ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 січня 2014 року Справа № 907/180/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіФролова Г.М., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття"на постановуЛьвівського
апеляційного господарського суду від
12.11.2013 рокуу справі№
907/180/13-ггосподарського
судуЗакарпатської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "ОТП Банк"до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття"про звернення стягнення
на предмет іпотеки за договором
іпотеки № РМ-SME від 17.04.2008 року, шляхом
його примусового продажуза зустрічним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття"доПублічного акціонерного
товариства "ОТП Банк"за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог, на предмет спору: Приватного
нотаріуса Іршавського нотаріального
округу ОСОБА_4провизнання недійсним
договору наступної іпотеки №
РМ-SME від 17.04.2008 року, визнання недійсною
заборони приватного нотаріуса
Іршавського нотаріального округу
ОСОБА_4 № 466

В с т а н о в и в:

Касаційна скарга товариства з
обмеженою відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття" на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
12.11.2013 року у справі № 907/180/13-г не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України до
касаційної скарги повинні додаватися
докази сплати судового збору.

За приписами ч. 2 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
справляється у розмірі 2 (двох)
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а у разі подання
позовної заяви немайнового характеру -
1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду касаційної скарги
на рішення суду судовий збір
справляється у розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір" за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що наведене стосується
об'єднання в одній позовній заяві вимог
майнового і немайнового характеру,
зв'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, предметом позову даної
справи є звернення стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки №
РМ-SME від 17.04.2008 року, шляхом його
примусового продажу та визнання
недійсним договору наступної іпотеки
№ РМ-SME від 17.04.2008 року,
визнання недійсною заборони
приватного нотаріуса Іршавського
нотаріального округу ОСОБА_4 № 466.

З поданої товариством з обмеженою
відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття" касаційної скарги
вбачається, що останній оскаржує
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013 року в
повному обсязі, якою розглянуто вимоги
первісної позовної заяви та
зустрічного позову.

Однак, до поданої касаційної скарги,
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття" додано квитанцію №
від 29.11.2013 року, яке підтверджує сплату
судового збору в розмірі 1 218, 00 грн.,
тобто в розмірі меншому ніж
встановлено Законом.

Враховуючи вищевикладене квитанція №
від 29.11.2013 року, якою сплачено
судовий збір за подання касаційної
скарги в розмірі 1218,00 грн. не може
рахуватись належним доказом сплати
судового збору в розмірі встановленому
Законом.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
та розмірі.

У зв'язку з поверненням касаційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття" на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113
заява відповідача про зупинення
виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
12.11.2013 року до закінчення їх перегляду в
касаційному порядку не розглядається.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, сторона у справі
має право повторно подати касаційну
скаргу.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Туристично-оздоровчий комплекс
"Закарпаття" на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
12.11.2013 року у справі № 907/180/13-г повернути
скаржнику.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська
СуддіГ.М. Фролова О.В. Яценко