ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р.Справа № 924/1541/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Субботіної Л.О., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Пошта" м.
Полтава

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький
ливарно-механічний завод" м.Дунаївці
Хмельницької області

про стягнення 10 983,81 грн., в тому числі 7
415,21 грн. - основний борг, 1 488,12 грн. - пеня,
2080,48 грн. - 20 % річних

Представники сторін:

позивач: Назаренко Є.В. - представник за
довіреністю від 11.04.2013р.

відповідач: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом
до суду про стягнення з відповідача 10
983,81 грн., в тому числі 7 415,21 грн. -
основний борг, 1 488,12 грн. - пеня, 2080,48 грн.
- 20 % річних.

В обґрунтування позову зазначає, що
13.05.2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
№11899 про надання транспортно -
експедиторських послуг. Протягом 2012
року позивач надавав відповідачу
послуги з перевезення вантажу. Згідно
актів здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № НП/82-000069 від 28.09.2012р., №НП/82-000073
від 12.10.2012р., №НП/82-000074 від 12.10.2012р.,
№НП/82-000079 від 31.10.2012р. розмір провізної
плати, яку відповідач зобов'язаний був
заплатити позивачу становить 9416,21 грн.
Відповідач частково розрахувався за
надані послуги, станом на 27.10.2013р.
заборгованість становить 7415,21 грн.

В зв'язку з невиконання відповідачем
своїх зобов'язань, позивач згідно п. 6.4
договору нарахував 1 488,12 грн. пені та
2080,48 грн. 20 % річних.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, вважає їх
правомірними та обґрунтованими, подав
в матеріали справи оригінал довідки
філії "Полтавське РУ" АТ "Банк "Фінанси
та кредит" № 15.11.1/15-3401 від 24.12.2013р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, письмового
відзиву на позов не подав, хоча був
належним чином повідомлений про дату
та час судових засідань, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
09.12.2013р.

Тому суд приходить до висновку про
можливість розгляду справи за наявними
в ній матеріалами відповідно до ст. 75
ГПК України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

13.05.2011р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Нова пошта" (далі -
виконавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький
ливарно-механічний завод" (далі -
замовник) було укладено договір № 11899
про надання
транспортно-експедиторських послуг,
згідно п. 1.1 якого виконавець надає
транспортно-експедиторські послуги
замовнику, згідно його замовлення та
товарно-транспортної накладної на
умовах, що вказані у договорі. За надані
послуги замовник сплачує виконавцю
винагороду згідно діючих у виконавця
тарифів та додатково 0,5 % комісійних від
розміру оголошеної вартості вантажу (п.
1.2 договору).

Порядок розрахунків визначений
розділом 5 договору. Так, згідно п. 5.1
договору оплата вартості наданих
послуг з перевезення вантажу
відбувається за діючими у виконавця
тарифами шляхом внесення замовником на
рахунок виконавця плати у розмірі 100 %
від вартості наданих послуг, після
виконання замовлення, протягом 2-х
банківських днів. Мінімальна вартість
перевезення вантажу по відповідній
товарно-транспортній накладній не може
складати менше 10 гривень. На мінімальну
вартість перевезення не
розповсюджуються знижки, які можуть
бути встановлені за погодженням сторін
даного договору.

Замовник протягом 2 робочих днів
підписує надані виконавцем 2
примірники акта надання послуг та
повертає виконавцю 1 примірник
підписаного акта або надає виконавцю
письмову мотивовану відмову, не
пізніше 1 робочого дня з дня отримання
акта від виконавця. Не підписання
замовником акта протягом 2 робочих днів
без мотивованих причин відмови, є
фактом визнання замовником повного
виконання виконавцем своїх зобов'язань
визначених цим договором (п. 5.1.1
договору). Оплата виставленого
виконавцем рахунку-фактури за надані
послуги в порядку, визначеному п. 5.1
цього договору, здійснюється шляхом
внесення замовником вказаної в
рахунку-фактурі суми протягом 2
банківських днів з дня отримання
рахунку-фактури, на поточний рахунок
виконавця, визначений в статті 12 цього
договору (п. 5.2 договору).

