ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.14р. Справа № 904/8410/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІВАТ", м.
Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

про розірвання договору оренди
земельної ділянки від 31.07.2001 р.

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Устименко М.В.,
довіреність б/н від 18.11.2013 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою про розірвання
договору оренди земельної ділянки
площею 0,1222га від 31.07.2001 року,
зареєстрованого за № 1132 від 31.07.2001 року.
Позовні вимоги, мотивовані тим, що
фактичне користування земельною
ділянкою та нерухомим майном, яке
розташовано на земельній ділянці, що є
предметом спірного договору, здійснює
її новий власник - ТОВ
"Сімферопольський вино-коньячний
завод".

Позивач позовні вимоги, викладені у
позовній заяві, підтримав у повному
обсязі.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, у відзиві на позов проти
позовних вимог заперечує, просить в
задоволенні позову відмовити,
посилюючись на те, що розірвання
спірного договору має відбуватись у
нотаріуса за волевиявленням сторін,
яким з боку Дніпропетровської міської
ради є рішення сесії. Крім того,
відповідач зазначає, що умовами
договору та діючим законодавством не
передбачено такої підстави для
дострокового розірвання договору
оренди землі за рішенням суду, як
укладення орендарем земельної ділянки
договору відчуження обєкта
нерухомості, розташованого на цій
земельній ділянці.

У судовому засіданні 19.11.2013р.
відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладався до 10.12.2013р., 10.12.2013р.
у судовому засіданні оголошувалась
перерва до 13.01.2014р.

Ухвалою суду від 13.01.2014р. строк розгляду
справи продовжено до 13.01.2014р.

В судовому засіданні 13.01.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення згідно зі ст.
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
дослідивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2001р. між Позивачем (Орендарем) та
Відповідачем (Орендодавцем) укладено
договір оренди земельної ділянки,
посвідчений 31.07.2001р. приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу
Сусловою Н.Б. за реєстровим № 850 та
зареєстрований в Дніпропетровському
обласному управлінні земельних
ресурсів 31.07.2001.за № 1132 (надалі -
Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Орендодавець
передає, а Орендар приймає у строкове
платне володіння і користування на
умовах оренди земельну ділянку площею
0,1222 га, що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Ленінський район, вул.
Будьонного, 3а для розміщення складу,
яка зареєстрована в Державному
земельному кадастрі м.
Дніпропетровська за кодом 81220004 згідно
з планом земельної ділянки, що
додається.

Підставою для надання земельних
ділянок в оренду є рішення виконкому
міської ради від 15.03.2001р. № 575. (п. 1.2.
Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
земельна ділянка надається до 15.03.2016
року.

Як убачається з матеріалів справи, на
підставі свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів,
виданого 11.07.2013р. нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Баніною В.М. та
витягу з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 22.07.2013р.,
право власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 3а
зареєстровано за Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Сімферопольський винно-коньячний
завод" (а.с. 17-18).

Таким чином, з моменту переходу права
власності на об'єкт нерухомості, що
розташований на відведеній за спірним
договором земельній ділянці, Позивач
не використовує останню.

10.09.2013 року Позивач звернувся до
Дніпропетровської міської ради з
пропозицією №10014/09/13 про розірвання
спірного договору (а.с.19-20).

У відповідь на зазначене звернення
Позивача, КП "Центр містобудування,
архітектури, землеустрою та кадастру"
Дніпропетровської міської ради,
повідомив про необхідність звернутись
до державних органів з метою отримання
відповідного пакету документів для
прийняття Дніпропетровською міською
радою рішення стосовно припинення
права користування земельними
ділянками.

Відповідно до ст.ст. 598, 653 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема в разі розірвання договору;
припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Загальні підстави для зміни або
розірвання договору передбачені ст.ст.
651, 652 ЦК України.

Стаття 651 ЦК України, передбачає, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною
та в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Припинення договору оренди землі
шляхом його розірвання врегульовано
ст. 32 Закону України „Про оренду землі",
згідно з ч. 1 якої на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Стаття 141 ЗК України передбачає в
якості підстав припинення права
користування земельною ділянкою
добровільну відмову від права
користування нею, а також набуття іншою
особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Стаття 31 Закону України „Про оренду
землі", визначає набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці, як підставу для припинення
договору оренди землі.

В даному випадку, відмова Позивача від
права користування земельною ділянкою
обумовлена відчуженням об'єкту
нерухомості, для обслуговування якого
надавалася така земельна ділянка.
Частиною першої статті 377 ЦК України
також передбачено, що до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Отже, виходячи із вищенаведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - права власності або права
користування.

Враховуючи вказані норми
матеріального права та зважаючи на те,
що позивач добровільно відмовився від
права користування земельною ділянкою,
оскільки фактичне користування
земельною ділянкою і зведеними на ній
будівлями здійснюють інші особи (нові
власники будівель), а не позивач,
законодавством передбачена можливість
дострокового розірвання договору
оренди за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін договору, суд прийшов
до висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.
Зазначений висновок узгоджується з
позицією Верховного суду України
(постанова від 6 червня 2011 року у справі
№ 11/227 ).

При цьому згідно з частиною третьою
статті 653 ЦК України якщо договір
змінюється або розривається в судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Щодо посилань відповідача на те, що
питання про розірвання договору має
бути вирішено на сесії міської ради,
суд зазначає, що до спірних
правовідносин сторін не підлягають
застосуванню норми Земельного кодексу
України та пункту 34 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
щодо дотримання процедури розгляду та
прийняття відповідного рішення на
сесії Ради стосовно оренди зазначеної
земельної ділянки.

Судові витрати, відповідно до приписів
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України слід покласти на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
598, 651 ЦК України, 141 Земельного кодексу
України, ст.ст. 31, 32 Закону України „Про
оренду землі", ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної
ділянки від 31.07.2001р. укладений між
Дніпропетровською міською радою (49011, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75,
) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ВІВАТ"
(49044, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12,
оф. 419, ), посвідчений
31.07.2001р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Сусловою Н.Б. за
реєстровим № 850 та зареєстрований в
Дніпропетровському обласному
управлінні земельних ресурсів 31.07.2001.за
№ 1132.

Стягнути з Дніпропетровської міської
ради (49011, м. Дніпропетровськ, пр. Карла
Маркса, 75, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІВАТ" (49044, м.
Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 12, оф. 419,
) витрати на оплату
судового збору в розмірі 1 147, 00 грн.
(одна тисяча сто сорок сім грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Н.Г. Назаренко Дата підписання
рішення, оформленого відповідно до
вимог ст. 84 ГПК України, - 14.01.2013р.