КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р. Справа№ 910/10373/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Рєпіної Л.О.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін

від позивача: Опанасенко Н.С. -
представник за дов. б/н від 14.01.2014р.;

від відповідача: не з'явився;

третя особа: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Фірма "Хаммер"

на рішення Господарського суду м. Києва
від 04.09.2013 р.

у справі № 910/10373/13 (суддя Пригунова
А.Б.)

за позовом Приватного підприємства
"Фірма "Хаммер"

до Севастопольської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Готельно-розважальний комплекс "Омега"

про припинення дії договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фірма "Хаммер"
(далі - позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Севастопольської міської
ради (далі - відповідач), за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Готельно-розважальний комплекс "Омега"
(далі - третя особа) про припинення дії
договору оренди земельної ділянки,
загальною площею 0,1393 га від 10.06.2004 р.,
кадастровий номер 85 366 000 00:02:002:0012,
укладений між Севастопольською
міською радою та Приватним
підприємством "Фірма "Хамер",
зареєстрований 27.07.2004 р. під № 160 в книзі
реєстрації і державної реєстрації
договорів оренди землі (номенклатурний
запис № 4-М-01), шляхом його розірвання.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.09.2013р. у справі №910/10373/13 в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Приватне підприємство "Фірма "Хаммер"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 04.09.2013р. у справі
№910/10373/13 та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
Господарський суд міста Києва неповно
з'ясував обставини справи, визнав
обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального права.

Крім того, апелянт зазначає, що усі
умови для припинення права
користування земельною ділянкою
присутні, а саме наявність права
власності на нерухоме майно та ознаки
нерухомого майна, тобто майно яке
нерозривно зв'язано з земельною
ділянкою.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013р. у
справі №910/10373/13, скарга прийнята до
розгляду та порушено апеляційне
провадження.

Представники відповідача та третьої
особи в засідання Київського
апеляційного господарського суду
22.01.2014р. не з'явилися, були належним
чином повідомлені про місце та час
розгляду апеляційної скарги, що
підтверджується відміткою відділу
діловодства на зворотному боці ухвали
Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013р.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
до вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України, є
підтвердженням належного надсилання
копій процесуального документа
сторонам та іншим учасникам судового
процесу (Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від
13.08.2008р. № 01-8/482 «Про деякі питання
застосування норм господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року»).

Крім того, враховуючи, що судом явка
уповноважених представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалася, відповідач та третя особа
не скористалися належними їм
процесуальними правами приймати
участь в судовому засіданні 22.01.2014р.,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку про можливість
розгляду справи у відсутності
представників відповідача та третьої
особи за наявними в ній матеріалами на
підставі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 04.09.2013р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Приватного підприємства "Фірма
"Хаммер" - без задоволення, з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи. 10.06.2004 р. між
Севастопольською міською радою та
Приватним підприємством "Фірма "Хаммер"
було укладено договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований 27.07.2004 р. під
№160 в книзі реєстрації договорів
оренди землі (номенклатурний запис
№4-М-01).

Відповідно до р.1 договору
Севастопольська міська рада на
підставі рішення №53 від 24.05.2002 р. "Про
передачу в оренду земельної ділянки
Приватному підприємству "Фірма "Хаммер"
передала, а Приватне підприємство
"Фірма "Хаммер" прийняло в строкове
платне користування земельну ділянку
площею 0, 1393 га, що знаходиться по вул. Н.
Музики 60 в м. Севастополі для
завершення будівництва та
обслуговування громадсько-торгового
центру з відділенням зв'язку.

Відповідно до п. 2.2. договору на
земельній ділянці відсутні об'єкти
нерухомого майна.

Договір відповідно до р. 3 укладений
строком до 19.02.2047 р.

Згідно з п.п. 5.1.-5.2. договору земельна
ділянка передається в оренду для
комерційного користування на землях
житлової і громадської забудови.

Цільове призначення земельної ділянки
- завершення будівництва і
обслуговування громадсько-торгового
центру з відділенням зв'язку.

Відповідно до п. 6.2. договору передача
земельної ділянки орендарю
здійснюється після підписання
договору по акту прийому-передачі.

Згідно п. 14.1. договору він вступає в
силу після підписання сторонами і його
державної реєстрації.

17.06.2004 р. Приватному підприємству
"Фірма "Хаммер" передано земельну
ділянку загальною площею 0,1393 га,
кадастровий номер 85 366 000 00: 02: 002: 0012, що
знаходиться по вул. Н. Музики 60, для
завершення будівництва та
обслуговування громадсько-торгового
центру з відділенням зв'язку, що
підтверджується відповідним актом
прийому-передачі, копія якого
знаходиться у матеріалах даної справи.

