника колії на
відстані 4 779 метрів від стрілки
примикання.

Згідно п.4 договору-2 рух поїздів на
під'їзній колії здійснюється з
додержанням Правил технічної
експлуатації залізниць України,
Інструкції з руху поїздів та
сигналізації та місцевої інструкції по
обслуговуванню під'їзної колії.

Відповідно п.6 договору-2 вагони для
під'їзної колії подаються локомотивом
залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власної колії.
Здавання вагонів провадиться на одній
з приймально-здавальних колій станції
Допоміжна.

Про готовність вагонів до забирання
диспетчер цеху зовнішнього транспорту
УЗТ по прямому телефонному зв'язку
повідомляє старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера ст. Кривий Ріг. Повідомлення
передається не пізніше, ніж за 2 год. до
фактичної здачі вагонів з реєстрацією
у книзі повідомлень форми ГУ-2 (п.8
договору-2).

У міру виконання перевезень та надання
послуг залізниця списує відповідні
суми грошових коштів (провізну плату,
додаткові збори, плати за користування
вагонами і контейнерами, штрафи), в тому
числі спірні, з особового рахунку
вантажовласника на підставі
оформлених установленим порядком
перевізних документів,
накопичувальних карток, відомостей
плати за користування вагонами
(контейнерами) і ін. (п.3.2 договору-1).

Пунктом 16 договору-2 передбачено, що
власник колії сплачує залізниці плату
за користування вагонами згідно з
Правилами перевезення вантажів на
підставі ст. 62 Статуту залізниць
України по передплаті через ЄТех ПД з
відповідними оголошеними
Укрзалізницею коефіцієнтами
підвищення.

Відповідно ст.119 Статуту залізниць
України за користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства. За час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Порожні власні або орендовані вагони,
які перевозяться за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус
„вантажу", що залізниця зобов'язана
доставити на станцію призначення у
цілості та збереженості і видати їх
одержувачу, зазначеному в накладній, а
одержувач має щодо залізниці права та
обов'язки, передбачені Статутом
залізниць України, зокрема, обов'язок
отримати їх від залізниці, а у разі
несвоєчасного приймання вагонів -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці.

Відповідно п.2.6 Правил розрахунків за
перевезення вантажів, усі належні
залізниці платежі за додаткові
послуги, штрафи, які не були включені в
перевізні документи і у відомості
плати за користування вагонами та
контейнерами, включаються в
накопичувальні картки, які складаються
станціями в трьох примірниках із
зазначенням у них відомостей про
надані послуги і їх вартість. Ці
відомості підтверджуються підписами
працівника станції і вантажовласника.
Один примірник накопичувальної картки,
відомості плати за користування
вагонами та контейнерами, за подавання,
забирання вагонів та маневрову роботу
надаються вантажовласнику.

Згідно п.3 Правил користування вагонами
і контейнерами, облік часу
користування вагонами і контейнерами
та нарахування плати за користування
ними провадиться на станціях
відправлення та призначення за
Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46, яка складається на
підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45,
Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а,
Актів загальної ф. ГУ-23.

Відомості плати за користування
вагонами (контейнерами) мають
підписуватися начальником станції і
вантажовласника щоденно або в періоди
пред'явлення їх станцією до
розрахункового підрозділу, що
встановлюються начальником залізниці.
У разі непогодження даних, зазначених у
відомості, представник
вантажовласника зобов'язаний
підписати відомість із зауваженнями
(п.4 Правил користування вагонами і
контейнерами).

У разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери (п.8 Правил користування
вагонами і контейнерами).

Згідно п.9 Правил користування вагонами
і контейнерами про затримку вагонів і
контейнерів з вини вантажовласника на
підходах до станції призначення
залізниця видає наказ.

Облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією. Усі дані, вказані в цьому
акті, передаються станцією у
"Повідомленні про затримку вагонів" до
інформаційно-обчислювального центру
залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у
трьох екземплярах - один залишається на
станції затримки і два додаються до
перевізних документів.

Станція призначення інформує
вантажовласника про затримку вагонів з
його вини, передаючи йому копію
Повідомлення про затримку вагонів не
пізніше двох годин після його
отримання (телефонограмою, телеграфом,
поштовим зв'язком, через посильних,
факсом або іншим способом,
установленим начальником станції за
погодженням з вантажовласником) (п.10
Правил користування вагонами і
контейнерами).

