ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.Справа №
5016/2511/2012(17/97)Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Журавльова О.О., Савицького
Я.Ф.,

при секретарі судового засідання:
Молодов В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Шевцова Т.М., за
довіреністю;

від відповідача: Павленко І.В., за
довіреністю;

від третьої особи: не з'явився,
повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі філії „Дельта-лоцман"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 04 листопада
2013р.

по справі № 5016/2511/2012(17/97)

за позовом Публічного акціонерного
товариства „Судноплавна компанія
„Укррічфлот" в особі філії
„Миколаївський річковий порт"

до Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України" в особі філії „Дельта-лоцман"

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Дочірнього
підприємства „Миколаївський річковий
порт" Акціонерної Судноплавної
компанії „Укррічфлот"

про стягнення 261 621,27 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
„Судноплавна компанія „Укррічфлот" в
особі філії ПАТ „СК „Укррічфлот"
„Миколаївський річковий порт"
звернулось до господарського суду
Миколаївської області з позовною
заявою про стягнення з Державного
підприємства „Дельта-лоцман" 261 621,27
грн.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням
грошового зобов'язання за договором №
83/В-12 від 29.02.2012р. в частині оплати за
надані позивачем послуги з розміщення
кам'яної продукції. Позивач зазначав,
що між ДП „Дельта-лоцман" та Дочірнім
підприємством „Миколаївський
річковий порт" АСК „Укррічфлот" був
укладений договір №83/В-12 від 29.02.2012 року
про надання послуг з розміщення
кам'яної продукції, 29.02.2012 року між
Портом та ПАТ „Судноплавна компанія
„Укррічфлот" був підписаний
передавальний акт, згідно якого
останній став єдиним правонаступником
всього майна, майнових та немайнових
прав та обов'язків порту.

Таким чином, позивач просив стягнути з
ДП „Дельта-лоцман" на свою користь як
законного правонаступника суму
заборгованості в розмірі 259 912,26 грн. та
пеню в розмірі 1 709,01 грн.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 28.01.2013 року
(суддя Коваль С.М.) в задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному
обсязі, з підстав того, що ДП
„Дельта-лоцман" не отримувало ані
актів приймання-передачі наданих
послуг, ані рахунку на оплату послуг
від виконавця за договором - ДП
„Миколаївський річковий порт" АСК
„Укррічфлот" за період з 01.03.2012 по
26.05.2012, тобто, за умовами договору
зобов'язання ДП „Дельта-лоцман" з
оплати наданих послуг не наступило.

Крім того, суд дійшов висновку, що
позивачем в розумінні ст.43
Господарського кодексу України не
надано доказів, які б підтверджували
оформлення правонаступництва АСК
"Укррічфлот", а наданий в обґрунтування
заявленої вимоги передавальний акт від
29.02.2012р. не може бути належним та
допустимим доказом правонаступництва.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.03.2013 року
(судді Шевченко В.В.(головуючий),
Головей В.М., Колоколов С.І.) рішення
господарського суду Миколаївської
області від 28.01.2013 року залишено без
змін, а апеляційну скаргу ПАТ
„Судноплавна компанія „Укррічфлот" в
особі філії ПАТ „СК „Укррічфлот"
„Миколаївський річковий порт" - без
задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.08.2013 року (судді Остапенко
М.І. (головуючий), Гончарук П.А.,
Стратієнко Л.В.) касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Судноплавна компанія "Укррічфлот" в
особі філії "Миколаївський річковий
порт" задоволено частково, рішення
господарського суду Миколаївської
області від 28 січня 2013 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19 березня 2013
року у справі за №5016/2511/2012( 17/97)
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції в
іншому складі суду.

Приймаючи рішення, Вищий господарський
суд України зазначив про те, що у разі
злиття, приєднання, поділу підприємств
момент переходу майна та відповідних
прав і обов'язків до нових підприємств
визначається днем підписання
передавального або розподільного акту
чи балансу, і тому не може співпадати у
часі з моментом здійснення
реорганізації підприємства, тобто
включенням запису про припинення
юридичної особи до державного реєстру.

