ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.01.14р. Справа № 904/9188/13

За позовом Українсько-болгарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Бумпаксервіс", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Евроднепр", смт
Ювілейне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 38 877,25 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: Іванова О.М., довіреність
№ 11 від 30.09.2013 року, представник;
Кучеренко О.К., довідка серії АА № 536899 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України,
генеральний директор

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Українсько-болгарське товариство з
обмеженою відповідальністю
"Бумпаксервіс" звернулось до
господарського суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Евроднепр" про
стягнення з останнього на свою користь
основного боргу за договором № 50 від
12.06.2012 року у сумі 35 250,00 грн., пені у сумі
2 974,77 грн., 3% річних у сумі 652,48 грн.,
загальна заборгованість: 38 877,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем договору № 50
від 12.06.2012 року в частині повної та
своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на участь представника у
судовому засіданні, про день, час, та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином відповідно до вимог
частини 1 статті 64 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд зазначає, що розгляд справи може
бути відкладений виключно у зв'язку із
неможливістю розглянути справу у
даному судовому засіданні, а не з
формальних підстав - у зв'язку з неявкою
відповідача. До того ж, суд вже
відкладав розгляд справи, надаючи
можливість учасникам судового процесу
реалізувати свої процесуальні права на
представництво інтересів у суді та
подання доказів в обґрунтування своїх
вимог та заперечень. Таким чином,
підстави для відкладення розгляду
справи відсутні.

Відзиву на позов Товариство з
обмеженою відповідальністю "Евроднепр"
до суду не надало, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами (стаття 75 Господарського
процесуального кодексу України).

Розгляд справи був відкладений з 11.12.2013
року на 24.12.2013 року та з 24.12.2013 року на
22.01.2014 року.

У судовому засіданні 22.01.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2012 року між Українсько-болгарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Бумпаксервіс"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Евроднепр"
(покупець) був укладений договір № 50
(далі Договір), відповідно до умов п. 1.1.
якого постачальник зобов'язується
виготовити і передати у власність
покупцеві мішки паперові (далі
продукція), а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити її на умовах,
передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна на
продукцію, що поставляється за цим
Договором, може змінюватися в період
дії Договору і повинна узгоджуватися
обома сторонами. Нова ціна вказується в
товаросупровідних документах. Зміна
ціни в односторонньому порядку не
допускається.

Згідно п. 3.3. Договору розрахунки по
кожній партії продукції здійснюються
шляхом переведення безготівкових
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника. Умови оплати: 100%
передплата. Підставою для оплати є
рахунок-фактура, виставлена
постачальником. Валюта оплати:
національна валюта України.

За умовами п. 4.1. Договору продукція
поставляється партіями за письмовим
замовленням покупця. У замовленні
повинно бути вказано: розмір мішка,
кількість шарів паперу, наявність
флексодруку, назва логотипу, а також
термін поставки. Підтвердженням
прийому замовлення до виконання є
рахунок на оплату партії продукції,
виставлений постачальником. При цьому
датою прийому замовлення вважається
дата виписки рахунку.

Продукція поставляється зі складу
постачальника у строки, узгоджені
обома сторонами. Право власності на
продукцію переходить від
постачальника до покупця з моменту її
фактичної поставки. Датою поставки
партії продукції вважається дата
підписання видаткової накладної
уповноваженим представником покупця.

12.06.2012 року сторони уклали Додаткову
угоду до Договору поставки товару № 50
від 12.06.2012 року, відповідно до якої
сторони домовилися п. 3.3. Договору
змінити, виклавши в наступній редакції:
"п. 3.3. Розрахунки по кожній партії
продукції здійснюються шляхом
переведення безготівкових грошових
коштів на розрахунковий рахунок
постачальника. Умови оплати: поставка
першої партії продукції - 100%
передоплата, оплата другої партії
продукції - протягом 10 (десяти)
календарних днів з дня отримання
продукції та рахунку на оплату, оплата
наступних партій продукції - протягом 21
(двадцяти одного) календарного дня з
дня отримання продукції та рахунку на
оплату. Підставою для отмання оплати є
рахунок-фактура, виставлена
постачальником. Валюта оплати:
національна валюта України".

