ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.01.2014
Справа № 908/139/14

Суддя Дроздова С.С., розглянувши
позовну заяву

позивача 1: Комунальної установи
«Центральна лікарня
Орджонікідзевського району» (69035, м.
Запоріжжя, бул. Шевченко, 25)

позивача 2: Департаменту комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 206)

до Приватного підприємця ОСОБА_1 (69006,
АДРЕСА_1)

про стягнення 10 747 грн. 07 коп. та
розірвання договору оренди від 14.04.2006р.
№ 1323.

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа «Центральна
лікарня Орджонікідзевського району»,
м. Запоріжжя та
Департамент комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради,
м. Запоріжжя звернулися до суду з
позовом до Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя про стягнення 10 747
грн. 07 коп. заборгованості та
розірвання договору оренди від 14.04.2006р.
№ 1323.

Позовна заява підлягає поверненню
відповідно до п.п. 4, 6 ст. 63 ГПК України.

Згідно із п 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.11.2011р. набув чинності Закон України
"Про судовий збір" № 02/163-48 від 08.07.2011р.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої станом
на 1 січня календарного року, в якому
відповідна заява або скарга подається
до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті
4 Закону України "Про судовий збір"
визначено, що ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах:

за подання до господарського суду:

1) позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат;

2) позовної заяви немайнового характеру
- 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України від 06.12.2012р. №
5515-VI "Про Державний бюджет України на 2013
рік" установлено на 2013 рік мінімальну
заробітну плату:

у місячному розмірі: з 1 січня - 1147
гривень, з 1 грудня - 1218 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.

На виконання листа ДСА України № 10-7237/13
від 27.12.2013р. територіальне управління
Державної судової адміністрації
України в Запорізькій області у листі
від 30.12.2013р. № 08-04/3165 зазначило, що
відповідно до частини першої статті 4
Закону України "Про судовий збір"
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої Законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та фіксованому розмірі.

ДСА України зазначає, що згідно з
нормами частини другої статті 41
Бюджетного кодексу України до набрання
чинності законом про Державний бюджет
України на поточний рік діють норми
Закону про державний бюджет України на
попередній бюджетний рік.

Пунктом 4 частини другої статті 41
названого кодексу встановлено, що
соціальні стандарти та соціальні
гарантії, у тому числі прожитковий
мінімум, рівень його забезпечення,
мінімальна заробітна плата, надання
пільг, компенсацій і гарантій
населенню, у поточному бюджетному
періоді застосовується у розмірах та
на умовах, що діяли у грудні
попереднього бюджетного періоду.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
державний бюджет України на 2013 рік"
станом на 01.12.2013р. мінімальна заробітна
плата встановлена у розмірі 1 218
гривень.

Зважаючи на викладене, слід дійти
висновку, що мінімальна заробітна
плата у місячному розмірі станом на
01.01.2014р. складає 1 218 гривень, від розміру
якої й справляється судовий збір.

Позовна заява направлена на адресу
суду 16.01.2014р. про що свідчать додані до
позовної заяви описи вкладення та
фіскальні чеки №№ 0047, 0049 від 16.01.2014р.
(докази направлення на адресу
Департаменту комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради,
м. Запоріжжя та Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Запоріжжя позовної
заяви та доданих до неї документів).

Позивачем 1 заявлено позовну вимогу
майнового характеру - стягнення
заборгованості в розмірі 10 747 грн. 07
коп., за яку сплачено судовий збір у
розмірі 1 720 грн. 50 коп. платіжним
дорученням № 558 від 18.12.2013р., в той час
коли сума судового збору за дану
майнову вимогу повинна становити 1 827
грн. 00 коп.; та заявлено позовну вимогу
не майнового характеру - розірвання
договору оренди від 14.04.2006р. № 1323, за яку
сплачено судовий збір у розмірі 1 147 грн.
00 коп. платіжним дорученням № 560 від
18.12.2013р.

Отже, недоплата судового збору за
вимогу майнового характеру становить
106 грн. 50 коп., а за вимогу не майнового
характеру - 71 грн. 00 коп.