Касаційний суд зауважив, що такий
передавальний акт між ДП
"Миколаївський річковий порт" АСК
"Укррічфлот" та ПАТ " "Судноплавна
компанія "Укррічфлот" був складений
29.02.2012 р., та в ньому зазначено, що
останній є єдиним та повним
правонаступником ДП " "Миколаївський
річковий порт", а серед дебіторської
заборгованості зазначено
заборгованість відповідача за цим
договором.

Таким чином, колегія суддів
касаційної інстанції вказала, що при
новому розгляді справи суду слід
врахувати наведене, більш ретельно
з'ясувати права і обов'язки сторін, факт
надання відповідачу послуг з
розміщення кам'яної продукції у
спірний період і в залежності від
встановленого, постановити законне та
обґрунтоване рішення.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 04 листопада
2013 року замінено відповідача Державне
підприємство "Дельта-Лоцман" на його
правонаступника Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі філії "Дельта-Лоцман"
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України".

Позовні вимоги задоволено частково,
стягнуто з Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі філії "Дельта-Лоцман"
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Судноплавна компанія
"Укррічфлот", в особі філії Публічного
акціонерного товариства "Судноплавна
компанія "Укррічфлот" "Миколаївський
річковий порт" заборгованості в сумі
259912,26 грн. та 5180,11 грн. судового збору. В
решті заявлених позовних вимог
відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов до висновку про
виконання саме Публічним акціонерним
товариством "Судноплавна компанія
"Укррічфлот" протягом періоду з 01.03.2013р.
по 27.05.2013р. зобов'язань щодо надання
відповідачеві послуги з розміщення
кам'яної продукції (депозиту бутового
каміння) за Договором № 83/В-12від 29.02.2012р.
За таких обставин, суд першої
інстанції вирішив, що вимоги позивача
про стягнення з Державного
підприємства "Дельта-Лоцман"
заборгованості в сумі 259912,26 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Державне підприємство „Адміністрація
морських портів України" в особі філії
„Дельта-лоцман" звернулось до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення господарського суду
Миколаївської області скасувати в
частині задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача боргу в сумі 259
912,26 грн. та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову, в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення з відповідача пені
рішення залишити без змін, з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права без повного
з'ясування всіх обставин, які мають
значення для справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
апелянт зазначає, що матеріалами
справи встановлено, що в спірний період
послуги з розміщення кам'яної
продукції (депозиту бутового каміння)
могло надавати лише дочірнє
підприємство „Миколаївський річковий
порт" АСК „Укррічфлот", а позивач
навіть і не мав законних підстав для
надання цих послуг за умовами договору.

Також апелянт мотивував скаргу тим, що
ДП „Дельта-лоцман" в повному обсязі
оплатив надані послуги з моменту
оформлення ПАТ „СК „Укррічфлот" права
власності на місце розміщення майна,
тобто з 27.05.2012 року, однак для оплати
наданих послуг за період з 01.03.2012 по
26.05.2012 року не має правових підстав,
адже відповідно до умов додаткової
угоди №1 від 21.09.2012 року, умови цієї
Додаткової угоди застосовуються до
відносин між ними, які виникли до її
укладання, а саме з 27.05.2012 року. Тобто, на
думку апелянта, до цього часу у
відповідача існували договірні
відносини лише з ДП „Миколаївський
річковий порт" АСК „Укррічфлот", і
укладаючи додаткову угоду сторони це
розуміли та погоджувались з цим.

Крім того , скаржник зауважує, що не
отримував ані актів приймання-передачі
наданих послуг, ані рахунків на оплату
послуг від виконавця за договором.

Апелянт мотивував апеляційну
скаргу також і тим, що передавальний
акт від 29.02.2012 року не є підставою для
оплати послуг за договором №83/В-12 від
29.02.2012 року, оскільки після підписання
передавального акту АСК „Укррічфлот"
не набуває автоматично статусу сторони
за договором як правонаступник, а
правонаступництво у встановленому
порядку не відбулось, про що свідчать
витяг та довідки з ЄДРПОУ станом на
03.12.2012 року.