Згідно п. 6.4 договору за несвоєчасну
сплату наданих послуг з перевезення
вантажу замовник сплачує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу та
20% річних від суми заборгованості.

Строк дії договору встановлюється з
дати його підписання сторонами по
31.12.2011р. Після закінчення строку дії
договору його умови залишаються
дійсними стосовно всіх вантажів,
кореспонденції, прийнятих до
перевезення виконавцем та остаточного
розрахунку між сторонами даного
договору. Якщо за 15 днів до закінчення
строку дії даного договору жодна із
сторін не попередить про його
закінчення (розірвання), то він
вважається пролонгованим на той же
самий строк і на тих же самих умовах
(п.п. 8.1-8.3 договору).

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений печатками.

Заяв про припинення (розірвання)
договору не надходило.

На виконання умов договору, позивач
надав відповідачу
транспортно-експедиторські послуги,
загальною вартістю 9 416,21 грн., що
підтверджується підписаними між
сторонами актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № НП/82-000069 від 28.09.2012р.
на суму 4291,50 грн., № НП/82-000073 від 12.10.2012р.
на суму 294,75 грн., № НП/82-000074 від 12.10.2012р.
на суму 389,90 грн., №НП/82-000079 від 31.10.2012р.
на суму 4 440,06 грн.

Згідно довідки філії "Полтавське РУ" АТ
"Банк "Фінанси та кредит" № 15.11.1/15-3401 від
24.12.2013р. відповідач частково
розрахувався за надані позивачем
послуги на суму 1 955,00 грн., в тому числі:

- 11.01.2013р. - 200,00 грн.;

- 25.01.2013р. - 455,00 грн.;

- 15.02.2013р. - 200,00 грн.;

- 06.03.2013р. - 400,00 грн.;

- 08.04.2013р. - 250,00 грн.;

- 12.06.2013р. - 350,00 грн.;

- 19.07.2013р. - 100,00 грн.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань,
позивачем відповідно до п. 6.4 договору
нарахував відповідачу пеню в розмірі
1488,12 грн. та 20 % річних від простроченої
суми в розмірі 2080,48 грн. за період з
05.10.2012р. по 28.11.2013р.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в
сукупності, судом враховується
наступне.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В силу зобов'язання боржник
зобов'язаний вчинити на користь
кредитора певну дію, в тому числі
сплатити борг, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173
ГК України).

Згідно ст. 929 ЦК України за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Як вбачається з правовідносин, що
виникли між сторонами їм притаманні
ознаки, що характеризують цивільні
відносини, які виникають з договорів
транспортного експедирування. Так,
позивач надав відповідачу послуги,
пов'язані з перевезенням вантажу, а
останній зобов'язався оплатити їх у
встановленому договором порядку.

Згідно ст. 931 ЦК України розмір плати
експедиторові встановлюється
договором транспортного
експедирування, якщо інше не
встановлено законом.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що за
надані послуги замовник сплачує
виконавцю винагороду згідно діючих у
виконавця тарифів та додатково 0,5 %
комісійних від розміру оголошеної
вартості вантажу (п. 1.2 договору).

Наявні в матеріалах справи акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ НП/82-000069 від 28.09.2012р. на суму 4291,50 грн.,
№ НП/82-000073 від 12.10.2012р. на суму 294,75 грн.,
№ НП/82-000074 від 12.10.2012р. на суму 389,90 грн.,
№НП/82-000079 від 31.10.2012р. на суму 4 440,06 грн.
підтверджують факт надання позивачем
та прийняття відповідачем послуг
загальною вартістю 9 416,21 грн.

Судом встановлено, що відповідач
частково розрахувався за надані
позивачем послуги на суму 1 955,00 грн., що
підтверджується довідкою філії
"Полтавське РУ" АТ "Банк "Фінанси та
кредит" № 15.11.1/15-3401 від 24.12.2013р. та не
заперечується позивачем.

Вартість неоплачених послуг складає 7
461,21 грн. Однак, позивачем заявлено до
стягнення лише 7 415,21 грн., що зважаючи
на приписи ст.ст. 1, 2, 22 ГПК України є
правом позивача.

