ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.01.2014
Справа № 905/7362/13

Господарський суд Донецької
області у складі головуючого судді
Чернової О.В., при секретарі судового
засідання Лагодіні Д.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська нова
перевізна компанія", м. Дніпропетровськ

до відповідача Приватного
підприємства "ГЕЛІКОН", с. Богоявленка
Маріїнського району Донецької області

про стягнення заборгованості в розмірі
25 706 918,51грн., з яких 22 983 672,00 грн. - сума
основного боргу, 2 377 267,88 грн. - пеня, 345
978,63 грн. - 3% річних, -

За участю представників сторін:

від позивача: Курманова М.С. за
довіреністю

від відповідача: Кірячок І.О. за
довіреністю

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська нова
перевізна компанія", м.
Дніпропетровськ (далі-Позивач)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Приватного підприємства "ГЕЛІКОН", с.
Богоявленка Маріїнського району
Донецької області (далі-Відповідач) про
стягнення заборгованості в розмірі
26 608 767,51грн., з яких 22 983 672,00 грн. -
сума основного боргу, 3 271 234,33 грн. -
пеня, 353 861,18 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором оренди залізничного
рухомого складу №01/12-А від 01.03.2012р.,
внаслідок чого утворилась стягувана
заборгованість та виникли підстави для
нарахування пені та 3% річних.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує 16, 525, 526, 530, 611, 625 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 82
Господарського процесуального кодексу
України.

04 листопада 2013р. Відповідач через
канцелярію суду надав відзив на
позовну заяву, в якому вказав на
відсутність в матеріалах справи
доказів отримання рахунків на оплату
орендної плати Відповідачем, протоколу
узгодження договірної ціни на оренду
рухомого складу, невідповідність даних
позивача про кількість вагонів
кількості вагонів, які вказані у
відповідних актах приймання-передачі
наданих послуг та невідповідність
періодів виникнення заборгованості в
розрахунку основної суми боргу та в
розрахунку пені.

06 листопада 2013р. Позивач надав заяву
про вжиття заходів забезпеченняя
позову шляхом накладення арешту на
майно відповідача та грошові кошти.

Відповідно до ст.66 Господарського
процесуального кодексу України
забезпечення позову допускається, якщо
невжиття заходів до забезпечення
позову може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами

майнового характеру є достатньо
обґрунтоване, підтверджене доказами
припущення, що майно (в тому числі
грошові суми, цінні папери тощо), яке
є у відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або

погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Позивачем не підтверджено ймовірність
припущення того, що майно, яке є у
відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Відтак, заява щодо забезпечення позову
в даній справі шляхом накладання
арешту на грошові кошти та майно
відповідача не підлягає задоволенню,
оскільки є необґрунтовано заявленою.

24 грудня 2013р. Позивач надав заяву про
зменшення позовних вимог, в якій, у
зв'язку з необхідністю уточнення
періоду нарахування 3% річних від
простроченої заборгованості та
застосування ч.5 ст. 232 ГКУ при
розрахунку позовних вимог, просив
стягнути з відповідача суму основного
боргу в розмірі 22 983 672,00грн., пеню в
розмірі 2 377 635,70грн., 3% річних від
простроченої суми заборгованості в
розмірі 352 232,58грн.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 08.01.2014р., у
зв'язку зі знаходженням судді Чернової
О.В. у відпустці, справу №905/7362/13
передано на розгляд судді Мальцева М.Ю.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 14.01.2014р., у
зв'язку з виходом судді Чернової О.В. з
відпустки, справу №905/7362/13 передано на
розгляд судді Чернової О.В.

24 січня 2014р. Позивач надав заяву про
зменшення позовних вимог, в якій, у
зв'язку з необхідністю уточнення
періоду нарахування 3% річних від
простроченої заборгованості та
застосування ч.5 ст. 232 ГКУ при
розрахунку позовних вимог, просив
стягнути з відповідача суму основного
боргу в розмірі 22 983 672,00грн., пеню в
розмірі 2 377 267,88грн., 3% річних від
простроченої суми заборгованості в
розмірі 345 978,63грн.

Відповідно до приписів ч.4 ст.22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі зменшити розмір
позовних вимог.