Рішенням Господарського суду міста
Севастополя від 08.04.2010 р. було визнано
право власності на об'єкт
незавершеного будівництва (70%
готовності) - готельний комплекс, який
знаходиться в місті Севастополі, по
вул. Музики 60-А, загальною площею 1901,36
кв. м. і складається з двох поверхів і
цоколя за Приватним підприємством
"Плазма". Право власності на об'єкт
незавершеного будівництва
зареєстроване 28.04.2010 р. Комунальним
підприємством Севастопольської
міської ради "Бюро технічної
інвентаризації і державної реєстрації
об'єктів нерухомого майна" в реєстровій
книзі 2 під реєстровим №375.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.04.2010 р. між Приватним підприємством
"Плазма" та Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Готельно-розважальний комплекс "Омега"
був укладений договір купівлі-продажу
відповідно до якого Приватне
підприємство "Плазма" продало, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Готельно-розважальний комплекс "Омега"
купило незавершений об'єкт нерухомого
майна 70 % готовності, а саме - готельний
комплекс загальною площею 1901,36 кв. м., що
складається з двох поверхів та цоколя,
який розташований за адресою: місто
Севастополь, вул. Н. Музики, номер 60 А.
Згідно з договором купівлі-продажу
нерухомого майна вказаний об'єкт
нерухомого майна розташований на
земельній ділянці площею 0,1393 га з
кадастровим номером 85 366 000 00: 02: 002: 0012,
згідно договору оренди землі,
зареєстрований 27.07.2004 р. під №160 в книзі
реєстрації і державної реєстрації
договорів оренди землі.

Вищезазначений договір зареєстрований
у Комунальному підприємстві "Бюро
технічної інвентаризації і державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна"
Севастопольської міської ради на праві
власності, про що зроблений запис в
реєстраційній книзі 2 під реєстровим
№375 від 07.05.2010 р.

30.04.2003 р. договір було посвідчено
приватним нотаріусом
Севастопольського міського
нотаріального округу Філіпповою
Оленою Валеріївною та зареєстровано в
реєстрі за реєстровим №651.

25.03.2013 р. Приватне підприємство "Фірма
"Хаммер" направило звернення №0313-3 від
22.03.2013 р. до Севастопольської
міської ради про припинення договору
оренди.

Севастопольська міська рада на
вищезазначене звернення надала
відповідь від 23.05.2013 р. №03-15/2584 у якому
зазначила, що дія договору оренди землі
№160 від 27.07.2004 р. може бути припинена
шляхом його розірвання за взаємною
згодою сторін, або договір оренди
земельної ділянки може бути розірвано
одночасно з переданням в оренду
вказаної земельної ділянки іншому
суб'єкту господарської діяльності -
власнику розташованих на земельній
ділянці будівель та іншого нерухомого
майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного
кодексу України та ст. 1 Закону України
"Про оренду землі", право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу
України договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушенням
договору другою стороною або в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Відповідно до п. "е" ст. 141 Земельного
кодексу України підставами припинення
права користування земельною ділянкою
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі
припиняється в разі набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці.

Частиною 3 ст. 31 Закону України "Про
оренди землі" визначено, що договір
оренди землі може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст. 32 Закону України
"Про оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонам обов'язків,
передбачених статтям 24 і 25 цього Закону
та умовами договору, в разі випадкового
знищення чи пошкодження об'єкта оренди,
яке істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Згідно з приписами ст. 377 Цивільного
кодексу України, до особи, яка набула
право власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного
кодексу України, якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Тобто, у зв'язку з переходом права
власності на об'єкти нерухомості
відбувається перехід до набувача тих
прав на відповідну земельну ділянку, на
яких вона належала відчужувачу - права
власності або права користування.

Відповідно до п. 2.11. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин" №6 від 17.05.2011 р., у
застосуванні положень статей 377
Цивільного кодексу України та 120
Земельного кодексу України щодо
переходу права користування земельною
ділянкою внаслідок переходу права на
розташований на ній житловий будинок,
будівлю, споруду господарським судам
слід враховувати, що положення
відповідних статей обох кодексів мають
один і той же предмет регулювання, а
тому підлягають застосуванню в
сукупності.

Відповідно до положень ст. 120
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на час укладення договорів
купівлі-продажу), якщо житловий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження
до набувача переходить право
користування тією частиною земельної
ділянки, на якій вони розміщені, та
частиною ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Згідно з ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу
України, якщо житловий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Тобто, вищевказані статті передбачають
набуття права користування земельною
ділянкою у зв'язку з придбанням
нерухомого майна, яке розташоване на
такій земельній ділянці.

Відповідно до п. 2.10. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин" №6 від 17.05.2011 року,
правочин, за яким переходить право
власності на житлові будинки, будівлі,
споруди, тягне за собою перехід права
на земельну ділянку, на якій
знаходиться відповідне нерухоме майно.

В той же час незавершене будівництво -
об'єкти, які розпочаті будівництвом і
не прийняті в експлуатацію, включаючи
законсервовані об'єкти.

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд відзначає, що
незавершене будівництво не має статусу
нерухомого майна та, відповідно, воно
не підпадає під поняття "жилий будинок,
будівля або споруда", на яке набуло
право власності інша особа, а тому як
правильно встановлено судом першої
інстанції на даний час у позивача
відсутні правові підстави на звернення
про припинення дії договору оренди
земельної ділянки із заявлених ним
підстав.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд не
приймає як належне твердження
скаржника щодо наявності усіх умови
для припинення права користування
земельною ділянкою присутні.

Приймаючи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, ухвала суду першої інстанції
відповідає законодавству та
матеріалам справи.

Доводи апелянта щодо неправильного
застосування норм процесуального
права не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийнята
господарським судом ухвала відповідає
ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування рішення, в тому числі, з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення
Господарського суду міста Києва від
04.09.2013р. у справі №910/10373/13 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Приватного підприємства "Фірма "Хаммер"
- задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Фірма "Хаммер" залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 04.09.2013р. у справі №910/10373/13-
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/10373/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
Л.О. Рєпіна

К.В. Тарасенко