ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.Справа № 916/3230/13

За позовом: Комунального підприємства
„Міськзелентрест"

до відповідача: Підприємства
„Профбудкомплект" Федерації
Професійних Спілок України

про стягнення 31036,50грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

від позивача: Яровенко С.І., довіреність
№2097 від 09.09.2013р.; Ковальчук Р.М.,
довіреність №2625 від 29.10.2013р.

від відповідача: Сотніков В.П., директор
згідно наказу №2-к від 18.02.2011р.

В засіданні 22.01.2014 р. приймали участь
представники:

від позивача: Ковальчук Р.М.,
довіреність №2625 від 29.10.2013р.

від відповідача: Сотніков В.П., директор
згідно наказу №2-к від 18.02.2011р.

Суть спору: про стягнення з
Підприємства „Профбудкомплект"
Федерації Професійних Спілок України
на користь КП „Міськзелентрест" 29
200,49грн. заборгованості, 984грн. - 2%
штрафу, 852,01грн. три проценти річних.

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що
12.10.2012р. між КП „Міськзелентрест" та
Підприємством „Профбудкомплект"
Федерації Профспілок України було
укладено договір №ГЗТ-166, за яким
позивач надав відповідачу послуги щодо
озеленення Щелаківської канави за
адресою: м. Одеса, вул. Атамана Чепіги,25,
вартість яких відповідачем повністю
оплачена не була, у зв'язку з чим у
останнього утворилась заборгованість,
на яку позивачем нараховано штраф та
три проценти річних.

Відповідач проти позову заперечує,
подав відзив на позов від 22.11.2014р. за
вх.№1555/14, де відмічає, що відповідач в
порушення умов п.2.3. договору
№000062/ГЗТ-166 від 12.10.2012р. приступив до
виконання робіт без оплати та не
отримавши дозвіл від відповідача. Крім
того, відповідач зазначив, що позивач
при виконанні робіт використав
садженці неналежної якості, про що
відповідачу стало відомо через місяць
після підписання акту виконаних робіт,
у зв'язку з чим відповідач оплатив лише
20 000грн. через відсутність якості робіт
та не усунення виконавцем недоліків.

Клопотання позивача від 16.12.2013р. за
вх.№38194/13 про долучення документів до
матеріалів справи було судом
задоволено.

Клопотання відповідача від 16.12.2013р. за
вх.№38048/13, від 08.01.2014р. за вх.№20/14 про
відкладення розгляду справи судом
задоволені, про що свідчать відповідні
ухвали.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши пояснення
представників сторін та їх правові
позиції, суд встановив наступне:

12.10.2012р. між КП „Міськзелентрест"
(виконавець) та Підприємством
„Профбудкомплект" Федерації
Професійних Спілок України (замовник)
було укладено договір №000062/ГЗТ-166, за
умовами якого виконавець приймає на
себе зобов'язання проводити на
підставі заявок замовника, відповідно
до умов цього договору, роботи протягом
всього терміну його дії, а замовник
прийняти роботи і сплатити їх вартість.
Вид робіт: озеленення Щелаківської
канави за адресою: вул. Атамана
Чепіги,25. Виконання певної роботи
здійснюється згідно заявки-листа
замовника із вказівкою виду робіт і
місця розташування (адреси) із
посиланням на даний договір (п.п.1.1., 1.2.,
1.3. договору).

Сума договору є динамічною і складає
49200,49грн., в т.ч. ПДВ - 8200,08грн. Замовник
здійснює попередню оплату у розмірі 100%
вартості робіт. Виконавець приступає
до виконання робіт найближчим часом
після отримання оплати при сприятливих
погодних умовах та у разі надання (у
разі необхідності) замовником
відповідного дозволу на проведення
робіт. Розрахунки за виконані роботи
здійснюються в безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виконавця
(п.п.2.1., 2.2., 2.3., 2.5. договору №000062/ГЗТ-166
від 12.10.2012р.).

