ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 січня 2014 р. Справа №
903/1533/13

за позовом Ківерцівської міської ради,
м. Ківерці

до відповідача: підприємця ОСОБА_1, м.
Ківерці

про розірвання договору оренди землі

Суддя Слободян П. Р.

При секретарі Коваль С. М.

Представники сторін:

від позивача: Радюк Л. О. - представник
(довіреність у справі)

від відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_4 -
представник (довіреність у справі)

Суть спору: позивач - Ківерцівська
міська рада, м. Ківерці звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення з відповідача - підприємця
ОСОБА_1, м. Ківерці про розірвання
договору оренди землі укладений між
Ківерцівською міською радою та
підприємцем ОСОБА_1, від 01.09.2009р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначав, що підприємець ОСОБА_1
розмістив свій кіоск по ремонту взуття
за адресою: АДРЕСА_1, з порушенням
відповідачем Державних санітарних
норм та правил утримання територій
населених місць. В підтвердження
зазначених порушень позивач долучив
лист Ківерцівського управління по
газопостачанню та газифікації, із
змісту якого вбачається, що розміщення
кіоску по ремонту взуття та
будівництва цегляного фундаменту
суперечить Правилам безпеки системи
газопостачання, було складено і
вручено ОСОБА_1 акт - попередження від
29.08.2011р. про зобов'язання останнього
усунути порушення (лист № 451 від
30.08.2011р.). та систематичною несплатою
земельного податку в розмірі 1643,00грн.

Відповідач в запереченні проти
позовної заяви від 13.01.2014р. позову не
визнає, вважає позовні вимоги
необґрунтованими, мотивуючи тим, що
позивач факту не сплати земельного
податку не довів, надав довідку про
відсутність заборгованості з податків,
зборів, що контролюються органами
державної податкової служби
Ківерцівської ОДШ від 27.12.2013 року, в
якій зазначено, що ОСОБА_1 станом на
31.12.2013 року не має заборгованості зі
сплати податків та зборів.

В договорі оренди земельної ділянки,
про розірвання якого виник спір, чітко
вказано, що ФОП ОСОБА_1 може повноцінно
та в повному обсязі використовувати
об'єкт оренди для ведення власної
підприємницької діяльності, адже на
момент укладення договору, земельна
ділянка відповідала стандартам для
встановлення на ній малої
архітектурної форми. У вище
зазначеному договорі безпосередньо
зазначено, що обмежень в повноцінному
користуванні об'єктом оренди не
виявлено.

Вважає, що позивачем не доведено
порушення зі сторони ОСОБА_1 істотних
умов договору оренди землі та
наявність шкоди, завданої цим
порушенням, що давало б підстави для
розірвання договору відповідно до ст.
651 ЦК України.

Крім того, в Законі України «Про оренду
землі» чітко визначені підстави
дострокового розірвання договору
оренди землі.

За загальними нормами ст. 651 ЦК України,
зокрема ч.2 даної статті «...договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом».

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Вважає, що істотних порушень договору
оренди земельної ділянки не відбулося,
підприємець ОСОБА_1 добросовісно
виконує взяті на себе зобов'язання.

Розглянувши позов по суті,
проаналізувавши документи додані до
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, враховуючи
фактичні обставини справи, суд прийшов
до висновку, що в позові необхідно
відмовити, виходячи з наступного:

Згідно рішення Ківерцівської міської
ради від 23.02.2001р. №18/42 було задоволено
заяву підприємця ОСОБА_1 про надання
йому в тимчасове користування на
умовах оренди земельної ділянки площею
25кв.м. в АДРЕСА_2 для обслуговування
кіоску по ремонту взуття.

В травні 2001р. кіоск на спірній
земельній ділянці відповідачем було
встановлено.

Рішенням Ківерцівської міської ради
від 26.09.2001р. №20/3 було надано дозвіл
підприємцю ОСОБА_1 на підготовку
матеріалів попереднього погодження
місця розташування об'єкта на
земельній ділянці площею 62 кв.м. у
АДРЕСА_3, на придбання якої у власність
ОСОБА_1 20.07.2001р. подав заявку.

