ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.01.14р. Справа № 904/9075/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛІНКСЕРВІС", м.
Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства
"ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД", м. Кривий Ріг

про стягнення 26 445, 64 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Перепилиця Л.Л. -
представник (довіреність № 1 від 01.10.2013
року)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛІНКСЕРВІС"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до Публічного
акціонерного товариства „ДИЗЕЛЬНИЙ
ЗАВОД" (далі-відповідач) про стягнення 26
445,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором № 08/98-2010 від 14.07.2010 року, в
частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.11.2013
року порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 12.12.2013 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
12.12.2013 року на 16.01.2013 року.

10.12.2013 року та 15.01.2014 року представник
відповідача надіслав до
господарського суду Дніпропетровської
області клопотання, в яких просить суд
відкласти розгляд справи на іншу дату.

Відповідач відзив на позов не надав, у
судові засідання, призначені для
розгляду справи, явку свого
повноважного представника не
забезпечив.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 16.01.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2010 року між Публічним акціонерним
товариством „Дизельний завод"
(покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лінксервіс"
(постачальник) було укладено договір №
08/98-2010 (а.с.23).

Відповідно до пункту 1.1 договору
постачальник зобов'язується поставити
і передати у зумовлені строки у
власність покупцю певну продукцію,
відповідно до специфікацій, зазначених
у додатках, які є невід'ємною частиною
договору, а покупець зобов'язується
прийняти цей товар та своєчасно
здійснити його оплату відповідно до
умов даного договору.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що
датою поставки товару вважається день
підписання сторонами або їх
уповноваженими представниками
видаткової накладної.

Згідно з пунктом 10.1 договору з
урахуванням додаткової угоди від 18.01.2012
року договір набирає чинності з дати
підписання його сторонами і діє до 31
грудня 2012 року, в разі якщо Сторонами у
термін не пізніше ніж за місяць до
закінчення терміну його дії
продовжується на один рік (а.с.25).

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач виставив відповідачу рахунки:

- № ЛИ-0000557 від 07.06.2012 року на суму 47 987,00
грн.,

- № ЛИ-0000624 від 25.06.2012 року на суму 107 859,76
грн.,

- № ЛИ-0000643 від 04.07.2012 року на суму 38 796,01
грн.,

- № ЛИ-0000670 від 12.07.2012 року на суму 15 199,56
грн.,

- № ЛИ-0000713 від 19.07.2012 року на суму 4 270,00
грн.,

- № ЛИ-000643 від 01.08.2012 року на суму 4 600,00
грн.,

- № ЛИ-0000774 від 13.08.2012 року на суму 21 120,00
грн.,

- № ЛИ-0001046 від 15.11.2012 року на суму 10 780,80
грн.,

- № ЛИ-0000084 від 05.03.2013 року на суму 29 282,16
грн.,

- № ЛИ-0000287 від 15.05.2013 року на суму 12 480,48
грн.,

- № ЛИ-0000330 від 30.05.2013 року на суму 2 160,00
грн. (а.с.54-64).

На виконання умов договору, позивач
поставив товар відповідачу, що
підтверджується видатковими
накладними:

- № ЛИ-0000399 від 11.06.2012 року на суму 27 370,00
грн.,

- № ЛИ-0000406 від 13.06.2012 року на суму 17 785,00
грн.,

- № ЛИ-0000437 від 25.06.2012 року на суму 107 859,76
грн.,

- № ЛИ-0000452 від 05.07.2012 року на суму 28 290,00
грн.,

- № ЛИ-0000458 від 06.07.2012 року на суму 2 800,00
грн.,

- № ЛИ-0000480 від 12.07.2012 року на суму 3 464,00
грн.,

- № ЛИ-0000481 від 13.07.2012 року на суму 15 199,56
грн.,

- № ЛИ-0000489 від 17.07.2012 року на суму 2 832,00
грн.,

- № ЛИ-0000490 від 17.07.2012 року на суму 2 832,00
грн.,

- № ЛИ-0000495 від 20.07.2012 року на суму 4 270,00
грн.,

- № ЛИ-0000543 від 13.08.2012 року на суму 21 120,00
грн.,

- № ЛИ-0000677 від 15.11.2012 року на суму 10 780,80
грн.,

- № ЛИ-0000713 від 17.12.2012 року на суму 4 600,00
грн.,

- № ЛИ-0000063 від 11.03.2013 року на суму 29 282,16
грн.,

- № ЛИ-0000184 від 20.05.2013 року на суму 12 480,48
грн.,

- № ЛИ-0000198 від 31.05.2013 року на суму 2 160,00
грн. (а.с.27-42).

Відповідач отримав товар на загальну
суму 293 125,76 грн. на підставі
довіреностей:

- № 000690 від 25.06.2012 року,

- № 000597 від 11.06.2012 року,

- № 000762 від 05.07.2012 року,

- № 000815 від 13.07.2012 року,

- № 000833 від 17.07.2012 року,

- № 000857 від 20.07.2012 року,

- № 000983 від 13.08.2012 року,

- № 001306 від 15.11.2012 року,

- № 001422 від 13.12.2012 року,

- № 0103 від 11.03.2013 року,

- № 0269 від 17.05.2013 року (а.с.43-53).

Розрахунок за даним договором
здійснюється у безготівковій формі в
національній валюті України, в гривнях
згідно рахунка постачальника, шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок постачальника передоплати у
розмірі 50 відсотків від суми рахунка,
кінцевий розрахунок у розмірі 50
відсотків від суми рахунка сплачується
покупцем у термін 20 календарних днів
від дати поставки товару покупцю (пункт
7.1 договору).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що
датою поставки товару вважається день
підписання сторонами або їх
уповноваженими представниками
видаткової накладної.

Відповідачем було частково оплачено
поставлений товар у розмірі 266 680,12 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.72-93).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
поставлений товар складає 26 445,64 грн.

Позивачем на адресу відповідача була
направлена претензія № 70 від 24.09.2013
року, в якій просить погасити суму
заборгованості у розмірі 26 445,64 грн.
(а.с.94).

У відповідь на претензію відповідач
надіслав до позивача лист № 08-1623 від
31.10.2013 року, в якому зазначає, що на
підприємстві тимчасово призупинене
виробництво та підприємство має
тимчасові труднощі щодо своєчасної
оплати за поставлену продукцію, у
зв'язку з тим, що замовниками затримано
оплату за відвантаження вагонів (а.с.98).

Відповідачем суму заборгованості у
розмірі 26 445,64 грн. не оплачено, що є
причиною виникнення спору.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.1 договору, строк
оплати поставленого товару за
видатковими накладними є таким, що
настав.

Станом на час розгляду справи доказів
сплати заборгованості від
представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при задоволені позову судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства „ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД" (50106,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Електрозаводська, 34;
ідентифікаційний код 00190957) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛІНКСЕРВІС" (50031,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Ігнатьєва, 39; ідентифікаційний
код 33759085) - 26 445,64 грн. основний борг та 1
720,50 грн. судовий збір, про що видати
наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 20.01.2014р.

Суддя Я.С. Золотарьова