ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" січня 2014 р.Справа № 916/3290/13

За позовом: державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт"

до відповідача: публічного
акціонерного товариства
"ЧОРНОМОРТЕХФЛОТ"

про стягнення 25 579,07 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: Позивач, державне
підприємство "Одеський морський
торговельний порт", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовної заявою про з публічного
акціонерного товариства
"ЧОРНОМОРТЕХФЛОТ" 25 579,07 грн., де 24 863,51
грн. - заборгованість, 715,56 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.11.2013р. позовну заяву
(вх.№4980/13) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/3290/13 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 13.01.2014р. не
з'явився, хоча про час та місце його
проведення був повідомлений належним
чином, про що свідчить поштове
повідомлення повернуте на адресу суду
з відміткою про вручення останньому
поштової кореспонденції.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, хоча про час та
місце їх проведення був повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення повернуті на адресу суду
з відміткою про вручення останньому
поштової кореспонденції, відзив на
позов та витребувані документи суду не
надав, своїм правом на захист не
скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
позивачем докази, суд встановив:

21 березня 2011р. між державним
підприємством "Одеський морський
торговельний порт" (Порт) та публічним
акціонерним товариством
"ЧОРНОМОРТЕХФЛОТ" (Агент) було укладено
договір про агентське обслуговування
№КД-15799, згідно умов п.1.1. якого,
предметом цього Договору є надання
послуг з обслуговування судів та
забезпеченню оплати Судновласниками
послуг Агента та Порту, а також
організація Портом інформаційного
забезпечення Агента при підході,
прибуття та відході з Одеського порту
судів, що агентуються Агентом.

Відповідно до п.п.2.1, 2.1.1., 2.1.2, 2.1.3., 2.1.6.
Договору Агент зобов'язується
здійснювати повне агентування судів,
залучених в Порт, захищає їх законні
інтереси. Встановлювати з Портом
оперативний зв'язок за допомогою
комп'ютерної техніки для надання Порту
оперативної інформації про відхід, а
також інформації, необхідної для
оброблення судів в строки, передбачені
Звичаями Одеського порту. Оформлювати
прихід/відхід судів по черговості,
зазначеної Портом, та у відповідності
із звичаями Порту. За необхідністю
надавати допомогу Порту та суміжним
організаціям у вирішенні оперативних
питань. Від імені та за дорученням
судновласника (фрахтувальника)
здійснювати взаєморозрахунки з Портом
по портовим зборам та іншим платежам в
строки, обумовлені умовами цього
Договору.

Як вбачається зі змісту п.п.2.2., 2.2.3., 2.2.5.,
2.2.6., 2.2.7., 2.2.8. Договору Порт
зобов'язується надавати послуги
Агенту, пов'язані з наданням інформації
про перспективи постановки та
оброблення агентуємих судів,
оперативну та іншу інформацію, що
пов'язана з находженням судна в Порту
(під вантажними операціями або
постачанням), режимно-пропускні та інші
послуги, з подальшою їх оплатою на
підставі діючих тарифів. Інформувати
про хід вантажних операцій та вести
облік часу оброблення флоту.
Виконувати заявки Агента по наданню
додаткових послуг постачання (в т.ч.
постачання води) та інших заявлених
послуг згідно діючим в Порту тарифам на
момент надання цих послуг. Своєчасно
надавати Агенту рахунки/квитанції по
сплаті портових зборів та інших
наданих Портом послуг в строки,
зазначені в розділі 3 цього Договору.
Забезпечувати, за додаткову плату, по
діючим в Порту тарифам та по заявці
Судновласника, що подана через Агента,
митне оформлення постачання судів, що
агентуються Агентом, протягом 48 годин
після надання всіх для декларування
документів, а також постачання судам
питної води згідно гарантійного листа
Судновласника або Агента.

Із змісту п.3.1. Договору Порт надає
Агенту попередній рахунок для оплати
портових зборів, обумовлених ст.84
Кодексу Торгового Мореплавства
України, Постанови Кабінету Міністрів
України від 12 жовтня 2000р. №1544 - до
виходу судна з Порту. Підставою для
формування попереднього рахунку є
письмова заявка Агенту, що містить
назву судна, тип, прапор, три основних
розміри, очікувану дати та мету
прибуття судна в Порт. У разі зміни
діючих нормативних документів та
необхідності надання Порту додаткових
відомостей по судну для формування
рахунку, Агент невідкладно надає в
бухгалтерію Порту таку інформацію.
Виписка дисбурсментського рахунку по
портовим зборам, додатковим
угодам/роботам проводиться не пізніше
7-ми банківських днів після відходу
судна з Порту. Агент зобов'язаний
отримати дисбурсментський рахунок
протягом 7-ми банківських днів після
відходу судна з Порту. При отриманні
Агентом дисбурсментського рахунку на
оплату портових зборів, послуг/робіт в
журналі видачі рахунків повинний бути
підпис особи представника Агента із
зазначенням прізвища та дати отримання
рахунку.

У відповідності до п.п.3.2. 3.3. Договору
оплата корабельного, причального,
санітарного, канального, якірного та
адміністративного зборів проводиться
Агентом до відходу судна, згідно
виставленим рахункам. Кінцеві
розрахунки здійснюються Агентом
протягом 20-ти банківських днів після
вручення Агенту рахунків Порту. Порт
щомісячно виставляє Агенту рахунки за
послуги п.2.2.3. цього Договору, із
розрахунку 0,018 грн. (без врахування ПДВ)
за 1 куб. м. модуля судна, що агентується
Агентом в Порту, згідно діючому тарифу.

Цей Договір вступає в силу з моменту
підписання, та буде діяти до 31.12.2011р. У
разі наявності у Агента перед Портом
простроченої заборгованості та/або
систематичних затримок в організації
формальностей з приходу та (або)
відходу судна, а також наявності у
Агента менш ніж одного суднозаводу
протягом 3-х місяців порт, у
відповідності зі ст.651 ЦКУ, має право
достроково, в односторонньому порядку,
відмовитись від договору в повному
об'ємі, в результаті чого договір буде
вважатись розірваним з моменту
отримання Агентом письмового
повідомлення про відмову від договору
(п.5.1. Договору).

Додатковою угодою від 20.04.2012р. до
договору №КД-15799 від 21.03.2011р. сторони
погодили внесення змін до договору.

На виконання умов вищенаведеного
договору позивач надав відповідачу
послуги з швартовних операцій та
послуги у якості виділення місця для
стоянки біля причалів порту наступних
суден: т/х "Подводник-6", т/х "Киевская",
т/х "МЗ-9", т/х "Измаильская" на загальну
суму 24 863,51 грн., у зв'язку з чим
останньому були виставлені наступні
рахунки №750145 від 31.03.2013р. на суму 247,91
грн.; №750147 від 31.03.2013р. на суму
1799,11 грн.; №740168 від 16.04.2013р. на суму 1602,00
грн.; №750197 від 30.04.2013р. на суму 227,64 грн.;
№750205 від 09.05.2013р. на суму 147,97 грн.; №720343
від 12.06.2013р. на суму 17 394,84 грн.;№720344 від
12.06.2013р. на суму 1 280,96 грн.; №740321 від
12.06.2013р. на суму 739,36 грн.; №740327 від
12.06.2013р. на суму 1 175,40 грн.; №740328 від
12.06.2013р. на суму 247,72 грн., однак
відповідачем отримані рахунки
залишені без оплати, внаслідок чого за
ним утворилась заборгованість перед
позивачем в сумі 24 863,51 грн.

З приводу існування заборгованості
позивач звернувся до відповідача з
претензією №20/1-1040 від 19.09.2013р. (докази
надсилання наявні в матеріалах справи),
яка відповідачем залишена без
відповіді.

Безпідставна відмова відповідача від
сплати вартості отриманих послуг за
договором про агентське
обслуговування судів в Одеському порту
№КД-15799 від 21.01.2011р. і стало підставою
для позивача звернутись до
господарського суду Одеської області
із даним позовом за захистом своїх
порушених прав та охоронюваних законом
інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу
України визначено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема з розрахунку заборгованості
приведеного позивачем в позовній заяві
та не спростованого відповідачем,
відповідачем договірні зобов'язання
щодо оплати вартості отриманих послуг
з швартовних операцій та виділення
місць для стоянки біля причалів порту
не виконані належним чином, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість
в сумі 24 863,51 грн., у зв'язку з чим
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає сама заборгованості,
встановлена судом в розмірі 24 863,51 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з публічного
акціонерного товариства
"ЧОРНОМОРТЕХФЛОТ" 715,56 грн. штрафних
санкцій у вигляді пені.

