ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
Справа № 925/1848/13

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду розглянув справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Черкаське хімволокно» в інтересах
відокремленого підрозділу «Черкаська
ТЕЦ», м. Черкаси, пр. Хіміків, 76

до багатогалузевого об'єднання
«Інтербуд» Української спілки
ветеранів Афганістану, м. Черкаси, вул.
Оборонна, 16

про стягнення 101 886,77 грн.
заборгованості за теплопостачання,

за участю представників сторін:

від позивача: Вишник Д.С. - за
довіреністю;

від відповідача: Синельников Є.В. - за
довіреністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Черкаське хімволокно» в інтересах
відокремленого підрозділу «Черкаська
ТЕЦ» звернулось до господарського суду
Черкаської області з позовом до
багатогалузевого об'єднання
«Інтербуд» Української спілки
ветеранів Афганістану про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію згідно договору про постачання
теплової енергії в гарячій воді від
01.01.2005р. №636, та від 01.08.2012р. №636 в розмірі
101 886,77 грн., та відшкодування судових
витрат.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві,
та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача вимоги заперечив частково.
Доказів повного розрахунку за отримане
тепло не подано.

Судом встановлено такі
взаємовідносини сторін.

01.01.2005р. між відкритим акціонерним
товариством «Черкаське хімволокно»
відокремлений підрозділ «Черкаська
ТЕЦ» (Енергопостачальною організацією
- Позивач по справі), в особі директора
Бондаренко В.Д., що діє на підставі
довіреності №223 від 04.01.2005р., та
багатогалузевим об'єднанням
«Інтербуд» Української спілки
ветеранів Афганістану (Споживачем -
Відповідач по справі), в особі
генерального директора Калашник І.М.,
що діє на підставі Статуту, було
укладено договір про постачання
теплової енергії в гарячій воді №636
(далі - Договір), за умовами якого
Енергопостачальна організація
зобов'язується постачати Споживачеві
теплову енергію в гарячій воді, а
Споживач зобов'язується оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей
договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 31 грудня 2005р.

Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п. 10.4 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору теплова
енергія постачається Споживачу
орієнтовно в обсягах згідно з додатком
1 до цього договору у вигляді гарячої
води на такі потреби:

- опалення - в період опалювального
сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року.

Фактичне споживання теплової енергії
за звітний період визначається на
підставі показників приладів обліку.

Відповідно до додатку 1 до Договору
Енергопостачальна організація
зобов'язується відпустити Споживачу
теплову енергію: всього за рік 73,75 Гкал
для опалення: магазину по вул. Гагаріна,
77 м. Черкаси; міні поліклініки по вул.
Гагаріна, 77 м. Черкаси; творчої
майстерні по вул. Г. Дніпра, 61 м. Черкаси;
аптеки по вул. Гагаріна, 77 м. Черкаси;
творчої майстерні по вул. Г. Дніпра, 63 м.
Черкаси, які використовує Споживач.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 Договору
розрахунки за теплову енергію, що
споживається, проводяться виключно в
грошовій формі відповідно до
встановлених тарифів. Розрахунки
здійснюються шляхом перерахування на
поточний рахунок Енергопостачальної
організації коштів згідно Додатку 1
(показань приладів обліку) не пізніше 10
числа наступного за розрахунковим
місяця.

На виконання умов Договору, в період з
01.02.2010р. по 01.05.2012р., Енергопостачальною
організацією було відпущено Споживачу
- 105,04 Гкал за тарифом 323,85 грн. за 1 Гкал (з
ПДВ 20%), на суму 40 820,64 грн.

та 67,85 Гкал за тарифом 449,95 грн. за 1 Гкал
(з ПДВ 20%), на суму 36 634,92 грн.

Тариф в розмірі 388,62 грн. за 1 Гкал
встановлений на підставі рішення
виконавчого комітету Черкаської
міської ради №213 від 24.02.2009р. «Про
затвердження та погодження тарифів на
послуги тепловодопостачання» (а.с. 65-67),
про що Споживач був повідомлений лисом
від 04.03.2009р. № 25/2565 (а.с. 68).

Тариф в розмірі 449,95 грн. за 1 Гкал
встановлений на підставі Постанови
національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України №143
від 30.09.2011р. «Про встановлення тарифів
на теплову енергію ПАТ «Черкаське
хімволокно» (а.с. 71), про що Споживач був
повідомлений листом від 07.10.2011р. №25/8204
(а.с. 72).