Тобто позивач 1 сплатив судовий збір не
в повному обсязі.

Інших доказів сплати судового збору до
позовної заяви не додано.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 2.22 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", cудовий збір
сплачується до територіальних органів
Державної казначейської служби
України; платники судового збору у
платіжних документах на перерахування
судового збору повинні в рядку
"одержувач" зазначити найменування
територіального органу казначейської
служби за місцем знаходження
господарського суду, який розглядає
справу.

Якщо заявником не подано належних
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі або
(за необхідності) документів, що
підтверджують звільнення від його
сплати, заява (скарга) повертається
господарським судом з підстав,
передбачених ГПК, а саме: статтею 435,
пунктом 4 частини першої статті 63,
пунктом 3 частини першої статті 97,
пунктом 4 частини першої статті 1113,
частиною другою і пунктом 1 частини
четвертої статті 11120, пунктом 3 частини
шостої статті 113, частиною п'ятою статті
1222, частиною п'ятою статті 1228. При цьому
якщо таке повернення здійснюється у
зв'язку з недодержанням заявником
вимог закону щодо порядку та/або
розміру сплати судового збору (сплата
його не до спеціального фонду
Державного бюджету України або в
меншому розмірі, ніж необхідно), то у
відповідній ухвалі господарського
суду має бути зазначено правильний
порядок сплати та/або розмір судового
збору.

Відповідно до п. 4 статті 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо: не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Позивачем не надано суду належних
доказів відправки копії позовної заяви
та доданих до неї документів
відповідачеві, що у відповідності до
вимог ст. 56 ГПК України є обов'язковим.

Законом України від 19.05.2011р. № v9126837-11
"Про внесення зміни до статті 56
Господарського процесуального кодексу
України щодо порядку надсилання копії
позовної заяви", який 18.06.2011р. набрав
чинності, визначено порядок надсилання
копії позовної заяви та доданих до неї
документів учасникам господарського
процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії
позовної заяви з додатком відповідачу
відповідно до Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

До позовної заяви Комунальною
установою «Центральна лікарня
Орджонікідзевського району», м.
Запоріжжя на підтвердження
направлення відповідачу копії
позовної заяви і доданих до неї
документів додано опис вкладення від
16.01.2014р., з якого вбачається, що позовна
заява і додані до неї документи було
надіслано не на адресу відповідача: 69006,
АДРЕСА_2, тоді як у шапці позовної заяви
та договору оренди окремо стоячої
будівлі № 1323 від 14.04.2006р. зазначена
адреса відповідача - ПП ОСОБА_1: 69006,
АДРЕСА_1.

Таким чином, наданий позивачем 1
оригінал опису вкладення від 16.01.2014р.,
суд не може прийняти як доказ
направлення відповідачу позовної
заяви і доданих до позову документів.

Згідно з п. 6 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Крім того, суд звертає увагу позивача 1
на те, що вимоги до змісту та
розташування реквізитів документів
встановлені п. 5 Уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої
документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої
Наказом Держспоживстандарту України
07.04.2003 N 55.

Пунктом 5.27 цієї Уніфікованої системи
встановлено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів "Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту 23.

Зазначені положення Уніфікованої
системи необхідно обов'язково
враховувати учасникам судового
процесу при засвідченні копій
документів, що подаються до суду.

У відповідності до п.2.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", а
також п. 5.27 Уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої
документації (ДСТУ 4163-2003), у разі
невідповідності наданих суду копій
документів згаданим вимогам вони не
вважаються належними і допустимими
доказами і не будуть братися до уваги у
вирішенні спору.

Частина документів доданих позивачем
до позовної заяви належним чином не
засвідчені, які не містять слів "Згідно
з оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись п.п. 4, 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
документи повернути позивачу 1 без
розгляду.

Додаток: позовна заява з додатком до
неї на 34 аркушах, у тому числі
оригінали платіжних доручень №№ 558, 560
від 18.12.2013р. про сплату судового збору.

Суддя
С.С. Дроздова