Оцінюючи вимоги про стягнення пені, суд
зазначає наступне:

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є господарські санкції, до яких
віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання, або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців. Проте законом або
договором можуть бути передбачені інші
умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України
передбачає, що при реалізації в
судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
ЦК України, якщо інші строки не
встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої
статті 258 ЦК України щодо вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
передбачено спеціальну позовну
давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Якщо за невиконання або неналежне
виконання зобов'язання встановлено
штрафні санкції, то збитки
відшкодовуються в частині, не покритій
цими санкціями. Законом або договором
можуть бути передбачені випадки, коли:
допускається стягнення тільки
штрафних санкцій; збитки можуть бути
стягнуті у повній сумі понад штрафні
санкції; за вибором кредитора можуть
бути стягнуті або збитки, або штрафні
санкції. Вимогу щодо сплати штрафних
санкцій за господарське
правопорушення може заявити учасник
господарських відносин, права чи
законні інтереси якого порушено, а у
випадках, передбачених законом, -
уповноважений орган, наділений
господарською компетенцією. Відсотки
за неправомірне користування чужими
коштами справляються по день сплати
суми цих коштів кредитору, якщо законом
або договором не встановлено для
нарахування відсотків інший строк. За
грошовим зобов'язанням боржник не
повинен платити відсотки за час
прострочення кредитора. Нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. У випадках, передбачених
законом, штрафні санкції за порушення
господарських зобов'язань стягуються
судом у доход держави (ст.232 ГК України).

Відтак частина шоста статті 232 ГК
України передбачає строк та порядок, у
межах якого нараховуються штрафні
санкції, а строк, протягом якого особа
може звернутись до суду за захистом
свого порушеного права, встановлюється
ЦК України.

Наразі, наданий позивачем розрахунок
пені, на думку суду, здійснений
неналежним чином, у зв'язку з чим судом
було самостійно розраховано пеню
наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
прострочкиКількість днів
прострочкиРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочки2047.9130.04.2013 - 09.06.2013417.5000 %0.041
%*34.512047.9110.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038
%*50.272047.9113.08.2013 - 30.10.2013796.5000 %0.036
%*57.62147.9711.06.2013 - 12.08.2013637.0000 %0.038
%*3.58147.9713.08.2013 - 19.11.2013996.5000 %0.036
%*5.2222668.5211.09.2013 - 19.11.2013706.5000 %0.036 %*565.16

Отже загальна сума пені за самостійним
розрахунком суду складає 716,36 грн., але у
зв'язку з тим, що позивачем до стягнення
з відповідача розмір пені за неналежне
виконання зобов'язання щодо оплати
отриманих послуг заявлено в меншому
розмірі, в сумі 715,56 грн., суд
задовольняє позовні вимоги в частині
стягнення пені в розмірі заявленому
позивачем, тобто в сумі 715,56 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги державного
підприємства "Одеський морський
торговельний порт", у зв'язку з чим
стягненню з публічного акціонерного
товариства "ЧОРНОМОРТЕХФЛОТ" на
користь позивача підлягає
заборгованості в розмірі 24 863,51 грн. та
715,56 грн. пені.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 1
720,50 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства
"Одеський морський торговельний порт" -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "ЧОРНОМОРТЕХФЛОТ" (65026,
Одеська обл. м. Одеса, вул. Польська, 18,
код ЄДРЮОФОП 01385479) на користь
державного підприємства "Одеський
морський торговельний порт" (65026,
Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, 1,
код ЄДРЮОФОП 01125666) 24 863 (двадцять чотири
тисячі вісімсот шістдесят три) грн. 51
коп. заборгованості, 715 (сімсот
п'ятнадцять) грн. 56 коп. пені, 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
судового збору.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено
25.01.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.