Споживачу були виставлені
рахунки-фактури на оплату (а.с.17-32):

- від 26.02.2010р. №Р-00001302 на суму 6 645,40 грн. (з
ПДВ);

- від 26.03.2010р. №Р-00002299 на суму 6 159,62 грн. (з
ПДВ);

- від 28.04.2010р. №Р-00002943 на суму 2 650,39 грн. (з
ПДВ);

- від 28.10.2010р. №Р-00004081 на суму 1 810,97 грн. (з
ПДВ);

- від 29.11.2010р. №Р-00004645 на суму 4 348,66 грн. (з
ПДВ);

- від 28.12.2010р. №Р-00005305 на суму 5 320,21 грн. (з
ПДВ);

- від 27.01.2011р. №Р-00000544 на суму 4 018,33 грн. (з
ПДВ);

- від 28.02.2011р. №Р-00001279 на суму 5 708,83 грн. (з
ПДВ);

- від 28.03.2011р. №Р-00001789 на суму 2 055,80 грн. (з
ПДВ);

- від 27.04.2011р. №Р-00002563 на суму 2 102,44 грн. (з
ПДВ);

- від 27.10.2011р. №Р-00003686 на суму 2 440,52 грн. (з
ПДВ);

- від 28.11.2011р. №Р-00004220 на суму 5 442,60 грн. (з
ПДВ);

- від 31.01.2012р. №540 на суму 7 721,15 грн. (з
ПДВ);

- від 29.02.2012р. №1367 на суму 7 807,54 грн. (з
ПДВ);

- від 30.03.2012р. №1946 на суму 5 053,84 грн. (з
ПДВ);

- від 28.04.2012р. №2662 на суму 2 505,32 грн. (з
ПДВ);

З 05.05.2011р. відкрите акціонерне
товариство «Черкаське хімволокно» на
виконання вимог Закону України «Про
акціонерні товариства» змінило
найменування на публічне акціонерне
товариство «Черкаське хімволокно»

01.08.2012р. між Енергопостачальною
організацією та Споживач було укладено
аналогічний договір про постачання
теплової енергії в гарячій №636 (далі -
Договір І).

На виконання умов Договору І, в період з
01.10.2012р. по 01.05.2013р., Енергопостачальною
організацією було відпущено Споживачу
- 56,08 Гкал за тарифом 449,95 грн. за 1 Гкал (з
ПДВ 20%), на суму 30 279,83 грн.

Споживачу були виставлені
рахунки-фактури на оплату (а.с.33-39):

- від 30.10.2012р. №4328 на суму 1 117,68 грн. (з
ПДВ);

- від 29.11.2012р. №5048 на суму 3 574,40 грн. (з
ПДВ);

- від 28.12.2012р. №5718 на суму 6 306,50 грн. (з
ПДВ);

- від 30.01.2013р. №601 на суму 6 014,93 грн. (з
ПДВ);

- від 27.02.2013р. №1140 на суму 5 237,42 грн. (з
ПДВ);

- від 29.03.2013р. №1997 на суму 5 372,40 грн. (з
ПДВ);

- від 29.04.2013р. №2806 на суму 2 656,50 грн. (з
ПДВ).

Споживач за період з 01.02.2010р. по 05.11.2013р.
сплатив Енергопостачальній
організації 5 848,66 грн. (4 348,66 грн.+1 500,00
грн.), що підтверджується копією витягу
з банківського реєстру.

Станом на 05.11.2013р. заборгованість
Споживача становить 101 886,77 грн.

Розрахунки за спожиту теплову енергію
Споживачем не оплачено належним чином
і в повному об'ємі.

Споживач порушив взяті на себе
договірні зобов'язання щодо
встановлених строків та порядку оплати
послуг на поставку теплової енергії, що
суперечить п. 6.2 Договору та стало
підставою звернення
Енергопостачальної організації до
суду для захисту порушеного права та
примусового стягнення боргу.

Представник відповідача вимоги
заперечив частково та заявляє про
застосування строку позовної давності
за період з лютого по грудень 2010р.
Подано письмовий відзив на позов.

В судове засідання 09.01.2014р.
представником відповідача надано
копію платіжного доручення про
перерахування позивачу 30000 грн. за
теплопостачання.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представників сторін, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
часткового задоволення.

У відповідності з положеннями
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення
з господарського спору повинно
прийматись у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими
господарським судом, тобто з'ясованими
шляхом дослідження та оцінки судом
належних і допустимих доказів у
конкретній справі.

