ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 січня 2014 року Справа № 905/6604/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого: Суддів:Мирошниченка С.В.,
Барицької Т.Л., Картере В.І.,перевіривши
касаційну скаргуПублічного
акціонерного товариства "Слов'янський
завод високовольтних ізоляторів"на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 26.11.2013 р.та на
ухвалугосподарського суду Донецької
області від 16.10.2013 р.у справі№ 905/6604/13
господарського суду Донецької
областіза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Парусонт"доПублічного акціонерного
товариства "Слов'янський завод
високовольтних
ізоляторів"простягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Подана Публічним акціонерним
товариством "Слов'янський завод
високовольтних ізоляторів" касаційна
скарга б/н від 13.12.2013 р. на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 26.11.2013 р. та на
ухвалу господарського суду Донецької
області від 16.10.2013 р. у справі № 905/6604/13
не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК
України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до
скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано доказів надіслання її
копії іншій стороні (сторонам) у справі.

До касаційної скарги Публічного
акціонерного товариства "Слов'янський
завод високовольтних ізоляторів", як
доказ надсилання копії скарги позивачу
- Товариству з обмеженою
відповідальністю "Парусонт", додано
фіскальний чек від 05.12.2013 р. № 1408 та опис
вкладення від 05.12.2013 р., отже дані докази
датовані 05.12.2013 р., проте, як сама
касаційна скарга датована 13.12.2013 р.

Отже, додані до касаційної скарги
фіскальний чек та опис вкладення не
можуть вважатись належними доказами
відправлення копії касаційної скарги
позивачу у справі, оскільки, касаційна
скарга виготовлена пізніше, ніж
направлена стороні.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113
ГПК України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Постановою правління Національного
банку України від 21.01.2004 р. № 22
затверджено Інструкцію про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, якою встановлено
загальні правила, види і стандарти
розрахунків клієнтів банків та банків
у грошовій одиниці України на
території України, що здійснюються за
участю банків. Нормами інструкції
встановлені вимоги щодо заповнення
розрахункових документів, у тому числі
платіжних доручень.

Відповідно до п. 3.8. вказаної
Інструкції, реквізит "Призначення
платежу" платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
"Призначення платежу".

Згідно п. 2.21. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VIГосподарського
процесуального кодексу України",
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява, (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Скаржником в якості доказу сплати
судового збору до касаційної скарги
додано платіжне доручення від 04.12.2013 р.
№ 4670, згідно якого в реквізиті
"Призначення платежу" зазначено: "22030004
"Судовий збір (Вищий господарський суд
України, 070)", символ звітності 254, код
бюджетної класифікації22030001".

Таким чином, реквізит "Призначення
платежу" вказаного платіжного
доручення не містить відомостей про те,
по якій справі та за яку саме скаргу
сплачено судовий збір.

Отже, додане до касаційної скарги
платіжне доручення від 04.12.2013 р. № 4670 не
може вважатися належним доказом сплати
судового збору у встановленому
порядку.

За таких обставин касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду і
підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113
ГПК України, Вищий господарський суд
України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Слов'янський
завод високовольтних ізоляторів" на
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 26.11.2013 р. та на
ухвалу господарського суду Донецької
області від 16.10.2013 р. у справі № 905/6604/13
повернути скаржнику.

Головуючий суддя
С.В.
Мирошниченко

Судді:
Т.Л. Барицька

В.І. Картере