Як вбачається з матеріалів справи у
вересні 2012 року по накладним №47870514,
№47788997, №47849823, №47789094, №47789110, №47781620,
№47781679, №47795521, №47795489, №47795430, №47795505,
№47808688, №47808589, №47808647, №42369850, №42369827,
№42369835, №42369843, №42369678, №42369694, №42369884,
№42329425, №42333245 відповідач прийняв
порожні вагони власності ТОВ
"Спецвагон Транслізинг", ДП
"Трансгарант-Україна", ТОВ
"Інтерлізінвест", ТОВ "Євразтранс
Україна" до перевезення на адресу
одержувача ВАТ «Південний ГЗК».

На шляху прямування дані вагони були
затримані на станціях підходу Кривий
Ріг Західний, Чортомлик, Мусіївка
Придніпровської залізниці через
зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг у зв'язку з
неприйняттям вантажу одержувачем ВАТ
«Південний ГЗК» на свою під'їзну колію,
про що відповідачем склались
відповідні акти, накази та
направлялись позивачеві повідомлення
про затримку вагонів.

Облік часу перебування вагонів на
під'їзній колії ВАТ "Південний ГЗК"
проводився ст. Кривий Ріг
Придніпровської залізниці за
відомостями плати за користування
вагонами форми ГУ-46 № 25093023, 25093026, 27093047,
які позивачем не підписані.

На підставі вищезазначених відомостей
відповідачем нараховано плату за
користування вагонами у розмірі 85 110
грн. 50 коп. (без ПДВ), що списана з
особового рахунку ВАТ "Південний ГЗК"
(переліки №20120926 від 26.09.2012 року, №20120928
від 28.09.2012 року).

Позивач вважає, що відповідачем
неправомірно списана вищезазначена
сума, яку він і просить стягнути з нього
на свою користь в якості збитків.

Плата за користування вагонами в разі
їх затримки на станціях підходу
нараховується в разі затримки вагонів
з причин, які залежать від
вантажовласника (п. 8 Правил
користування вагонами і контейнерами).

Відповідач посилається на ті
обставини, що не міг доставити вагони
на станцію призначення з вини позивача.

Як зазначено у актах про затримку
вагонів, складених ДП "Придніпровська
залізниця" №33 від 17.09.2012 року, №25 від
23.09.2012 року, №15 від 18.09.2012 року затримка
вагонів відбулась по причині скупчення
вагонів на ст. Кривий Ріг
Придніпровської залізниці, які прибули
на адресу ВАТ "Південний ГЗК" і
несвоєчасного вивільнення колій від
вантажу.

Згідно п.17 листа Вищого господарського
суду від 29.11.2007 року, №01-8/917 "Про
деякі питання судової практики
застосування Статуту залізниць
України, інших норм транспортного
законодавства" підстави звільнення
вантажовласника від плати за
користування вагонами передбачені в п.
121 Статуту залізниць України та в п. 16
Правил користування вагонами і є
вичерпними.

Відповідно п. 121 Статуту залізниць
України вантажовідправник,
вантажоодержувач, порт звільняються
від плати за користування вагонами і
контейнерами: а) якщо затримка вагонів
або контейнерів виникла через стихійне
лихо, що спричинило припинення руху на
залізничних під'їзних коліях, а також
через стихійне лихо або аварію на
підприємстві, внаслідок яких згідно з
чинними положеннями заборонено
виконувати вантажні роботи; б) у
разі подання залізницею вагонів
(контейнерів) у кількості, що перевищує
максимальну переробну спроможність
навантажувальних і розвантажувальних
пунктів відправника і одержувача; в) у
інших випадках, передбачених
Правилами.