Також сторони домовилися додати до
Договору п. 3.4. в наступній редакції: " п.
3.4. Сторонни домовились, що замовлення
наступної партії товару можливо лише
після оплати попередньої партії
товару."

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу продукцію за
договором № 50 від 12.06.2012 року на
загальну суму 266 850,00 грн., що
підтверджується наданими позивачем
копіями накладних: № 320 від 09.08.2012 року у
сумі 32 500,00 грн., № 338 від 27.08.2012 року у
сумі 32 500,00 грн., № 351 від 07.09.2012 року у
сумі 32 500,00 грн., № 360 від 17.09.2012 року у
сумі 32 500,00 грн., № 372 від 26.09.2012 року у
сумі 6 500,00 грн., № 380 від 01.10.2012 року у
сумі 16 600,00 грн., № 392 від 09.10.2012 року у
сумі 32 500,00 грн., № 408 від 17.10.2012 року у
сумі 32 500,00 грн., № 422 від 26.10.2012 року у
сумі 48 750,00 грн.

По кожній зазначеній накладній позивач
також надав копії рахунків та
довіреностей, виданих відповідачем
його уповноваженим особам для
отримання продукції від позивача.

Відповідно до накладної № 408 та
довіреності № 926 від 17.10.2012 року
відповідач отримав продукцію на суму 32
500,00 грн. Наступну партію продукції
відповідач отримав 26.10.2012р. на суму 48
750,00грн., що підтверджується накладною
№ 422 та довіреністю № 968 від 26.10.2012 року.

Відповідач прийняв всю продукцію,
однак в порушення умов Договору лише
частково оплатив вартість отриманої
продукції, а саме станом на 17.12.2012 року
у відповідача виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 81 250,00 грн.
Відповідач здійснював оплату за товар
частково, з затримкою термінів
платежів, внаслідок чого станом на
20.11.2013 року в останнього виникла
заборгованість перед позивачем на суму
35 250,00 грн.

В підтвердження даної заборгованості
позивач надав акт звірки взаємних
розрахунків станом на 22.11.2013 року, а
також копії платіжних доручень про
часткову оплату поставленої продукції:
№ 6357 від 23.08.2012 року у сумі 32 500,00 грн., №
6548 від 10.09.2012 року у сумі 32 500, 00 грн., №
6633 від 17.09.2012 року у сумі 12 500,00 грн., №
6778 від 28.09.2012 року у сумі 20 000,00 грн., №
6873 від 09.10.2012 року у сумі 32 500,00 грн., №
6969 від 16.10.2012 року у сумі 23 100,00 грн., №
7107 від 25.10.2012 року у сумі 32 500,00 грн., № 909
від 17.12.2012 року у сумі 2 000,00 грн., № 22 від
11.01.2013 року у сумі 3 000,00 грн., № 123 від
14.01.2013 року у сумі 3 000,00 грн., № 196 від
25.01.2013 року у сумі 5 000,00 грн., № 354 від
01.02.2013 року у сумі 3 000,00 грн., № 468 від
12.02.2013 року у сумі 15 000,00 грн., № 651 від
01.03.2013 року у сумі 5 000,00 грн., № 853 від
21.03.2013 року у сумі 10 000,00 грн., загальна
сума часткової оплати: 231 600,00 грн.,
відповідно сума боргу складає 32 250,00
грн. (266 850,00 грн. (загальна сума
поставленого товару позивачем
відповідачу) - 231 600,00 грн. (сума
часткової оплати відповідачем
поставленої позивачем продукції).

11.12.2012 року позивач з метою
врегулювання фінансових розрахунків
між підприємствами звернувся до
відповідача з претензією № вих.№ 548 про
погашення заборгованості у сумі 81
250,00грн.

За результатами розгляду претензії
відповідач направив 14.01.2013 року на
адресу позивача гарантійний лист №
140113, яким запропонував графік
погашення заборгованості та частково
погасив заборгованість.

29.05.2013 року позивач повторно надсилає
відповідачу лист № 265 з проханням
погасити заборгованість та направляє
акт звірки взаєморозрахунків за період
з 09.08.2012 року по 16.05.2013 року для
підписання.