За умовами п.п.3.1., 3.2. договору
№000062/ГЗТ-166 від 12.10.2012р. після
закінчення виконання робіт виконавець
складає і передає замовнику акт
прийому-передачі виконаних робіт.
Замовник із участю виконавця приймає
виконані роботи і протягом десяти
календарних днів з дня отримання акту
прийому-передачі виконаних робіт
зобов'язаний направити виконавцю
підписаний акт прийому-передачі або
мотивовану відмову від прийому робіт
із вказівкою зауважень.

У випадку мотивованої відмови
замовника від прийому робіт сторонами
складається двосторонній акт
виявлених недоліків із переліком
недоліків, необхідних доопрацювань і
строків усунення недоліків. Усунення
недоліків здійснюється за рахунок
виконавця. В разі ухилення виконавця
від участі в складанні вказаного акту
виявлених недоліків більш ніж три
робочі дні з дня отримання мотивованої
відмови замовника від прийому робіт,
замовник має право самостійно
встановити перелік недоліків і термін
їх усунення (п.3.4. договору №000062/ГЗТ-166
від 12.10.2012р.).

Згідно п.5.2. договору №000062/ГЗТ-166 від
12.10.2012р. у випадку порушення замовником
строків оплати, передбачених розд.2
цього договору, замовник сплачує
виконавцю штраф у розмірі 2% вартості
договору.

Відповідно до п.7.1. договору №000062/ГЗТ-166
від 12.10.2012р. він набуває чинності із
моменту підписання сторонами і діє до
31.12.2012р.

Позивач вказав, що роботи по договору
№000062/ГЗТ-166 від 12.10.2012р. ним проводились
на підставі листа відповідача №106 від
29.08.2012р.

Як свідчить акт приймання виконаних
будівельних робіт №420 за жовтень 2012р.,
підписаний сторонами 31.10.2012р. та
скріплений їх печатками, позивач
виконав на користь відповідача роботи
з озеленення Щелаківської канави за
адресою: вул. Ат. Чепіги,25, на суму
49200,49грн. згідно до підписаної
відповідачем договірної ціни.

Відповідач здійснив часткову оплату
виконаних позивачем робіт на суму 20
000грн., про що свідчить платіжне
доручення №522 від 30.11.2012р., відповідно
до чого позивач надіслав відповідачу
претензію №1783 від 05.08.2013р. щодо
необхідності здійснити розрахунки за
проведені роботи. Однак, доказів
належного реагування відповідача на цю
претензію суду не надано.

Між тим, відповідач посилаючись на
неякісність робіт позивача та не
усунення ним недоліків, зазначає про
відсутність підстав оплати решти
вартості виконаних робіт, при цьому, не
надав суду доказів загибелі висажених
садженців, заявлення претензії щодо
якості робіт, що передбачені умовами
договору №000062/ГЗТ-166 від 12.10.2012р.,
вимогами чинного законодавства.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, подані сторонами
докази та викладені ними правові
позиції, суд вважає заявлені КП
„Міськзелентрест" позовні вимоги щодо
стягнення з Підприємства
„Профбудкомплект" Федерації
Професійних Спілок України 29200,49грн.
заборгованості по договору №000062/ГЗТ-166
від 12.10.2012р. правомірними, такими, що
відповідають дійсним обставинам
справи з огляду на наступні положення
законодавства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно п.1 ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Пунктом 1 ст. 857 Цивільного кодексу
України визначено, що робота, виконана
підрядником, має відповідати умовам
договору підряду, а у разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру.

Якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково (п.2 ст.854
Цивільного кодексу України).

Положеннями ч.4 ст.882 ЦК України
передбачено, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Так, вище судом було встановлено факт
надання позивачем відповідачу послуг
передчасно без отримання передплати,
заявки та дозволу, передбачених п.2.3.
договору №000062/ГЗТ-166 від 12.10.2012р., однак,
як свідчить акт приймання виконаних
будівельних робіт №420 за жовтень 2012р.,
роботи були прийняті відповідачем та
частково оплачені, з підстав чого в
силу зазначеного договору у
відповідача виникло зобов'язання
оплатити вартість виконаних робіт в
повній мірі, за умови відсутності в
матеріалах справи доказів заявлення
замовником претензій щодо їх якості у
встановлений законом та договором
сторін спосіб, звідси з огляду на те, що
мала місце часткова оплата
відповідачем отриманих робіт, у нього
залишилась заборгованість перед
позивачем в сумі 29200,49грн., яка підлягає
судом стягненню з відповідача.

