ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

21 січня 2014 року
Справа № 915/186/13-г

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дроботун
Л.Ю.,

представника позивача: Мотіна О.М. - дов.
№01/33-417 від 26.12.2013,

представника відповідача: Титовської
Т.В. - дов. №1418 від 30.12.2013,

представника ДВС: Кюкало Ю.М. - дов. №62307
від 05.12.2013,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

заяву: Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції (54020, вул..Декабристів, 41/23) про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Миколаївської
області від 08.04.2013 по справі №915/186/13-г

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго»

(54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40),

до відповідача: Комунального
підприємства «Спеціалізоване
Комунальне Підприємство «Гуртожиток»
(54000, м.Миколаїв, вул.М.Василевського,
55-А)

про: стягнення 1129340,68 грн., -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 08.04.2013 з
відповідача на користь позивача
стягнуто 1062445,93 грн. боргу, 29106,93 грн.
пені, 16345,57 грн. річних, 21442,25 грн. збитків
від інфляційних процесів та 22586,81 грн.
судового збору.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 23.05.2013 рішення
суду першої інстанції по даній справі
було залишено без змін.

05.06.2013 по справі видано відповідний
наказ.

26.12.2013 від Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції до суду надійшла заява про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Миколаївської
області від 08.04.2013 по справі №915/186/13-г.

Згідно доповнення до заяви №1351 від
10.01.2014 заявник уточнив свої вимоги та
просить відстрочити виконання рішення
суду на один рік (т.5 а.с.77).

Заява Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції підтримана з боку КП
«Спеціалізоване Комунальне
Підприємство «Гуртожиток» (надалі - КП
«СКП «Гуртожиток») у клопотанні №71 від
15.01.2014 (т.5 а.с.31).

В обґрунтування своєї заяви Ленінський
відділ ДВС Миколаївського міського
управління юстиції посилається на те,
що відповідно до приписів ст.36 Закону
України «Про виконавче провадження»,
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власної ініціативи чи за заявою сторін,
має право звернутись до суду із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання. Виконання наказу суду від
05.06.2013 суттєво ускладнюється внаслідок
низького рівня оплати мешканцями
гуртожитків за спожиті комунальні
послуги. В той же час, боржник не
ухиляється від оплати заборгованості,
а вчиняє заходи для погашення
заборгованості, у тому числі шляхом
звернень до органів місцевого
самоврядування з проханням розглянути
можливість виділення коштів на
погашення заборгованості за рахунок
місцевого бюджету, однак вирішення
даного питання потребує певного часу.

КП «СКП «Гуртожиток» у клопотанні №71
від 15.01.2014 та додаткових поясненнях №88
від 21.01.2014 (т.5 а.с.81,82) підтримує заяву
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції про відстрочку виконання
рішення суду на один рік, посилаючись
на те, що виконати рішення суду в
повному обсязі на даний час не має
можливості, оскільки підприємство є
збитковим і виконання рішення суду на
даний час призведе до його банкрутства.
Боржником вживаються усі залежні від
нього заходи для стягнення
заборгованості з мешканців вартості
несплачених послуг з
електропостачання, шляхом звернення до
відповідних відділів ДВС ММУЮ. Проте
переважна більшість судових наказів на
користь відповідача повертається
відділами ДВС ММУЮ без виконання у
зв'язку з відсутністю у боржників
(мешканців гуртожитків) майна, на яке
можна звернути стягнення, оскільки
переважна більшість населення
гуртожитків - соціально незахищені
верстви населення, які не мають у
власності майна, на яке можна звернути
стягнення. З метою погашення
заборгованості перед стягувачем,
боржником також вчинюються заходи для
залучення коштів місцевого бюджету.
Також Департаментом ЖКГ Миколаївської
міської ради погоджений фінансовий
план КП «СКП «Гуртожиток» на 2014 рік,
який передбачає одержання
відповідачем додаткових надходжень у
сумі 2740000,0 грн., які також будуть
спрямовані на погашення
заборгованість перед позивачем.

Стягувач проти надання розстрочки
виконання рішення суду заперечує
(а.с.29,50), посилаючись на наявність
великої заборгованості перед ДП
«Енергоринок», яка на даний час
сплачується розстроченими платежами.

Розглянувши заяву Ленінського відділу
ДВС Миколаївського міського
управління юстиції, заслухавши
представників сторін, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму ВГСУ №9
від 17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
встановлено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до звітів про фінансові
результати КП «СКП «Гуртожиток» та
балансів підприємства за 2012 рік та 9
місяців 2013 року (т.5 а.с.83-86),
спостерігається стійка тенденція до
погіршення фінансового стану боржника
та реальну загрозу його банкрутства.
Так, за даними 2012 року збитки
підприємства становили 1558000,0 грн., а
розмір поточних зобов'язань складав
5343000,0 грн. За 9 місяців 2013 року збитки
підприємства склали 826000,0 грн., а розмір
поточних зобов'язань - 7178000,0 грн. При
цьому, розмір податків та обов'язкових
платежів становив 1275000,0 грн., а внески
до Пенсійного фонду склали 905000,0 грн. (т.5
а.с.94).

Стосовно питання погашення
заборгованості перед стягувачем
шляхом звернення стягнення на майно
боржника, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1.1 Статуту КП «СКП
«Гуртожиток» (т.3 а.с.73-81), останнє
створено Миколаївською міською радою з
метою здійснення господарської
діяльності для вирішення
соціально-економічних проблем
м.Миколаєва по утриманню та
експлуатації гуртожитків для
неодружених, гуртожитків для малих
сімей, житлового фонду і засноване на
комунальній власності міста.

Згідно п.4.4 Статуту, майно підприємства
є комунальною власністю
територіальної громади міста
Миколаєва і закріплюється за ним на
праві господарського відання, тобто
власником майна є суб'єкт права
комунальної власності - територіальна
громада м.Миколаїва в особі
Миколаївської міської ради.

Надані боржником копії постанов
Державної виконавчої служби про
повернення виконавчого документу
стягувачеві (т.5 а.с.33-40) свідчать про те,
що відповідачем вживаються залежні від
нього заходи для стягнення
заборгованості з мешканців
гуртожитків, які є кінцевими
споживачами електроенергії. Проте
переважна більшість судових наказів на
користь відповідача повертається
відділами ДВС ММУЮ без виконання у
зв'язку з відсутністю у боржників
(мешканців гуртожитків) майна, на яке
можна звернути стягнення. Вказане
свідчить про те, що заборгованість за
електричну енергію утворилася не з
вини відповідача, це борги мешканців,
які не може стягнути державна
виконавча служба, оскільки переважна
більшість населення гуртожитків -
соціально незахищені верстви
населення, які не мають у власності
майна, на яке можна звернути стягнення.

Для врегулювання ситуації, що склалась,
23.12.2011 рішенням Миколаївської міської
ради №12/16 було затверджено Програму
забезпечення утримання будівель та
підвищення якості обслуговування
мешканців гуртожитків м.Миколаєва на
2012-2015 роки (надалі - Програма) (т.5 а.с.87-92).

У даній програмі було висвітлено ряд
проблемних питань, пов'язаних з
діяльністю КП «СКП «Гуртожиток»,
зокрема констатовано той факт, що
рівень сплати за житлово-комунальні
послуги мешканцями гуртожитків нижчий
за рівень сплати мешканцями
багатоквартирних будинків. Причина
полягає у тому, що зазначені гуртожитки
прийняті до комунальної власності від
підприємств, які в даний момент
перебувають у скрутному фінансовому
становищі, мешканці гуртожитків є
працівниками зазначених підприємств,
багатьох з них було скорочено, люди не
мають фінансових можливостей
забезпечувати себе і свої сім'ї, а також
оплачувати комунальні послуги та
послуги з утримання будинків, споруд та
при будинкових територій. Вагому
частину мешканців складають особи,
яких можна віднести до соціально
неблагополучних, та таких, що
потребують первинної правової
допомоги та консультацій для
реалізації права на приватизацію
житла та оформлення пільг та субсидій.
Через незначну кількість
приватизованих приміщень у більшості
мешканців гуртожитків відсутнє
відповідальне ставлення до майна.

