ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
Справа № 915/2067/13

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача -
Садовнікової Н.О. дов. № 165 від 01.10.2013.

за участю представник відповідача -
Діордієвої С.П. дов. б/н від 24,04.2013,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "НОВА СТАЛЬ", юридична
адреса: 49000, м.Дніпропетровськ, пр.Карла
Маркса, 72 б, адреса для листування: 49000,
м.Дніпропетровськ пл.Жовтнева, 9-а

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД "ПРОМСТАН", 54028,
м.Миколаїв вул.Новозаводська, 13б

про: стягнення з відповідача 114873,71 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "НОВА СТАЛЬ"
звернулось до господарського суду з
позовними вимогами про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД "ПРОМСТАН"
заборгованості в сумі 114873,71грн. з яких:
99500,00 грн. - основного боргу, 8474,56 грн.
пені, 5768,95 грн. - 3% річних, 1130,20 грн. -
інфляційних.

05.12.2013 позивач до відділу
документального забезпечення
господарського суду Миколаївської
області надав лист № 169 від 04.12.2013 в
якому відмовляється від стягнення 1130,20
грн. - інфляційних втрат та просить суд
стягнути з відповідача заборгованості
в сумі 113743,51 грн. з яких: 99500,00 грн. -
основного боргу, 8474,56 грн. пені, 5768,95 грн.
- 3% річних, а також стягнути з
відповідача на користь позивача
сплачений судовий збір у сумі 2407,48 грн.

Відповідач в наданому 10.12.2013
відзиві на позовну заяву зазначає, що
на виконання умов договору № 5/11 від
13.01.2011 по специфікаціям № 261201 від 26.12.2011
та № 060202 від 06.02.2012 відповідачем
перераховано на рахунок позивача не
7999,03 грн., а 40500,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками з рахунку. Також відповідач
просить суд застосувати позовну
давність щодо нарахування пені,
оскільки строк позовної давності для
нарахування пені збіг.

У додаткових поясненнях наданих в
судовому засіданні 13.12.2013 позивач
вказав, що у діючому договорі № 5/11 від
13.01.2011 передбачено п. 11.3., що після
підписання даного договору всі
попередні переговори, листування,
попередні договори, протоколи про
наміри та будь - які інші усні або
письмові домовленості сторін з питань,
що так чи інакше стосуються цього
договору, втрачають юридичну силу.
Позивач зазначає, що в усіх банківських
виписках відповідач не конкретизував
по якому рахунку погашав
заборгованість, а в призначенні
платежу вказував "Оплата за сталь
згідно акту звірки" і тому позивач
розподіляв перераховані кошти на свій
розсуд в рахунок попередніх поставок.

30.12.2013 позивач до відділу
документального забезпечення надав
лист в якому зазначає, що ухвалою суду
від 13.12.2013 було зобов'язано сторони
провести звірку взаєморозрахунків по
договору № 5/11 від 13.01.2011 по первинних
документах. Відповідачем 13.12.2013 було
надано акт звірки взаєморозрахунків
станом на 11.12.2013, в який відповідач не
включив 3 видаткові накладні, а саме
видаткову накладну № 130710 від 13.07.2011,
видаткову накладну № 300808 від 30.08.2011,
видаткову накладну № 200904 від 20.09.2011 на
загальну суму 364413,02 грн., вказані
видаткові накладні були оплачені в
повному обсязі, про що свідчать
банківські виписки з відповідним
призначенням платежу та зазначає, що у
зв'язку з цим не може підписати наданий
відповідачем акт звірки
взаєморозрахунків, оскільки в ньому
вказані сфальсифіковані дані.

Відповідач 13.01.2014 до відділу
документального забезпечення
господарського суду Миколаївської
області надав додаткові пояснення в
яких зазначає, що на виконання вимог
ухвали суду надав позивачу акт звірки
взаєморозрахунків. Станом на 13.01.2014
відповіді щодо підписання чи не
підписання акту звірки відповідач не
отримав та вказує, що за договором № 5/11
від 13.01.2011 ТОВ «Завод Промстан»
переплачено ТОВ «Нова Сталь» 264913,02 грн.

Відповідач в судовому засіданні
13.01.2014 після огляду оригіналу
видаткової накладної № 130710 від 13.07.2011,
оригіналу рахунку - фактури № 120711 від
12.07.2011, оригіналу довіреності від 13.07.2011,
оригіналу видаткової накладної № 200904
від 20.09.2011, оригіналу рахунку - фактури
№ 220808 від 22.08.2011, оригіналу довіреності
від 08.09.2011, оригіналу видаткової
накладної № 300808 від 30.08.2011, оригіналу
рахунку - фактури № 290806 від 29.08.2011,
оригіналу довіреності від 30.08.201, вказав
на те, що видаткова накладна № 130710 від
13.07.2011 та видаткова накладна № 300808 від
30.08.2011 не містять печатки

підприємства та є підробними.