Разом з тим, скаржник посилався на
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - нежитловий об'єкт, що
розташований за адресою м.Миколаїв,
вул.Проектна,1, яке є об'єктом договору,
відповідно до вказаного свідоцтва
позивач набув права власності на майно
лише з 27.05.2012 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
заперечував проти доводів апеляційної
скарги та просив залишити оскаржуване
рішення без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.02.2012 р. між дочірнім підприємством
"Миколаївський річковий порт" АСК
"Укррічфлот" та державним
підприємством "Дельта-Лоцман" був
укладений договір про надання послуг №
83/В-12, за умовами якого порт
зобов'язався надати відповідачеві
послуги з розміщення кам'яної
продукції (депозиту бутового каміння),
а підприємство - прийняти ці послуги та
оплатити їх вартість відповідно до
умов договору.

Сторонами договору погоджено, що він
набуває чинності з моменту його
укладання та діє до 31.12.2012 р., але в
будь-якому разі до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за
договором.

Відповідно п.3.2 Договору вартість
розміщення майна на 1 квадратному метрі
місця розміщення дорівнює 3 грн. за 1
місяць. Вартість послуг за кожний
місяць розміщення майна вираховується
виходячи із вартості розміщення майна
на 1 квадратному метрі місця розміщення
помноженої на фактичний розмір площі,
на якій розміщене майно в місці
розміщення, підтверджений незалежним
вповноваженим експертним органом
щомісячно (на кінець місяця).

Згідно п. 4.1 Договору оплата по цьому
Договору здійснюється Замовником
тільки за фактично зайняту майном
площу в місці розміщення щомісячно,
протягом 7-ми банківських днів з дати
підписання Сторонами Акту
приймання-передачі наданих послуг
після пред'явлення Виконавцем
оригіналу рахунку на оплату Послуг.

При цьому, відповідно до п.5.1, 5.4
Договору, Виконавець забезпечує
підтвердження незалежним
вповноваженим експертним органом
фактичного розміру площі, на якій
розміщене майно в місці розміщення, і
протягом строку дії цього договору
зобов'язаний не вчиняти будь-яких дій з
майном чи його переміщення без
погодження з Замовником. Майно
вважається прийнятим виконавцем на
розміщення з дати підписання сторонами
акту приймання - передачі майна. Після
припинення цього Договору майно
вважається повернутим після
підписання сторонами акту
приймання-передачі майна.

29.02.2012 року на виконання п.5.4 Договору ДП
"Дельта-Лоцман" в особі заступника
директора Фащевського О.М. та ДП
"Миколаївський річковий порт"
Акціонерної судноплавної компанії
"Укррічфлот", в особі голови комісії з
припинення ДП "Миколаївський річковий
порт" АСК "Укррічфлот" Сербінова В.П.
уклали акт приймання-передачі до
Договору, в якому зазначили:

1.Сторони дійсним засвідчують про
приймання від виконавця до
підприємства по Договору від 01.07.2011
№255/в-11 майна підприємства та передачу
знову з 01.01.2012 замовником та прийняття
виконавцем майна замовника по Договору
від 29.02.2012 №83/В-12 з 01.01.2012, відповідно до
п.п.5.4,10.1 Договору, для розміщення на
складській території загальною площею
30520кв.м.

Окрім того, відповідно до п. 6. 1
Договору Виконавець зобов'язаний,
зокрема:

- забезпечити щомісячно, не
пізніше 10 числа наступного за звітним
календарного місяця, підтвердження
незалежним вповноваженим експертним
органом фактичного розміру площі, на
якій розміщене майно в місці
розміщення, та надати замовнику
відповідні підтверджуючі документи;

- забезпечити розміщення майна в місці
розміщення, на площі, розмір якої не
перевищує 30520кв.м., але не більше
фактичного розміру площі, на якій
розміщене майно в місці розміщення,
підтвердженого незалежним
вповноваженим експертним органом
(відповідно до технічного звіту
зазначеного в п.2.1 Договору);

- щомісячно, до 10 (десятого) числа
місяця, наступного за звітним, надати
Замовнику Акти приймання-передачі
наданих Послуг та рахунок .