Частиною 6 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд не
приймає зменшення розміру позовних
вимог, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

Суд вважає, що такі дії Позивача не
суперечать законодавству та не
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси. Відтак,
суд приймає заяву Позивача про
зменшення позовних вимог.

27 січня 2014р. Відповідач надав письмові
пояснення, в яких він просив суд брати
до увагу додаткову угоду №7 до договору
№01/12_А від 07.07.2012р., яка складається з
двох пунктів, та оригінали якої
знаходяться у сторін.

Позивач у судовому засіданні наполягав
на задоволенні позовних вимог з
урахуванням їх зменшення, письмові
пояснення позивача від 27.01.2014р.
підтримав.

Відповідач у судовому засіданні
зменшені позовні вимоги визнав в
повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду сторонами докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.03.2012р. між Позивачем (Орендодавець) та
Відповідачем (Орендар) укладено
договір оренди залізничного рухомого
складу №01/12-А (далі-Договір) зі змісту
якого вбачається, що орендодавець
зобов'язується на підставі письмових
заяв Орендаря передати в оренду власні
залізничні вантажні напіввагони (далі
по тексту - РС), а орендар прийняти його
за актом приймання-передачі та
своєчасно здійснювати всі передбачені
цим Договором платежі (п.1., п.1.1).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що
передача в оренду оформлюється актом
приймання-передачі, який складається
та підписується сторонами протягом
трьох календарних днів після прибуття
РС на письмово узгоджену сторонами
станцію передачі.

Строк оренди РС встановлюється з дати
підписання Акту приймання-передачі на
станції передачі РС в оренду, та до дати
повернення РС з оренди згідно п.2.2 цього
Договору. Строк закінчення оренди РС
може бути продовжений або скорочений
за письмовою згодою Сторін шляхом
підписання Додаткової угоди.

Пунктом 3.1.2 Договору на Орендаря
покладений обов'язок своєчасно
здійснювати оплату Орендодавцю
орендної плати та інших платежів,
передбачених цим Договором.

Згідно п.4.1 - 4.2 Договору Орендна плата
нараховується за кожну добу оренди РС.
Сума цього Договору в цілому
складається з орендної плати за всі
одиниці рухомого складу, які були
передані в оренду у відповідності до п.1
цього Договору. Валюта даного Договору
-гривня. Порядок розрахунків між
сторонами цього Договору здійснюється
по безготівковому розрахунку. Орендна
плата нараховується з дати згідно
актів приймання-передачі РС в оренду до
дати Актів приймання-передачі з оренди
(включно) та сплачується Орендарем
Орендодавцю в розмірі, встановленому в
протоколі узгодження договірної ціни
на оренду РС, що є невід'ємною частиною
даного Договору.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що
перерахування Орендарем на користь
Орендодавця оплати орендної плати
здійснюється Орендарем щомісячно до 10
числа поточного місяця за рухомий
склад, що перебуває в оренді.

Сторони оформлюють акт приймання-здачі
виконаних робіт (наданих послуг) до 5-го
числа місяця, наступного за звітним
(п.4.5).

Відповідно до п.5.4 Договору в разі
порушення Орендарем строку сплати
орендної плати, передбаченого цим
Договором, Орендар сплачує Орендодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
вона нараховується, за кожний період
прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 8.1 цей Догові вступає в силу з
дати його підписання уповноваженими на
те представниками Сторін та діє до
31.12.2012р., а в частині взаєморозрахунків -
до повного їх виконання.