Вказані обставини і зумовили
затвердження відповідної Програми,
якою заплановано вжиття заходів для
оптимізації абонентського
обслуговування мешканців гуртожитків,
покращення фінансового стану КП «СКП
«Гуртожиток», тощо.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, на даний час, передбачені
Програмою заходи виконані не в повному
обсязі. Так, заплановане в строк до
01.01.2012 забезпечення беззбиткової
роботи КП «СКП «Гуртожиток» шляхом
надання фінансової підтримки з
міського бюджету у зв'язку із наявністю
фінансового розриву між терміном
сплати підприємством за енергоносії та
оплатою послуг населення, не виконано.
При цьому, не з вини КП «СКП
«Гуртожиток».

В той же час, матеріали справи також
свідчать про те, що з метою виконання
своїх зобов'язань з оплати комунальних
послуг (у т.ч. енергоносіїв) та
погашення заборгованості за рішеннями
судів, боржником протягом 2012-2013 років
проводилась робота по доведенню до
керівництва міста та області
інформації про критичний стан
підприємства з метою отримання коштів
місцевого бюджету для погашення
заборгованості, що підтверджується
відповідною перепискою з керівництвом
міста та області (т.5 а.с.96,97,102-108).

Відповідно до наданого боржником
фінансового плану КП «СКП «Гуртожиток»
на 2014 рік, затвердженого Департаментом
ЖКГ Миколаївської міської ради (т.5
а.с.93-95), у 2014 році передбачено цільове
фінансування КП «СКП «Гуртожиток» у
сумі 2740000,0 грн., які боржник планує
спрямувати на погашення
заборгованість перед позивачем.

Крім того, у судових засіданнях,
старший державний виконавець
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Кюкало Ю.М. повідомив суду, що
на даний час, у його провадженні
перебувають чотири виконавчі
провадження по стягненню
заборгованості з КП «СКП «Гуртожиток»
на користь ПАТ «Миколаївобленерго». КП
«СКП «Гуртожиток» щомісячно, у
добровільному порядку перераховує на
рахунки ПАТ «Миколаївобленерго» чи
Державної виконавчої служби грошові
кошти у розмірі 40-50 тис. грн. з метою
погашення існуючої заборгованості.
Таким чином, загальний розмір
заборгованості перед ПАТ
«Миколаївобленерго» поступово
зменшується.

Вказані обставини, на думку суду
свідчать про те, що боржник не уникає
від свого обов'язку перед стягувачем,
однак у зв'язку з несприятливою
фінансовою ситуацією не може виконати
рішення суду негайно.

Оцінити фінансовий стан позивача
(стягувача) суду не вбачається за
можливе, оскільки в обґрунтування
свого твердження про складний
фінансовий стан підприємства, останнім
надана лише довідка про судові рішення,
за якими позивачу надана розстрочка
виконання, при цьому строки розстрочки
є достатньо тривалими. Чи є ці
фінансові зобов'язання критичними для
стягувача, та чи вплине відстрочка
виконання рішення по даній справі
негативно на платоспроможність
позивача, суд оцінити не в змозі,
оскільки відомостей про фінансовий та
майновий стан позивача суду не надано.

Оцінивши вказані обставини та
проаналізувавши документи, надані ДВС
та боржником в обґрунтування своєї
позиції, суд вважає, що соціальний
статус відповідача, його матеріальний
стан, вжиття ним заходів до стягнення
заборгованості з мешканців
гуртожитків, відсутність вини у
несвоєчасному погашенні
заборгованості перед позивачем та
наявність можливості виконати рішення
суду в повному обсязі протягом 2014 року,
надають суду достатньо підстав для
відстрочення виконання рішення.

В той же час суд не може погодитись зі
строком, на який заявник просить
відстрочити виконання рішення суду,
оскільки в даному випадку він є
великим, що з урахуванням наявності
кризових явищ в економіці держави може
завдати шкоди майновим інтересам
позивача. Тому, суд вважає за необхідне
задовольнити заяву Ленінського
відділу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції частково та
відстрочити виконання рішення суду від
08.04.2013 на шість місяців, до 21.07.2014.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
про відстрочку виконання рішення суду
від 08.04.2013 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення суду
від 08.04.2013 по справі №915/186/13-г 08.04.2013 на
шість місяців, до 21.07.2014.

Ухвала може бути оскаржена в порядку,
передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя
М.В. Мавродієва