Крім того, позивач заявив до стягнення
з відповідача 984 грн. штрафу, що складає
2% від суми договору.

У відповідності до приписів ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Частина перша статті 223 ГК України
передбачає, що при реалізації в
судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
ЦК України, якщо інші строки не
встановлено ГК України. За змістом
пункту 1 частини другої статті 258 ЦК
України щодо вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) передбачено
спеціальну позовну давність в один рік.
Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Відтак частина
шоста статті 232 ГК України передбачає
строк та порядок, у межах якого
нараховуються штрафні санкції, а строк,
протягом якого особа може звернутись
до суду за захистом свого порушеного
права, встановлюється ЦК України.

За вищенаведених умов мало місце
звернення позивача із вимогою про
стягнення штраф із порушенням строку
спеціальної позовної даності, який
визначений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України
строком в один рік, оскільки роботи
позивачем були виконані 31.10.2012р. згідно
акту виконаних робіт №420 за жовтень
2012р., та цей строк сплинув 01.11.2013р.
Наразі, згідно вхідного штемпеля
господарського суду Одеської області
№4950/13 дану позовну заяву подано
позивачем 22.11.2013р., у зв`язку з цим
позивачем прострочено спеціальну
позовну давність для заявлення
позовної вимоги про стягнення штрафу,
що є підставою для відмови судом
позивачу у задоволенні вказаної
позовної вимоги.

Розглянувши позовну вимогу позивача
про стягнення з відповідача 852,01 грн.
три проценти річних за період, який
позивачем визначено як 355 днів, суд
встановив наступне.

У відповідності з п. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" передбачене
законом право кредитора вимагати
сплати боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові... Тієї ж позиції
дотримується ВСУ у постановах від
04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по
справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від
16.03.2011 по справі № 11/109.

Перевіривши розрахунок трьох
процентів річних, здійснений
позивачем, суд встановив, що його
зроблено вірно, з огляду на що позовна
вимога позивача про стягнення 852,01 грн.
три проценти річних підлягає
задоволенню у повній мірі, з
врахуванням ще й того, що із
підписанням 31.10.2012р. акту приймання
виконаних робіт відповідач був
обізнаний із необхідністю виконання
обов'язку щодо їх оплати, але на протязі
року таких дій не вчинив, отже позбавив
позивача права на користування
належними йому грошовими коштами, у
зв'язку з чим у позивача виникло право
згідно п.2 ст. 625 ЦК України на отримання
компенсації від відповідача за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
позивачу, що законодавцем визначено як
три проценти річних.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

За таких обставин, суд частково
задовольняє заявлені позивачем
позовні вимоги, внаслідок чого
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає 29200,49грн.
заборгованості, 852,01грн. пені. В решті
позовних вимог суд відмовляє.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір
пропорційно до задовлених судом
позовних вимог в сумі 1665,95грн. підлягає
відшкодуванню позивачу за рахунок
відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача
частково.

2. Стягнути з Підприємства
„Профбудкомплект" Федерації
Професійних Спілок України (65013, м.
Одеса, вул. Локомотивна,24, код 31041272) на
користь Комунального підприємства
„Міськзелентрест" (65070, м. Одеса, вул.
Варненська,27-А, код 31185820) 29 200 (двадцять
дев'ять тисяч двісті) грн. 49коп.
заборгованості, 852 (вісімсот п'ятдесят
дві) грн. 01коп. три проценти річних, 1665
(одну тисячу шістсот шістдесят п'ять)
грн. 95коп. судового збору.

3. Відмовити позивачу в решті
частині заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст складено 27.01.2014 р.

Суддя
Малярчук І.А.