Згідно п. 16 Правил вантажовласник
звільняється від плати за користування
вагонами і контейнерами: а) якщо
затримка вагонів або контейнерів
виникла через стихійне лихо, що
спричинило припинення руху на
залізничних під'їзних коліях, а також
через стихійне лихо або аварію на
підприємстві, внаслідок яких згідно з
чинними положеннями заборонено
виконувати вантажні роботи; б) у разі
подання локомотивом залізниці вагонів
і контейнерів на фронти навантаження
(вивантаження) у кількості, що
перевищує їх максимальну переробну
спроможність. Вказана максимальна
переробна спроможність визначається
за договором між залізницею і
вантажовласником; в) у разі затримки
прийняття залізницею вагонів, які
пред'явлено їй до здачі, з причин, що
залежать від залізниці. Час такої
затримки зазначається у графі
"Примітки" Пам'ятки про
подавання/забирання вагонів, цей час
виключається із загального часу
користування вагонами (контейнерами).
Причина звільнення від плати за
користування вагонами і контейнерами
зазначається у графі "Примітки"
відомості плати за користування
вагонами (контейнерами).

В силу ст. 614 Цивільного кодексу України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що
поїзд №3554 прибув на ст. Чортомлик 20.09.2012
року о 05 год. 01 хв. Доказів того, що у
проміжок часу між його прибуттям та
видачею залізницею наказу №386 від
23.09.2012 року о 12 год. 30 хв. спірні
вагони неможливо було подати позивачу
з його вини відповідачем не надано.
Аналогічні докази також не надано
відносно прибуття поїзду №2112 16.09.2013
року о 05 год. 35 хв. та поїзду №2172 17.09.2012
року о 00 год. 52 хв. (наказ залізниці №356
від 17.09.2012 року о 10 год. 30 хв.).

Приймаючи до уваги вищезазначені
обставини, надання відповідачем актів
про затримку вагонів, актів загальної
форми, які носять односторонній
характер (вимоги п.8 Правил
користування вагонами і контейнерами
передбачають наявність підписів
представника станції та
вантажовласника на акті загальної
форми); наявність в матеріалах справи
відомостей плати за користування
вагонами, які ВАТ "Південний ГЗК" не
підписані, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідачем порушено
порядок оформлення факту затримки
вагонів; не доведено факту
неможливості подачі спірних вагонів,
затриманих на станціях підходу
впродовж періоду їх затримки.

Отже, підстави для затримки вагонів і
як наслідок нарахування плати за їх
користування за час затримки були
відсутні; залізницею неправомірно
нарахована та списана з позивача плата
за користування вагонами, що є його
збитками в розумінні ст.ст. 22, 623
Цивільного кодексу України та ст.ст. 224,
225 Господарського кодексу України,
оскільки наявний повний склад
цивільного правопорушення.

Щодо актів загальної форми №4768 від
25.09.2012 року, №4769 від 25.09.2012 року, №4774 від
27.09.2012 року, в яких зазначено, що
представник ВАТ "Південний ГЗК" для
підписання спірних відомостей не
з'явився, слід зазначити, що
відповідачем не подано доказів, що
примірники вказаних актів були додані
до перевізних документів залізницею
під час перевезення, як того вимагає п.3
Правил складання актів, ст. 129 Статуту
залізниць України; обізнаності
вантажовласника про необхідність
підписання таких відомостей, а за
наявності на це підстав із
зауваженнями.

Судова колегія погоджується із
позицією позивача щодо обчислення
строку позовної давності відповідно до
ст. 315 Господарського кодексу України,
він звернувся до суду в межах
визначеного цією нормою строку
позовної давності, тому заява
відповідача про його застосування
відхиляється.

Посилання відповідача відносно
припинення провадження у справі
колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки як вбачається із
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15.05.2013р.
у справі №904/1859/13-г предметом позову
було стягнення на підставі положень
ст. 1212 Цивільного кодексу України
безпідставно набутих коштів, в той час,
як у даній справі предметом вимог є
стягнення збитків, завданих порушенням
відповідачем умов договору та вимог
нормативно-правових актів щодо
нарахування та списання плати за
користування вагонами.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст. 101, 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 01.10.2013
року у справі №904/5818/13 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства
"Придніпровська залізниця" на користь
відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" 102 132 грн. 60 коп. збитків, 2 042
грн. 65 коп. судового збору за подання
позову до господарського суду, 1 021 грн.
33 коп. судового збору за перегляд
судового рішення апеляційною
інстанцією.

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати
наказ відповідно до ст.116, 117
Господарського процесуального кодексу
України.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
Л.П. Широбокова

Суддя
О.В. Чус

(Повний текст постанови складено 14.01.2014
року).