Земельна ділянка, яка зазначена в
рішенні Ківерцівської міської ради від
26.09.2001р. у власність відповідачу не була
надана.

На момент прокладання газопроводу
кіоск підприємця ОСОБА_1 вже був
встановлений, що підтверджується
планом вводу газопроводу за 2002 рік.

Рішенням Ківерцівської міської ради №
38/11 від 21.07.2009 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0062га підприємцю ОСОБА_1
для обслуговування кіоску по ремонту
взуття в АДРЕСА_1. Згаданим рішенням
підприємцю передано земельну ділянку
0,0062га в оренду терміном на п'ять років
та встановлено орендну плату у розмірі
726грн. на рік.

Першого вересня 2009 року між
Ківерцівською міською радою та
підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено
договір оренди землі, площею 0,0062га в
АДРЕСА_1 для існуючого кіоску по
ремонту взуття, зареєстрованого в
Ківерцівському районному відділі РФДП
"Центр ДЗК" 03.03.2010 року, тоді ж, згідно
акту прийому - передачі (земельної
ділянки) об'єкт оренди передано
підприємцю ОСОБА_1

Підстави дострокового припинення
договору оренди землі чітко визначені
у ст. 32 Закону України"Про оренду землі".

Посилання Ківерцівської міської ради у
позові на порушення ст. 24 Закону
України "Про оренду землі" як на правову
підставу заявленого позову не
заслуговує на увагу суду, оскільки,
позивачем не доведено, що саме ОСОБА_1
при встановлені кіоску не дотримувався
будівельних норм, так як прокладення
газопроводу відбулося в 2002 році, після
встановлення ним в 2001р. кіоску.

28.05.2012р. між ПАТ "Волиньгаз" в особі
Ківерцівського управління по
газопостачанню та газифікації,
Ківерцівською міською радою,
підприємцем ОСОБА_1, та Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків було досягнуто домовленості
про таке: філія ПАТ "Волиньгаз"
Ківерцівського управління по
газопостачанню та газифікації
зобов'язується виконати усі необхідні
роботи по перенесенню частини
газопроводу на дозволену відстань,
ОСОБА_1 зобов'язується оплатити
проведені роботи згідно актів
виконаних робіт.

25.05.2012 року між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Волиньгаз" (підрядник) та
ОСОБА_1 (замовник) укладено договір
підряду № 61, згідно якого замовник
доручає, а підрядник приймає на себе
зобов'язання виконати роботи по
будівництву газопроводів, газифікації
та догазифікації на об'єктах замовника,
що знаходяться за адресою АДРЕСА_4.

Відповідач - ОСОБА_1 попередньо оплатив
Ківерцівському управлінню по
газопостачанню та газифікації суму
3900грн., однак роботи до даного часу не
виконані.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Таким чином, спростовується твердження
позивача про не дотримання
відповідачем державних стандартів,
норм і правил будівельних норм так як
прокладення газопроводу, позивачем не
доведено порушення зі сторони ОСОБА_1
істотних умов договору оренди землі та
наявність шкоди, завданої цим
порушенням, що давало б підстави для
розірвання договору відповідно до ст.
651 ЦК України.

Окрім того, позивач обґрунтовує
позовні вимоги також тим, що
підприємець ОСОБА_1 допустив порушення,
а саме систематичну несплату
земельного податку в розмірі 1643,00грн,
що підтверджується листом № 2867/03/2-13 від
04.12.2013р., що є підставою для розірвання
договору оренди.

Даний факт спростовується довідкою
Ківерцівської ОДПІ № 37/к/10/11-05 від
13.01.2014р. згідно якої станом на 31.12.2013р. в
платника податків ОСОБА_1 не має
заборгованості із сплати податків,
зборів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень (ч.
1 ст. 33 ГПК України).

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

В даному випадку, з врахуванням
викладеного вище, суд дійшов висновку,
що позивачем у справі не доведено
належним чином та не представлено
відповідних доказів в підтвердження
обставин, що стали підставою для
звернення з даним позовом.

Враховуючи наведене, в позові
необхідно відмовити.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Повний текст рішення

складено 20.01.14

Суддя
П. Р. Слободян