Позивач в судовому засіданні 13.01.2014
заперечив проти того, що видаткова
накладна № 130710 від 13.07.2011 та видаткова
накладна № 300808 від 30.08.2011 є підробними,
оскільки по вказаним видатковим
накладним були здійснені поставки та
вони повністю оплачені відповідачем,
що підтверджується банківськими
виписками, які були надані до суду
разом з листом за № 221 від 10.01.2014. Також
позивач зазначив, що печатка
підприємства не є основним елементом
видаткової накладної, оскільки на
вказаних видаткових накладних
міститься підпис особи, якій були
надані на це повноваження згідно
виданих довіреностей.

У відповідності до вимог ст. 77 ГК
України в судовому засіданні 10.12.2013
оголошувалась перерва

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача
господарський суд, дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного:

13.01.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "УПСИ" та Товариством
з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД
"ПРОМСТАН", було укладено договір № 5/11
(далі-Договір) згідно умов якого
позивач зобов'язується поставити, а
відповідач прийняти й оплатити
продукцію виробничо - технічного
призначення, іменовану надалі товар, в
асортименті, кількості, одиницях
виміру та за ціною, зазначених у
погоджених сторонами специфікаціях,
доданих до договору та які є його
невід'ємною частиною (п. 1.1 Договору).

На підставі рішення власника від 18.12.2012
ТОВ «УПСИ» було перейменовано в ТОВ
«НОВА СТАЛЬ», внаслідок чого було
укладено додаткову угоду № 1 від 24.12.2012.

Згідно п. 2.1 Договору, - найменування
товару, його асортимент, кількість,
одиниці виміру, порядок та строки
оплати товару, строки поставки
передбачаються в погоджених сторонами
специфікаціях, узгоджених сторонами на
кожну партію товару, доданих до даного
договору, та які є його невід'ємною
частиною, і не підлягають яким - небудь
змінам без письмового узгодження між
сторонами.

У відповідності до п. 3.3 Договору, -
умови постачання, відвантаження та
транспортування оговорюються у
погоджених сторонами специфікаціях,
доданих до даного договору та які є
його невід'ємною частиною.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що
порядок та строки оплати товару
узгоджуються сторонами на кожну окрему
партію товару шляхом підписання
специфікації.

У пункті 6.2 Договору сторони
погодили, що платежі за даним договором
здійснюються в національній валюті
України, шляхом перерахування коштів
на поточний рахунок постачальника на
умовах, зазначених у погоджених
сторонами специфікаціях, доданих до
даного договору та які є його
невід'ємною частиною.

Позивач на виконання договірних
зобов'язань та на підставі
специфікації № 261201 від 26.12.2011 здійснив
поставку сталі оцинкованої на загальну
суму 56603,02 грн., що підтверджується
видатковою накладною № 271201 від
27.12.2011(т.1, а.с.17) та довіреністю № Дов-000339
від 27.12.2011(т.1,а.с.18).У даній специфікації
передбачено умови оплати товару - 100%
відстрочка платежу 30 календарних днів.
На підставі специфікації № 060202 від
06.02.2012 позивач здійснив поставку сталі
оцинкованої з полімерним покриттям на
загальну суму 55896,01 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 150202 від 15.02.2012(т.1,а.с.21) та довіреністю
№ Дов-00033 від 15.02.2012(т.1,а.с.22). У даній
специфікації передбачено умови оплати
товару - 100% відстрочка платежу 14
календарних днів. Зазначені видаткові
накладні підписані відповідачем без
заперечень.

Позивач зазначає, що відповідач
вимоги Договору в повному обсязі не
виконав, оплату поставленого по
накладним № 271201 від 27.12.2011., № 150202 від
15.02.2012 товару в строк встановлений у
специфікаціях № 261201 від 26.12.2011 та № 060202
від 06.12.2012 здійснив частково
перерахувавши 12999,03 грн., що
підтверджується банківськими
виписками (т.1,а.с.27,29, 32).

Таким чином розмір заборгованості
відповідача за поставлений по Договору
товар становить 99500,00 грн. (112499,03 грн. -
12999,03грн.).

У відповідності до вимог ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу
України обумовлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, задоволенню інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки другій стороні -
покупцеві товар (Товари), а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи викладене суд
приходить до висновку, що позовні вимог
про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 99500,00 грн. є
обґрунтованими відповідно до вимог
Договору та Закону і підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушеннями умов,
зазначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно п.7.3 Договору, - у випадку
порушення терміну оплати покупець на
вимогу постачальника сплачує
останньому суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, три відсотки річних
від простроченої суми, а також штрафну
неустойку у вигляді пені, у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на момент нарахування пені,
нараховану за кожний день прострочення
на суму неоплаченого в строк товару.