На виконання вищевикладених вимог
Договору, Позивач разом з претензією №
1442 від 15.10.2012 року, яка була надіслана до
ДП "Дельта-лоцман", надав акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 597, 598, 600 від 30.09.2012р., рахунки на оплату
№ 960, 961, 962, технічні звіти про проведені
маркшейдерські роботи на території
Філії Публічного акціонерного
товариства "Судноплавна компанія
"Укррічфлот" "Миколаївський річковий
порт" (м. Миколаїв, вул. Проектна, 1), які
були складені станом на 28.03.2012р. та
25.04.2012р. та підтверджують незмінність
фактичного розміру площі, на якій
розміщена кам'яна продукція (том 1
а.с.34-37.а.с.43-80).

В подальшому на виконання пп. 6.1.8
Договору позивачем були виписані
податкові накладні, що підтверджується
витягом з Єдиного реєстру податкових
накладних № 28115612 від 28.10.2013р.

ДП "Дельта-Лоцман" розглянувши
претензію № 1442 від 15.10.2012 року листом №
6433 від 07.11.2012 року (том 1 а.с.38-39)
повідомило, що ДП "Дельта-Лоцман"
підтверджує згоду виконати
зобов'язання за Договором №83/В-12 за
березень, квітень, травень 2012 року та
оплатити вартість наданих послуг в
розмірі 259912,26 грн. у разі надання саме
ДП "Миколаївський річковий порт"
Акціонерної судноплавної компанії
"Укррічфлот" необхідних первинних
документів згідно умов Договору.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що вимоги позивача про стягнення з
Державного підприємства
"Дельта-Лоцман" заборгованості в сумі
259912,26 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ч.1 ст. 104 ЦК України
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Приєднання передбачає припинення
діяльності однієї юридичної особи і
передачу всіх прав і обов'язків іншій
юридичній особі, так зване
універсальне правонаступництво.

Частиною 2 ст. 107 ЦК України передбачено,
що після закінчення строку для
пред'явлення вимог кредиторами та
задоволення чи відхилення цих вимог,
комісія з припинення юридичної особи
складає передавальний акт, який має
містити положення про
правонаступництво щодо всіх
зобов'язань юридичної особи, що
припиняється, стосовно всіх її
кредиторів та боржників, включаючи
зобов'язання, що оспорюються сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.59 ГК України, у разі
приєднання суб'єкту господарювання до
іншого суб'єкту господарювання до
цього останнього переходять усі
майнові права та обов'язки приєднаних
суб'єктів господарювання.

Крім того, роз'ясненнями Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №3302-04/22621-12 від 15.06.2012р.
зазначено, що правонаступник кредитора
може вчиняти певні дії по виконанню
конкретного договору про закупівлю,
якщо правонаступництво щодо передачі
прав та обов'язків за зазначеним
договором особи, що припиняється,
оформлено в установленому
законодавством порядку.

Враховуючи вказівки, зазначені в
постанові ВГСУ від 07.08.2013р. по даній
справі, суд першої інстанції
правомірно та обґрунтовано зазначив,
що у разі злиття, приєднання, поділу
підприємств момент переходу майна та
відповідних прав і обов'язків до нових
підприємств визначається днем
підписання передавального або
розподільного акту чи балансу, і тому
не може співпадати у часі з моментом
здійснення реорганізації
підприємства, тобто включенням запису
про припинення юридичної особи до
державного реєстру. Разом з тим, такий
передавальний акт між ДП
"Миколаївський річковий порт" АСК
"Укррічфлот" та ПАТ "Судноплавна
компанія "Укррічфлот" був складений
29.02.2012 р., у вказаному акті зазначено, що
ПАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот"
є єдиним та повним правонаступником
всього майна, всіх майнових та
немайнових прав та обов'язків ДП
"Миколаївський річковий порт",
включаючи права та обов'язки щодо всіх
кредиторів та боржників ДП
"Миколаївський річковий порт", а також
включаючи права та зобов'язання, які
оспорюються як в судовому, так і в
позасудовому порядку.

