номер провадження справи 18/78/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014
Справа № 908/3915/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАКЕТТІ" (69118, м.
Запоріжжя, вулиця Автозаводська, 8/103)

до відповідача публічного
акціонерного товариства
"Мелітопольський м'ясокомбінат" (72319,
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
Кірова, 175)

про стягнення 15177,40 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Колосков О.В.,
довіреність № б/н від 26.11.2013 р., паспорт
серії СВ № 887889 від 13.07.2004 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Судом розглядаються позовні вимоги про
стягнення з публічного акціонерного
товариства «Мелітопольський
м'ясокомбінат» на користь ТОВ
«ПАКЕТТІ» заборгованості у розмірі
15177,40 грн., яка виникла внаслідок
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за договором поставки № П-77
від 18.03.2013 р.

Ухвалою суду від 03.12.2013 року порушено
провадження у справі № 908/3915/13,
присвоєно справі номер провадження
18/78/13, судове засідання призначене на
09.01.2014 р. У зв'язку з неявкою
представників сторін ухвалою суду від
09.01.2014 р., у відповідності до ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладався на
23.01.2014 р.

Позивач вимоги суду не виконав,
витребувані документи не надав,
уповноваженого представника в судове
засідання не направив, про поважність
причин неявки суд не повідомив.

До початку розгляду справи по суті
представник відповідача заявляв
клопотання про залишення позову без
розгляду у зв'язку з повторною неявкою
позивача у судове засідання без
поважних причин.

Клопотання про залишення позову без
розгляду судом відхилено, оскільки
матеріали справи містять достатньо
доказів для розгляду спору по суті і
відсутність позивача не перешкоджає
вирішенню спору.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти наявності
заборгованості за договором поставки
№ П-77 від 18.03.2013 р. не заперечував, разом
з тим надав суду докази часткової
сплати заборгованості у розмірі 500,00
грн. 09.09.2013 р., тобто до моменту
звернення позивача з позовом до суду,
просив в цій частини позовних вимог
відмовити, судовий збір покласти на
сторони пропорційно.

Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК
України за наявними в ній матеріалами
та без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 23.01.2014 р. розгляд
справи був закінчений, судом оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПАКЕТТІ»
(постачальник, позивач у справі) та
публічне акціонерне товариство
«Мелітопольський м'ясокомбінат»
(покупець, відповідач у справі) 18.03.2013
року уклали договір поставки № П-77
(надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник зобов'язується передати
товар у встановлений договором строк у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього грошову суму згідно
договору.

Предметом поставки є товар
постачальника. Кількість, асортимент
та ціна товару встановлюється згідно
специфікації та накладних, підписаних
постачальником і покупцем (їх
уповноваженими представниками), які є
невід'ємною частиною цього договору (п.
1.3, 1.4 договору).

Пунктом 4.3 договору визначений перелік
документів, які постачальник
зобов'язаний передати покупцю при
відвантажені товару.

Поставлений за договором товар
оплачується за цінами згідно
специфікації, рахунків і
товарно-транспортних накладних.
Накладні підписуються постачальником
і покупцем (їх представниками) (п. 6.1
договору).

Оплата товару виконується шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок постачальника з відстрочкою
платежу в 45 календарних днів (п. 6.3
договору).

Згідно з п. 11.1 договору цей договір
вступає в дію з часу його підписання
сторонами і діє до 31 грудня 2013 р.

На виконання умов договору позивач на
підставі видаткових накладних №
пфл164-13 від 28.03.2013 р., № пфл203-13 від 12.04.2013
р., № пфл203/1-13 від 12.04.2013 р., № пфл218-13 від
15.04.2013 р., № пфл258-13 від 24.04.2013 р.,
№пфл258/1-13 від 25.04.2013 р., №
пфл258/3-13 від 26.04.2013 р. поставив
відповідачу продукцію на загальну суму
16348,40 грн.

Разом з тим, покупець прийняті на себе
зобов'язання щодо оплати отриманої
продукції у встановлені договором
строки та розмірі не здійснив,
розрахувався із постачальником
частково.

З урахуванням вищевикладеного, позивач
звернувся за захистом своїх порушених
прав до суду.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
про стягнення 15177,40 грн. підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного:

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України
господарські зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК
України.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Нормами ст. 712 ЦК України встановлено,
що за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивачем враховано при зверненні до
суду, що 22.05.2013 р. відповідачем сплачено
за договором 1171,00 грн.

В судовому засіданні було встановлено,
що 09.09.2013 р. відповідач в добровільному
порядку сплатив суму заборгованості за
договором поставки № П-77 від 18.03.2013 р. у
розмірі 500,00 грн. (п'ятсот грн. 00 коп.),
внаслідок чого сума заборгованості
склала 14677,40 гривень, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 201241 від 09.09.2013 р. з призначенням
платежу - «за одержану етикетку згідно
накладної № 164-13 від 28.03.2013 р.» на
розрахунковий рахунок, зазначений у
договорі.

Оскільки відповідач часткову оплату
суми боргу здійснив до подачі
позивачем позову до суду, позовні
вимоги щодо стягнення заборгованості
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 14677,40 грн., в решті вимог - 500,00
грн. слід відмовити, внаслідок їх
безпідставності.

Факт наявності заборгованості за
договором поставки № П-77 від 18.03.2013 р. в
розмірі 14677,40 грн. підтверджується
матеріалами справи та визнається
відповідачем.

Відповідно до ст. 22 ГПК України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, відповідно до статті 49
ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства
«Мелітопольський м'ясокомбінат» (72319,
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
Кірова, 175, , п/р 1366 у
ПАТ «ПУМБ» м. Запоріжжя, МФО 334851) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «ПАКЕТТІ» (69118, м.
Запоріжжя, вулиця Автозаводська, 8/103,
, п/р 5806 в ПАТ КБ
«Приватбанк» м. Запоріжжя, МФО 313399) 14677,40
грн. (чотирнадцять тисяч шістсот
сімдесят сім грн. 40 коп.) основного
боргу, 1663,82 грн. (одну тисячу шістсот
шістдесят три грн. 82 коп.) судового
збору. Видати наказ.

3. В частині стягнення 500,00 грн.
основного боргу в позові відмовити

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 25 січня 2014
р.