Так, за неналежне виконання
відповідачем зобов'язання щодо оплати
вартості отриманого від позивача
товару позивач нарахував та просить
суд стягнути з відповідача пеню за
період з 27.01.2012 року по 29.08.2012 року в сумі
8474,56 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
зазначає, що з урахуванням вимог статті
258 Цивільного кодексу України позовна
давність щодо стягнення з відповідача
пені сплила та просить суд у
задоволенні щодо стягнення з
відповідача пені в розмірі 8474,56 грн. -
відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 1 статті 258 Цивільного кодексу
України встановлено, що для окремих
видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

У відповідності до п. 1 ч. 2 статті 258
Цивільного кодексу України, - позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК
України).

Згідно до вимог ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України, - сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

У специфікації № 261201 від 26.12.2011,
вказані умови оплати, згідно яким
відповідачу надавалась 100% відстрочка
платежу 30 календарних днів, отже
виходячи з цього перебіг строку для
нарахування пені як то визначено ч. 6 ст.
232 ГК України та перебіг строку для
застосування позовної давності до
вимог про стягнення пені починається з
27.01.2012. Згідно специфікації № 060202 від
06.02.2012, оплата здійснювалась на умовах
100% відстрочка платежу 14 календарних
днів. Видаткова накладна згідно
вказаної специфікації була виставлена
15.02.2012, отже перебіг строку для
нарахування пені як то визначено

ч. 6 ст. 232 ГК України та перебіг строку
для застосування позовної давності до
вимог про стягнення пені починається з
01.03.2012.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовна заява № 164 від 31.10.2013 року в якій
позивачем ставляться вимоги про
стягнення з відповідача пені в розмірі
8474,56 грн. надійшла до господарського
суду - 18.11.2013 року, тобто після
закінчення встановленого п. 1 ч. 2 статті
258 Цивільного кодексу України річного
строку позовної давності, що
застосовуються до вимог про стягнення
пені, отже в задоволенні позовних вимог
про стягнення з відповідача пені
нарахованої позивачем за період з
27.01.2012 року по 29.08.2012 року в сумі 8474,56
грн. слід відмовити.

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання за вимогою
кредитора, зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми за весь час
прострочення.

Позивач згідно наданого до суду
розрахунку (т.1,а.с. 9) нарахував та
просить суд стягнути з відповідача 5768,95
грн. 3% річних нарахованих за період з
27.01.2012 року по 31.10.2013 року, розмір яких
підлягає частковому задоволенню з
урахуванням вірного визначення
кількості днів у році нарахування 3%
річних.

Так, за підрахунком суду здійсненого за
допомогою програми «Законодавство»
розмір 3% річних які підлягають
задоволенню становить 5760,81 грн. за
період з 27.01.2012 року по 31.10.2013 року.

Позивач в позовній заяві № 164 від 31.10.2013
нарахував та просив суд стягнути з
відповідача інфляційні в розмірі 1130,20
грн. В листі № 169 від 04.12.2013, який був
отриманий судом 05.12.2013 позивач
зазначив, що зробивши розрахунок
інфляційних втрат з урахуванням
положень Роз'яснення Вищого
Арбітражного Суду України «Про деякі
питання, пов'язані з застосуванням
індексу інфляції» № 02-5/223 від 12.05.1999 та
Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ викладених у
Листі Верховного Суду України № 62-97р
від 03.04.1997 мала місце не інфляція, а
дефляція. На підставі вищевикладеного
відмовляється від стягнення 1130,20 грн. -
інфляції грошових коштів.

Згідно п. 4 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Враховуючи, що позивач листом № 169
від 04.12.2013 відмовився від стягнення з
відповідача інфляційних в розмірі 1130,20
грн., то провадження у справі в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД "ПРОМСТАН"
інфляційних в розмірі 1130 грн. 20 коп.
підлягає припиненню у зв'язку з
відмовою позивача.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України
визначено, що - суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені
частково, то судові витрати підлягають
покладенню на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 77, ст. 80, 82, 821, 84, 85
ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1. Позовні вимоги в частині стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД "ПРОМСТАН"
інфляційних в розмірі 1130 грн. 20 коп., -
припинити.

2.Позовні вимоги задовольнити
частково.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗАВОД "ПРОМСТАН" (54028,
м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 13б, р/р №
0121 ВАТ ВТБ Банк м.Миколаїв, МФО
386241, ) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "НОВА
СТАЛЬ"( юридична адреса: 49000,
м.Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, 72б,
адреса для листування: 49000,
м.Дніпропетровськ пл.Жовтнева, 9-а,
відомості про розрахункові рахунки
відсутні, )
заборгованість в сумі 99500,00 грн., 3%
річних в розмірі 5760,81 грн. та 2238,96 грн.
судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення
складено 17.01.2014 року.

Суддя
Н.О. Семенчук