ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

09 січня 2014 року
Справа № 913/3072/13

Провадження № 6/913/3072/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шмега-Транс", м.
Болехів Івано-Франківської області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транспортна
компанія "ЛУГАНСЬКЗОВНІШТРАНС", м.
Луганськ

про стягнення 72 722 грн. 50 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засідання брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не
прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості за договором № 01/06/13
перевезення вантажів автомобільним
транспортом у міжнародному сполученні
від 01.06.2013 у сумі 72 722 грн. 50 коп.

Представники сторін в судове
засідання не з'явилися, але вказана
обставина не є перешкодою для розгляду
справи по суті, у зв'язку з чим справа
судом розглядається за відсутністю
представників позивача та відповідача,
які були належним чином повідомлені
про дату та час слухання даної справи.

Від позивача надійшло клопотання б/н
від 26.12.2013 про зменшення позовних вимог,
за яким останній просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості по
виконанню договірних зобов'язань в
розмірі 55 011 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

З урахуванням наведеного, суд приймає
клопотання позивача до розгляду як
клопотання про зменшення розміру
позовних вимог, у зв'язку з чим
позовними вимогами слід вважати саме
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 55 011 грн. 00 коп.

У зв'язку зі зменшенням розміру
позовних вимог до 55 011 грн. 00 коп. сума
судового збору, сплачена позивачем при
поданні позовної заяви (1 720 грн. 50 коп.)
відповідає встановленому чинним
законодавством розміру, тому не
підлягає доплаті.

Також позивачем наданий лист від 26.12.2013,
за яким зазначено, що станом на 26.12.2013
заборгованість становить 55 011 грн. 00
коп., з яких неоплаченими залишилися
кошти в сумі 19 916 грн. 00 коп. за рахунком
фактурою СФ-0000307 від 29.07.2013 (акт
здачі-прийняття робіт № СФ-0000307 від
05.08.2013) на суму 33 916 грн. 00 коп.), а також
рахунок-фактура № СФ-0000330 від 09.08.2013 на
суму 35 095 грн. 00 коп. (акт
здачі-прийняття виконаних робіт №
СФ-0000330 від 16.08.2013 на суму 35 095 грн. 00 коп.).

Відповідач за запереченнями від
16.12.2013 вважає, що доводи позивача
необґрунтовані та зазначає, що
підприємство надає послуги з
експедирування. Так, укладення
договору № 01/06/13 від 01.06.2013 з позивачем
було обумовлено необхідністю
перевезення вантажу для ТОВ «НПО
Сварог» за договором № 29/05 від 29.05.2012.
Оскільки останнє не розрахувалося з
відповідачем за надані експедиційні
послуги, відповідач, в свою чергу, не
мав змоги розрахуватися з позивачем по
справі. Також відповідач вказує, що з
часу складання позовної заяви та на цей
момент сплатив позивачу кошти в сумі 23
711 грн. 50 коп., що підтверджено
відповідними платіжними документами,
які долучені до заперечень.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає наступне.

01.06.2013 між сторонами у справі був
укладений договір про перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
міжміському сполученні № 01/06/13, за
умовами якого позивач зобов'язався
надати відповідачу певні послуги, а
останній, в свою чергу, зобов'язався
оплатити ці послуги.

Так, на підставі відповідних
договорів-заявок відповідача, позивач
надав останньому автотранспортні
послуги на загальну суму 102 722 грн. 55
коп., що підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ СФ-0000299 від 31.07.2013, № СФ-0000307 від 05.08.2013,
№ СФ-0000330 від 16.08.2013 та іншими
матеріалами справи.

Відповідачем оплата наданих послуг
здійснена частково, у зв'язку з чим, за
розрахунком позивача, залишилась
заборгованість в сумі 55 011 грн. 00 коп.,
яку позивач просить стягнути на свою
користь.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на норми ст. ст. 525, 526, 625, 916
ЦК України та інші.

Оскільки відповідачем сума
заборгованості в добровільному
порядку сплачена не була, позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, вказаних у відзиві та
наведених вище.

Оцінивши матеріали справи та доводи
сторін у їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

01.06.2013 між ТОВ «Омега-Транс» (перевізник
за договором, позивач у справі) та ТОВ
«Транспортна компанія
«Луганськзовніштранс» (експедитор за
договором, відповідач у справі) був
укладений договір перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
міжміському сполученні № 01/06/13.

Згідно п. 1 договору його предметом є
взаємовідносини сторін, що виникають
при транспортуванні в міжміському
сполученні.

Згідно п. 1.2 договору перевізник надає
послуги з перевезення вантажів на
підставі заявки, яка подається
експедитором у письмовій формі (факсом)
до початку завантаження та є
невід'ємною частиною договору.

Згідно ст. 929 ЦК України встановлено, що
за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

Згідно п. 4.1 договору оплата послуг
перевізника здійснюється експедитором
на підставі оригіналів
товарно-транспортної накладної,
рахунку, податкової накладної, акту
виконаних робіт.

Згідно п. 4.2 договору порядок і строк
оплати визначається у заявках.

Так, відповідачем було надано
відповідачу 3 договори - заявки від
18.07.2013, 24.07.2013, 24.07.2013.

Відповідачем на виконання вказаних
заявок, позивачу були надані
відповідні послуги, що підтверджується
міжнародними товарно-транспортними
накладними CMR № № 100113, 100087, 100295 та між
сторонами було підписано акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ СФ-0000299 від 31.07.2013 на суму 33 711 грн. 50
коп., № СФ-0000307 від 05.08.2013 на суму 33 916
грн. 00 коп., № СФ-0000330 від 16.08.2013 на суму 35
095 грн. 00 коп., а всього на суму 102 722 грн.,
50 коп. З метою отримання оплати за
надані послуги позивач виставляв
відповідачу відповідні рахунки.

Відповідачем оплата наданих послуг
здійснена частково, у зв'язку з чим, за
розрахунком позивача, за відповідачем
залишилась заборгованість в сумі 55 011
грн. 00 коп.

В ході судового процесу, відповідачем
вказані обставини не спростовані,
доказів оплати послуг не надано.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу
України, зокрема, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

В даному випадку, позивач виступає як
кредитор, а відповідач як боржник.

Відповідачем доказів оплати наданих
послуг в повному обсязі не
представлено.

Виходячи з наведеного, слід зазначити,
що станом на день підписання актів
виконаних робіт (31.07.2013, 05.08.2013, 16.08.2013)
відповідачем фактично були отримані
відповідні послуги та оригінали
передбачених договором та заявками
документів, у зв'язку з чим на момент
звернення до суду із даним позовом у
позивача виникло право вимоги суми
заборгованості за надані послуги по
договору №01/06/13 від 01.06.2013.

Виходячи з наведеного, доводи
відповідача слід відхилити як
необґрунтовані, а позовні вимоги слід
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
зі сплати суми мінімального розміру
судового збору, встановленого законом
та сплаченого позивачем, а саме 1 720 грн.
50 коп. слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транспортна
компанія «Луганськзовніштранс», м.
Луганськ, вул. Коцюбинського, буд. 19, кв.
52, код 33182197, на користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Омега-Транс»,
Івано-Франківська область, м. Болехів,
вул. Коновальця, буд. 128, ,
борг в сумі 55 011 грн. 00 коп., витрати зі
сплати судового збору в сумі 1 720 грн. 50
коп., видати наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 14.01.2014.

Суддя Т.А. Василенко