Згідно з заявок Відповідача на
передачу в оренду рухомого складу від
01.03.2012р. №01 від 01.03.2012р., №02 від 13.04.2012р.,
№03 від 18.04.2012р., №04 від 03.05.2012р., №05 від
11.06.2012р., №06 від 01.07.2012р., №07 від 12.07.2012р.,
№08 від 12.07.2012р., №09 від 12.07.2012р. Позивач
надав в оренду напіввагони, що
підтверджується актами
приймання-передачі рухомого складу №1
від 01.03.2012р., №2 від 15.03.2012р., №3 від
26.03.2012р., №4 від 30.03.2012р., №5 від 01.04.2012р.,
№6 від 04.04.2012р., №7 від 08.04.2012р., №8 від
08.04.2012р., №9 від 09.04.2012р., №10 від 15.04.2012р.,
№11 від 23.04.2012р., №12 від 23.04.2012р., №13 від
25.04.2012р., №14 від 28.04.2012р., №15 від 01.05.2012р.,
№16 від 03.05.2012р., №17 від 06.05.2012р., №18 від
08.05.2012р., №19 від 11.05.2012р., №20 від
06.06.2012р., №21 від 17.06.2012р., №22 від 06.07.2012р.,
№23 від 10.07.2012р., №24 від 12.07.2012р., №25 від
12.07.2012р., №26 від 18.07.2012р., №27 від 24.07.2012р.,
№27 від 24.07.2012р., №28 від 25.07.2012р., №29 від
26.07.2012р., №29 від 26.07.2012р., №29 від 26.07.2012р.,
№30 від 29.07.2012р., №30 від 29.07.2012р., №31 від
01.08.2012р., №32 від 05.08.2012р., №33 від 05.08.2012р.,
№34 від 07.08.2012р., №35 від 09.08.2012р., №35 від
09.08.2012р., №36 від 10.08.2012р., №37 від 13.08.2012р.,
№38 від 17.08.2012р., №39 від 18.08.2012р., №40 від
19.08.2012р., №40 від 19.08.2012р., №41 від 24.08.2012р.,
№42 від 15.02.2013р., №43 від 16.02.2013р., №44 від
21.02.2013р., №45 від 22.02.2013р., №45 від 22.02.2013р.,
№46 від 24.02.2013р., №47 від 26.02.2013р., №48 від
27.02.2013р., №48 від 27.02.2013р., №49 від 01.03.2013р.,
№50 від 03.03.2013р., №51 від 03.03.2013р., №52 від
05.03.2013р., №53 від 06.03.2013р., №54 від 06.03.2013р.,
№55 від 08.03.2013р., №56 від 15.03.2013р., №57 від
15.03.2013р., №58 від 21.03.2013р., №59 від 23.03.2013р.,
№60 від 24.03.2013р., №61 від 12.04.2013р., №62 від
24.04.2013р., №63 від 06.05.2013р., №64 від 01.06.2013р.,
№65 від 04.06.2013р., №65 від 05.06.2013р., №67 від
06.06.2013р., №68 від 07.06.2013р., №69 від 09.06.2013р.,
№70 від 09.06.2013р., №70 від 09.06.2013р., №71 від
10.06.2013р., №72 від 11.06.2013р., №73 від 11.06.2013р.,
№74 від 11.06.2013р., №75 від 12.06.2013р., №76 від
13.06.2013р., №77 від 14.06.2013р., №78 від 15.06.2013р.,
№79 від 16.06.2013р., №80 від 17.06.2013р., №81 від
17.06.2013р., №82 від 18.06.2013р., №83 від 19.06.2013р.,
№83 від 19.06.2013р., №84 від 20.06.2013р., №85 від
22.06.2013р., №86 від 25.06.2013р.

На виконання умов договору були
складені акти виконаних робіт №15 від
31.10.2012р., №16 від 30.11.2012р., №17 від 31.12.2012р.,
№18 від 31.01.2012р., №18 від 28.02.2013р., №19 від
28.02.2013р., №20 від 31.03.2012р., №21 від 30.04.2013р.,
№22 від 31.05.2013р., №23 від 30.06.2013р., №24 від
31.07.2013р., №24 від 31.07.2013р., №25 від 31.08.2013р.,
№26 від 30.09.2013р.на загальну суму
орендної плати - 24 656 822,00грн.

Як вбачаться з матеріалів справи,
позивачем на адресу відповідача
направлялись листи-вимоги про сплату
боргу №292 від 28.08.2013р., №369 від 17.10.2013р.,

У зв'язку із невиконанням Відповідачем
грошових зобов'язань за договором
№01/12-А від 01.03.2012р., Позивач звернувся до
суду з розглядуваним позовом про
стягнення 22 983 672,00 грн. - сума основного
боргу, 2 377 267,88 грн. - пеня, 345 978,63 грн. - 3%
річних.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
Позивача такими, що підлягають
задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного позову
полягає у примусовому спонуканні
Відповідача до виконання грошових
зобов'язань за договором оренди та
застосуванні наслідків його
невиконання у вигляді стягнення
нарахованої пені та 3% річних.