Доводи апелянта щодо відсутності
підстав для оплати актів
здачі-прийняття робіт з підстав того,
що вони видані іншою особою, а не
особою за договором, відхиляються
судовою колегією, оскільки, починаючи з
01.03.2012 року ДП „Миколаївський річковий
порт" АСК „Укррічфлот" не може
здійснювати та не здійснює жодної
господарської діяльності у зв'язку з
відсутністю фізичної можливості у її
здійсненні, оскільки інфраструктура
порту, об'єкти нерухомості, земельні
ділянки, товарно-матеріальні цінності
були зараховані на баланс Публічного
акціонерного товариства „Судноплавна
компанія „Укррічфлот", а тому,
відповідно, третя особа по справі і не
могла ані підписувати акти
приймання-передачі, ані приймати
платежі на свої розрахункові рахунки.

Окрім того, апеляційний суд зазначає,
що необхідною передумовою здійснення
реєстрації припинення юридичної особи
є закриття рахунків такого платника
податків, затвердження передавального
акту чи розподільчого балансу,
завершення розрахунків з кредиторами
та дебіторами, тощо, тобто повне
завершення будь-якої діяльності особи.
Таким чином, подання вищезазначених
документів від імені ДП
„Миколаївський річковий порт" АСК
„Укррічфлот" неможливе, оскільки дане
підприємство не здійснювало
господарської діяльності у вказаний
проміжок часу та не могло надавати
будь-яких послуг у зв'язку з
відсутністю у нього як правових
підстав, так і матеріальної бази.

Відповідно до ч.3 ст.18 ЗУ „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, не були до нього
внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
крім випадків, коли третя особа знала
або могла знати ці відомості.

Також судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
встановлення факту надання позивачем
відповідачу послуг з розміщення
кам'яної продукції на площі, розмір
якої не перевищує 30520 кв. м протягом
періоду з 01.03.2013р. по 27.05.2013р.. Окрім того,
судова колегія вважає суттєвим той
факт, що позивачем та відповідачем не
заперечується фактичне надання послуг
з розміщення кам'яної продукції в місці
розміщення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
послуги з розміщення кам'яної
продукції (депозиту бутового каміння)
за Договором № 83/В-12 від 29.02.2012р.
фактично надавались протягом періоду з
01.03.2013р. по 27.05.2013р. саме Публічним
акціонерним товариством "Судноплавна
компанія "Укррічфлот", а тому вимоги
позивача про стягнення з Державного
підприємства "Дельта-Лоцман"
заборгованості в сумі 259912,26 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Крім того, судова колегія вважає
правомірним висновок суду першої
інстанції про недоведеність факту
настання прострочення виконання
зобов'язання саме з 24.10.2012 року по 08.11.2012
року з урахуванням п.п.4.1 та 7.3 Договору,
оскільки позивачем не надано
розрахунок пені та не обґрунтовано,
яким чином здійснювалось нарахування
пені у вказаний період, у відповідності
до ст.ст.32-34 ГПК України.

За таких обставин, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не підтверджені належними
та допустимими доказами, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав, передбачених ст.104 ГПК України,
для скасування рішення суду першої
інстанції та відмову у задоволенні
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства „Адміністрація морських
портів України" в особі філії
„Дельта-лоцман" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 04 листопада
2013р. по справі № 5016/2511/2012(17/97) залишити
без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписаний
16.01.2014 року

Головуючий суддя
А.І. Ярош

Суддя
О.О. Журавльов

Суддя
Я.Ф. Савицький