Листом № 115 від 04.06.2013 року відповідач
від заборгованості не відмовляється та
зобов'язується погасити борг в термін
до липня 2013 року, знову направляє
графік погашення заборгованості, однак
заборгованість не погашена до цього
часу, станом на 20.11.2013 року за
відповідачем рахується заборгованість
в сумі 35 250,00грн., що і є причиною
виникнення спору.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України
встановлює вимогу щодо виконання
зобов'язань належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно відлягає
виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного
кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до п. 3.3. Додаткової угоди до
Договору поставка першої партії
продукції - 100% передоплата, оплата
другої партії продукції - протягом 10
(десяти) календарних днів з дня
отримання продукції та рахунку на
оплату, оплата наступних партій
продукції - протягом 21 (двадцяти одного)
календарного дня з дня отримання
продукції та рахунку на оплату.

Згідно п. 5.2. Договору днем здійснення
платежу вважається день в який сума, що
підлягає до сплати зараховується на
розрахунковий рахунок покупця.

Як передбачено ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Наведеними вище листами сторони
погодили інші строки погашення
заборгованості, зокрема, позивач
листом № 299 від 17.06.2013 року та листом № 24
від 21.01.2013 року дав позитивну відповідь
на узгодження запропонованого
відповідачем графіку погашення
заборгованості.

Таким чином сторони змінили умови щодо
строку оплати поставленої продукції у
порівнянні з попередньою редакцією
Договору.

Отже, строк оплати поставленої
позивачем відповідачу продукції за
наведеними вище видатковими
накладними є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленої
продукції відповідач не надав, доводи
позивача щодо наявності боргу за
поставлений товар у сумі 32 250,00 грн.
шляхом надання належних доказів не
спростував.

За наведеного, є правомірними та
підлягають задоволенню позовні вимоги
про стягнення з відповідача на користь
позивача основного боргу за
поставлений товар у сумі 32 250,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського
кодексу України виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою.
Виконання зобов'язання забезпечується,
якщо це встановлено договором або
законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

За умовами п. 5.2. Договору у разі
порушення термінів оплати покупець
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочки.

Позивач нарахував та заявив до
стягнення пеню за період прострочення
оплати з серпня 2012 року по листопад 2013
року (по кожній видатковій накладній
окремо) у загальній сумі 2 974,77 грн., при
цьому позивач вірно зазначає строки
нарахування пені, оскільки сторони
змінили умови щодо строку оплати
поставленої продукції шляхом обміну
листами.

Судом перевірено правильність
розрахунку пені та встановлено, що
позивач просить стягнути пеню у
меншому розмірі, ніж передбачено
договором та чинним законодавством
(3030,08 грн.), що є правом позивача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 3% річних за з серпня 2012
року по листопад 2013 року (по кожній
видатковій накладній окремо) у сумі 652,48
грн.

Судом перевірено правильність
розрахунку 3% річних та встановлено, що
позивач просить стягнути 3% річних у
меншому розмірі, ніж передбачено
договором та чинним законодавством
(654,86 грн.), що є правом позивача.

Оскільки прострочення оплати товару
має місце, є правомірними та підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача на користь
позивача пені за період прострочення
оплати з серпня 2012 року по листопад 2013
року (по кожній видатковій накладній
окремо) у сумі 2 974,77грн. та 3% річних за
період прострочення оплати з серпня 2012
року по листопад 2013 року у сумі 652,48 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод: кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Європейський суд з прав людини
під терміном "власність" розуміє також
грошові кошти, що підлягають оплаті.
Невиконанням обов'язку щодо оплати
отриманого товару відповідач порушує
права позивача, безпідставно не
передаючи грошові кошти (вартість
товару) у власність позивача.

Таким чином, заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача у сумі 1
720,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись
частиною 1 статті 1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, статтями 525, 526,
530 Цивільного кодексу України, статтями
193, 199 Господарського кодексу України,
статтями 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Евроднепр" (52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Радгоспна, буд. 98, ідентифікаційний
код 67) на користь
Українсько-болгарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бумпаксервіс" (49026, м. Дніпропетровськ,
вул. Артеківська, буд. 12, кв. 1,
ідентифікаційний код 30540167)
заборгованість у розмірі 35 250,00 грн.,
пеню у розмірі 2 974,77 грн., 3% річних у
розмірі 652,48 грн. та судовий збір у
розмірі 1 720,50 грн., про що видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено - 27.01.2014 року.

Суддя
О.М. Крижний