Зважаючи на статус сторін та характер
правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3
Господарського кодексу України
регламентуються насамперед його
положеннями та іншими актами
господарського законодавства, зокрема
- Цивільним кодексом України, а також -
умовами договору оренди.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285
Господарського кодексу України та
ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України
за користування майном на умовах
оренди орендар (наймач) має сплачувати
орендну плату.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між Позивачем та
Відповідачем договір оренди №01/12-А від
01.03.2012р. є належною підставою для
виникнення у останнього грошових
зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено ч. 1 ст. 286 Господарського
кодексу України орендна плата
вноситься орендарем незалежно від
наслідків господарської діяльності.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, Відповідач не мав жодних
підстав для ухилення від виконання
обов'язку із здійснення платежу з
орендної плати щомісячно до 10 числа
поточного місяця, відповідно до п.4.4
Договору.

Відповідачем, всупереч ст.ст. 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України належних у розумінні ст. 34
цього Кодексу належних доказів сплати
заборгованості за договором оренди
залізничного рухомого складу №01/12-А
від 01.03.2012р. за жовтень 2012р. -вересень
2013р. не надано.

Таке невиконання грошових зобов'язань
кваліфікується судом як порушення
зобов'язання у розумінні ст. 610
Цивільного кодексу України, а сам
Орендар вважається таким, що
прострочив виконання грошових
зобов'язань у розумінні ч. 1 ст. 612 цього
Кодексу.

За таких підстав, сума заявлена до
стягнення є обґрунтованою та такою, що
відповідає встановленим обставинам
справи, з огляду на що позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
договором оренди в розмірі 22 983 672,00грн.
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
та на вимогу кредитора має сплатити
суму боргу з урахуванням 3% річних і
інфляційної індексації за весь період
прострочення.

Перевіривши арифметичний розрахунок
позовних вимог щодо 3% річних, суд
дійшов висновку про задоволення вимог
щодо стягнення з Відповідача 3% річних
за несвоєчасну сплату орендної плати -
345 978,63грн.

Відповідно ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі -
сплата неустойки, що узгоджується із ч.
1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в
ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу
України. При цьому, несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань є
належною підставою у розумінні ст. 218
Господарського кодексу України для
застосування заходів
господарсько-правової
відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є вид неустойки,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Враховуючи, що домовленість Позивача
та Відповідача про застосування пені у
разі прострочення оплати орендної
плати сформульована безпосередньо у п.
5.4 договору оренди, вимоги ст. 547
Цивільного кодексу України стосовно
форми правочину щодо забезпечення
виконання зобов'язання, видом якого у
розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного
кодексу України є неустойка, у
розглядуваному випадку дотримані.

Враховуючи висновок суду про наявність
заборгованості Відповідача, яка
сформувалась протягом вказаного
Позивачем періоду, суд здійснив
перевірку арифметичного розрахунку
пені, встановивши відповідність
визначення її розміру приписам ч. 6 ст.
232 Господарського процесуального
кодексу України та ст. 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", дійшов
висновку про можливість задоволення
вимог щодо пені в повному обсягу - в
сумі 2 377 267,88грн.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська нова
перевізна компанія", м. Дніпропетровськ
до відповідача Приватного
підприємства "ГЕЛІКОН", с. Богоявленка
Маріїнського району Донецької області
про стягнення заборгованості в розмірі
25 706 918,51грн., з яких 22 983 672,00 грн. - сума
основного боргу, 2 377 267,88 грн. - пеня, 345
978,63 грн. - 3% річних задовольнити
повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
"ГЕЛІКОН", с. Богоявленка Маріїнського
району Донецької області (85643, с.
Богоявленка, Маріїнський район,
Донецької області, вул. Щорса, 56 ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська нова перевізна компанія", м.
Дніпропетровськ (49044, м.
Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12, оф. 14,
) заборгованість в сумі
25 706 918,51грн., з яких 22 983 672,00 грн. - сума
основного боргу, 2 377 267,88 грн. - пеня, 345
978,63 грн. - 3% річних.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

Стягнути з Приватного підприємства
"ГЕЛІКОН", с. Богоявленка Маріїнського
району Донецької області (85643, с.
Богоявленка, Маріїнський район,
Донецької області, вул. Щорса, 56 ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська нова перевізна компанія", м.
Дніпропетровськ (49044, м.
Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12, оф. 14,
) витрати зі сплати
судового збору в сумі 68 820, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та
підписано 28.01.2014р.