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань або
їх зміна не допускається.

Приписами ст. 629 ЦК України визначено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідачем не подано в матеріали
справи доказів на підтвердження оплати
наданих послуг в сумі 7415,21 грн. згідно
договору № 11899 про надання
транспортно-експедиторських послуг
від 13.05.2011р. Тому суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення 7415,21 грн. основного боргу
заявлені обґрунтовано,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню.

Згідно з ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України у разі порушення
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Сторонами в п. 6.4 договору визначено, що
за несвоєчасну сплату наданих послуг з
перевезення вантажу замовник сплачує
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочення
платежу та 20 % річних від суми
заборгованості.

Згідно вказаних положень договору
позивачем заявлено до стягнення пеню в
розмірі 1488,12 грн. за період 05.10.2012р. по
28.11.2013р. Нарахування пені здійснено
окремо по кожному акту виконання робіт
з урахуванням періоду виникнення
заборгованості та розміру боргу за
вказаний період.

Однак, при перерахунку пені судом
встановлено, що позивачем не було
враховано проведення відповідачем
часткової оплати за отримані послуги.

Крім того, позивачем не були враховані
приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно
яких нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Таким чином, з врахуванням положень ч. 6
ст. 232 ГК України, часткової оплати
відповідачем послуг, обґрунтованим є
нарахування пені на заборгованість
згідно акту виконаних робіт №НП/82-000069
від 28.09.2012р. за період з 05.10.2012р. по
05.04.2013р. в розмірі 292,84 грн.; згідно актів
виконаних робіт № НП/82-000073 від 12.10.2012р.
та № НП/82-000074 від 12.10.2012р. за період з
19.10.2012р. по 19.04.2013р. - 51,43 грн., згідно акту
виконаних робіт №НП/82-000079 від 31.10.2012р.
за період з 07.11.2012р. по 07.05.2013р. - 331,82 грн.,
а всього в загальному розмірі 676,09 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до положень п. 6.4 договору
позивачем заявлено до стягнення 20 %
річних в загальному розмірі 2080,48 грн. за
період з 05.10.2012р. по 28.11.2013р. При цьому
позивачем не було враховано проведення
відповідачем часткової оплати наданих
послуг в розмірі 1 955,00 грн.

При проведенні перерахунку, враховуючи
часткову оплату відповідачем послуг,
судом встановлено, що обґрунтованим є
нарахування 20 % річних в загальному
розмірі 1806,14 грн.

Таким чином позовні вимоги підлягають
задоволенню в загальному розмірі 9 897,44
грн., в тому числі 7415,21 грн. - основний
борг, 676,09 грн. - пеня, 1806,14 грн. - 20 %
річних. У стягненні 812,03 грн. пені та 274,34
грн. 20 % річних слід відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по
оплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог (90,11%).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 44, 49, 82-84, 115, 116
Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нова Пошта" м.
Полтава до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький
ливарно-механічний завод" м.Дунаївці
Хмельницької області про стягнення 10
983,81 грн., в тому числі 7 415,21 грн. -
основний борг, 1488,12 грн. - пеня, 2080,48 грн. -
20 % річних, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький
ливарно-механічний завод" (Хмельницька
обл., м.Дунаївці, вул. Красінських, 13, код
34544034) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Нова
пошта" (м.Полтава, вул. Фрунзе, 57, код
31316718) 7415,21 грн. (сім тисяч чотириста
п'ятнадцять гривень 21 коп.) основного
боргу, 676,09 грн. (шістсот сімдесят шість
гривень 08 коп.) пені, 1806,14 грн. (одна
тисяча вісімсот шість гривень 14 коп.) 20%
річних, 1550,34 грн. (одна тисяча п'ятсот
п'ятдесят гривень 34 коп.) судового
збору.

Видати наказ.

У стягненні 812,03 грн. пені та 274,34 грн. 20 %
річних відмовити.

Повне рішення складено 10.01.2014р.

Суддя
Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (36039, м.Полтава, вул. Фрунзе,
57),

3 - відповідачу (32400, Хмельницька
обл., м. Дунаївці, вул. Красінських, 13) -
рекомендованим.