За своєю правовою природою договори
про постачання теплової енергії в
гарячій воді: від 01.01.2005р. № 636 та від
01.08.2012р. № 636 є договорами постачання
енергетичних та інших ресурсів через
приєднану мережу, та відповідають
вимогам статті 714 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін

Відносини купівлі-продажу
урегульовані Главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах
договорів. Договори про постачання
теплової енергії в гарячій воді:

від 01.01.2005р. № 636 та

від 01.08.2012р. № 636 - не заперечені
сторонами, не визнані недійсними та не
розірвані в установленому порядку.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Факт наявності заборгованості
підтверджується Договорами, додатками
№1 до Договорів, рахунками на оплату, що
отримані споживачем, розрахунком суми
заборгованості, та не спростований
відповідачем в належний спосіб. Суд
враховує, що на момент прийняття
рішення жодних первинних та належних
доказів належного та повного
розрахунку за отриманий товар, в
розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України,
відповідач суду не подав. Суд враховує
проведення відповідачем платежу 30000
грн. за теплопостачання платіжним
дорученням №278 від 03.01.2014р. з
призначенням платежу «за теплоенергію
з листопада 2012р. по жовтень 2013р. згідно
акту звірки від 05.11.2013р.». Провадження в
цій частині належить припинити за
відсутністю предмету спору (положення
ст. 80 п. 1-1 ГПК України), оскільки період
вчиненої оплати охоплюється періодом
стягнення, що визначений позивачем, а
опалювальний сезон 2013р. розпочато
після 15.10.2013р.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено строк
розрахунків за спожиту теплову
енергію, який визначений в п. 6.2.
Договорів: розрахунки здійснюються
шляхом перерахування на поточний
рахунок Енергопостачальної
організації коштів згідно Додатку 1
(показань приладів обліку) не пізніше 10
числа наступного за розрахунковим
місяця.

Отже, строк проведення остаточного
розрахунку за отриману Відповідачем
теплову енергію станом на час розгляду
справи вже є таким, що настав.

Суд враховує відсутність претензій
Відповідача стосовно невиконання
Позивачем умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної оплати за вже спожиту теплову
енергію належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

На момент звернення до суду із позовною
заявою Споживач заборгованості у
повному обсязі не погасив. За
розрахунками позивача, заборгованість
Споживача за спожиту теплову енергію
за період з 01.02.2010р. по 21.10.2013р. становить
101 886,77 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Суд враховує заяву представника
відповідача про застосування строку
позовної давності (а.с. 86) по вимогах
стягнення боргу за теплопостачання за
період з лютого по листопад 2010р. Заяву
подано представником відповідача до
прийняття рішення по суті відповідно
до положень ст.ст. 257, 267 ЦК України.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спору, є підставою для відмови у позові.

Суд враховує, що договорами
встановлено строк розрахунку за
отримане тепло до 10 числа наступного за
розрахунковим місяця, тому право
вимоги за спожиту в жовтні 2010р. теплову
енергію виникає у позивача після 10-11
листопада 2010р. Період стягнення боргу
на користь позивача належить визнати з
01.10.2010р. по 01.05.2013р. - з урахуванням
трирічного загального строку позовної
давності. Позивач не довів належними
доказами об'єктивної неможливості
звернутися до суду раніше грудня 2013р.
Суд враховує, що Позивач самостійно
несе ризики господарської діяльності.

З врахуванням викладеного, суд вважає
обґрунтованим та доведеним право
Позивача на стягнення з Відповідача
суми заборгованості за отримане тепло
у розмірі 56431,36 грн. за період з 01.10.2010р.
по 01.05.2013р.

В решті вимог належить відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідача
пропорційно задоволених вимог з
врахуванням часткової оплати боргу
після звернення позивача до суду, та
стягнути на користь позивача 1728,63 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, 80 п. 1-1 ГПК
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з багатогалузевого об'єднання
«Інтербуд» Української спілки
ветеранів Афганістану, м. Черкаси, вул.
Оборонна, 16, , рахунок
№01 у Дніпровській філії
акціонерного товариства Укрінбанку, м.
Черкаси, МФО 354336

на користь публічного акціонерного
товариства «Черкаське хімволокно» в
інтересах відокремленого підрозділу
«Черкаська ТЕЦ», м. Черкаси, пр. Хіміків,
буд. 76, , рахунок
№802 в ПАТ «ЕнергоБанк» м. Київ, МФО
300272

56431,36 грн. основного боргу та 1728,63 грн.
судового збору.

Провадження в частині стягнення 30000
грн. боргу припинити за відсутністю
предмету спору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 10.01.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба