ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Справа № 915/414/13

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді: Бритавської
Ю.С.,

при секретарі судового засідання:
Мартиненко М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Ромащенко К.В.,
довіреність №250/2-340 від 16.12.2013р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву: Публічного
акціонерного товариства
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
(49064, м. Дніпропетровськ, вул.
Маяковського, 3, )

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Дизель ЛТД»
(54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 81/83,
кв. 70, )

про: зобов'язання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
звернулось до господарського суду
Миколаївської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Дизель ЛТД» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Приватного
виробничо-технічного підприємства
«Промкоксенерго» про зобов'язання
повернути майно, яке знаходиться у
володінні відповідача, а саме: дизелю
8ЧН 26/26 зав. №2581-454.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 13.05.2013р. по
справі №915/414/13 призначено судову
експертизу (експертну оцінку) спірного
майна (дизелю 8ЧН 26/26 зав.2581-454;
провадження у справі зупинено.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 30.08.2013р.
провадження у справі поновлено у
зв'язку з призначенням розгляду
клопотання експертної установи.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.09.203р.
провадження у справі зупинено; справу
направлено до експертної установи.

02.12.2013р. до суду надійшов висновок
комісійної судової товарознавчої
експертизи по справі.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду Миколаївської
області від 03.12.2013р. призначений
повторний автоматичний розподіл
справи №915/414/13.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 06.12.2013р.
справу №915/414/13 прийнято до провадження
суддею Бритавською Ю.С.; провадження у
справі поновлено; розгляд справи
призначено на 24.12.2013р. о 14:00.

24.12.2013р. за вх.№25448/13 позивачем надано до
суду уточнення позовної заяви,
відповідно до яких ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
просить суд витребувати шляхом
примусового вилучення із володіння ТОВ
фірма «Дизель ЛТД» належне йому майно -
дизель 8ЧН 26/26 зав. №2581-454 (з усіма
комплектуючими частинами та деталями,
зазначеними у висновку експертів
№5032/13-54 від 22.11.2013р.), набутий ТОВ фірма
«Дизель ЛТД», як субпідрядником, та
передати його в натурі ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського».

У зв'язку з тим, що вказане уточнення
позовної заяви, яке за своєю правовою
суттю є заявою про зміну предмету
позову, подано після початку розгляду
господарським судом справи по суті,
воно підлягає залишенню без розгляду з
приєднанням до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.12.2013р. зі
складу третіх осіб у справі виключено
Приватне виробничо-технічне
підприємство «Промкоксенерго» (), з урахуванням припинення
юридичної особи - Приватного
виробничо-технічного підприємства
«Промкоксенерго» (), що
підтверджується відповідними
відомостями з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та у зв'язку з тим, що у
вказаної третьої особи відсутні
правонаступники.

22.01.2014р. за вх.№1054/14 до суду від позивача
в порядку ст. 22 ГПК України надійшла
заява про відмову від обґрунтування
позовних вимог в частині посилання на
положення ст. 387 ЦК України,
обґрунтування своєї правової позиції з
посиланням на положення ст.ст. 11, 15, 16, 838,
1212-1215 ЦК України, про повне підтримання
позовних вимог в частині фактичних
обставин справи і обґрунтування позову
з урахуванням зазначеної заяви.

Позовні вимоги ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
мотивовані тим, що в порушення вимог
чинного законодавства відповідач не
повертає належне позивачу майно, хоча
правова підстава, на якій відповідач
набув це майно (договір на виконання
ремонтних робіт №Н/Д-12-05, укладений з
ПВТП «Промкоксенерго» 11.05.2005р.) наразі
відпала.

На виконання вимог ухвал суду
сторонами надані витребувані судом
документи.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, про що надав відзив за
вх.№6244/13 від 01.04.2013р. (вих.№38 від
28.03.2013р.), заперечення на позовну заяву
за вх.№6868/13 від 08.04.2013р. (вих.№14/д-44 від
08.04.2013р.), заперечення на позовну заяву
за вх.№25485/13 від 24.12.2013р. (вих.№Н/Д-132 від
24.12.2013р.).

У судове засідання 22.01.2014р. відповідач
не з'явився, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлений, у
наданому до суду клопотанні за вх.№950/14
від 21.01.2014р. (вих.№Н/Д-08 від 20.01.2014р.)
повідомив суд про неможливість бути
присутнім у судовому засіданні в
зв'язку з відрядженням його
представника, розгляд справи просить
відкласти. Жодних доказів на
підтвердження викладених обставин
відповідач до суду не надав.

У судовому засіданні клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи було відхилено, оскільки
відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, а клопотання відповідача у
розумінні ст.ст. 32-33 ГПК України є
необґрунтованим, оскільки не
підтверджене жодними належними
доказами, в т.ч. не надано доказів
відрядження представника. Окрім того,
судом звернено увагу на те, що
відповідно до ст. 28 ГПК України
представниками юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
юридичної особи, а отже виходячи з
вимог цієї статті відповідач не був
позбавлений права направити в судове
засідання для представлення своїх
інтересів також інших представників.

За таких обставин господарський суд
визнав за належне розглянути позовну
заяву за відсутністю представника
відповідача у судовому засіданні
22.01.2014р.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд встановив:

12.05.2005р. між ВАТ «Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
(нині - ПАТ «Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
(Замовник, позивач) та Приватним
виробничо-технічним підприємством
«Промкоксенерго» (Виконавець) був
укладений договір №KV 114-05, відповідно
до умов якого Виконавець зобов'язався
виконати капітальний ремонт дизеля 8ЧН
26/26 зав.№2581-454, установленого на
тепловозі Замовника на підставі
дефектної відомості та калькуляції,
які є невід'ємною частиною цього
договору, а Замовник - прийняти та
оплатити вартість ремонтних робіт і
комплектуючих виробів, використаних
при ремонті.

Пунктами 1.2, 7.3 вказаного договору
передбачалось, що виконання ремонтних
робіт здійснюється на виробничих
площах Виконавця; жодна зі сторін не
має права передавати свої права та
обов'язки третій стороні без письмової
згоди заінтересованих сторін.

Пунктом 8.1 договору №KV 114-05 від 12.05.2005р.
передбачено, що він вступає в силу
після його підписання та діє до 31.12.2005р.

11.05.2005р. між Приватним
виробничо-технічним підприємством
«Промкоксенерго» (Замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю фірмою «Дизель ЛТД»
(Виконавець, відповідач) був укладений
договір №Н/Д-12-05, за умовами якого
відповідач зобов'язався виконати
капітальний ремонт дизеля типу 8ЧН 26/26
зав.№2581-454, встановлений на тепловозі
Замовника, на підставі дефектної
відомості та Калькуляції, які є
невід'ємною частиною цього договору, а
Замовник - прийняти та оплатити
вартість ремонтних робіт та
комплектуючих виробів, використаних
при ремонті.

Пунктами 1.2, 7.3 договору №Н/Д-12-05 від
11.05.2005р. передбачалось, що виконання
ремонтних робіт здійснюється на
виробничих площах Виконавця; жодна зі
сторін не має права передавати свої
права та обов'язки третій стороні без
письмової згоди заінтересованих
сторін.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.5 договору
№Н/Д-12-05 від 11.05.2005р. всі роботи по цьому
договору виконуються з використанням
матеріалів Виконавця; всі інші супутні
роботи, необхідність яких може
з'ясуватись у процесі роботи,
виконуються Виконавцем за
затвердженою сторонами додатковою
угодою.

Пунктами 2.4-2.6, 2.8 договору встановлено,
що прибувший на ремонт дизель
приймається по зовнішньому огляду зі
складанням Акту передачі дизелю в
ремонт, підписаним відповідальними
представниками Виконавця та Замовника;
строк ремонту - протягом 30 (тридцяти)
днів з моменту підписання остаточної
вартості ремонту, згідно п.3.3 даного
договору; після завершення ремонту
Виконавець зобов'язаний викликати
представника Замовника для огляду його
технічного стану, комплектності вузлів
та деталей і погодження Акту виконаних
робіт; передача дизелю з ремонту
здійснюється шляхом підписання Акту
приймання дизеля з ремонту
відповідальними представниками
Виконавця та Замовника, протягом трьох
календарних днів з моменту виконання
акредитиву, відповідно до п.3.4 цього
договору.

Згідно з п.п. 3.3-3.4 договору Виконавець
приступає до виконання ремонтних робіт
після письмового погодження сторонами
остаточної вартості робіт із
урахуванням п.3.1 та п.3.2 даного договору;
оплата послуг, відповідно до цього
договору, здійснюється Замовником
шляхом виставлення та розкриття
акредитиву на суму робіт, що
виконуються, на користь Виконавця.

Пунктом 8.1 договору №Н/Д-12-05 від 11.05.2005р.
встановлено, що він вступає в силу
після його підписання та діє до 31.12.2005р.

Матеріали справи свідчать про те, що у
листі за вих.№24/05 від 24.05.2005р. ПВТП
«Промкоксенерго» просило позивача
відповідно до договору №KV 114-05 від
12.05.2005р. підготувати та відправити на
капітальний ремонт дизель 8ЧП 26/26
зав.№2581-454 для фірми «Дизель ЛТД» за
адресою останнього.

26.05.2005р. позивачем було передано
відповідачу та отримано останнім
дизель 8ЧП 26/26 зав.№2581-454, що
підтверджується накладною на відпуск
матеріалів на сторону №012690, підписаною
представниками сторін.

14.07.2005р. позивач листом за вих.№500/22
звернувся до ПВТП «Промкоксенерго» з
проханням повернути дизель зав.№2581-454
ПАТ «Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
у зв'язку з прийняттям рішення не
виконувати капітальний ремонт
переданого дизелю через значне
підвищення його вартості, на що ПВТП
«Промкоксенерго» листом за вих.№26/07
від 26.07.2005р. повідомило, що причиною
відповідних поломок стало грубе
порушення технічних умов і інструкції
з експлуатації дизеля, у зв'язку з чим
наступна його зборка та повернення є
технічно неможливим, а також
запропонувало з метою здешевлення
вартості капітального ремонту
розглянути пропозицію про
використання вузлів і деталей, які вже
були у використанні, але є
ремонтопригодними.

ПВТП «Промкоксенерго» листом за
вих.№20/02 від 20.02.2006р. повідомило ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»,
що ціна договору №KV 14-05 від 08.02.2005р.
залишилась незмінною і становить 114985
грн., оскільки додаткові угоди щодо
зміни ціни договору залишились
неузгодженими; виразило готовність у
разі зміни п.1.3 договору використати
при ремонті дизеля зверх нормативні
запчастини, поставлені Замовником, без
зміни вартості договору та
запропонувало, в разі відсутності у
Замовника фінансових можливостей для
подальшого ремонту дизеля, внести
зміни відповідні зміни до договору,
який не передбачає повернення не
відремонтованого дизеля.

Також, ПВТП «Промкоксенерго» листом за
вих.№16/06 від 16.06.2006р. направило ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
для погодження та підписання додаткові
угоди №№1,2,3,4 до договору №KV 14-05 від
08.02.2005р. про зміну строку його дії, суми
договору, строку виконання ремонтних
робіт та інше, які позивачем підписані
не були.

28.03.2012р. позивач листом за вих.№2154 у
зв'язку з закінченням строку дії
договору №KV 14-05 від 08.02.2005р. та
відсутністю правових підстав для
фактичного утримання у себе майна
позивача на підставі ст. 1212 ЦК України
просив ПВТП «Промкоксенерго»
повернути в натурі майно - дизель 8ЧН 26/26
зав.№2581-454.

ТОВ фірма «Дизель ЛТД» у листі від
27.06.2012р. за вих.№Н/Д-70 направила ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
претензію №1, в якій повідомило про
виконання фірмою за договором №Н/Д-12-05
від 11.05.2005р. ремонтних робіт дизелю на
суму 154078,14 грн.

19.07.2012р. ПАТ «Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
за вих.№4844 направило ТОВ фірмі «Дизель
ЛТД» вимогу про повернення майна -
дизелю, отриманого за накладною на
відпуск матеріалів на сторону №012690 від
26.05.2005р., в 7-денний строк з моменту
отримання даної вимоги в натурі, а
також відмовило у задоволенні
претензії №01 вих.№Н/Д-70 від 27.06.2012р. на
тій підставі, що висунуті вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню, оскільки між ними не існує
договірних відносин; договір №Н/Д-12-05
від 11.05.2005р., на який посилається ТОВ
фірма «Дизель ЛТД» як на підставу
вимоги про сплату 154078,14 грн. за ремонт
спірного майна, з ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
не укладався, відповідних зобов'язань
товариство на себе не брало та
зауважено на сплив строку дії договору
№KV 14-05 від 08.02.2005р., за яким відповідні
ремонтні зобов'язання були взяті ПВТП
«Промкоксенерго», у зв'язку з чим ТОВ
фірма «Дизель ЛТД» в силу вимог ст. 1212
ЦК України має повернути майно ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського».

01.08.2012р. позивачем було направлено
відповідачу за вих.№5165 вимогу про
повернення дизелю в семиденний строк
після її отримання, однак, спірне майно
у визначений термін повернуто не було,
що і стало підставою для звернення
позивача до господарського суду з
відповідним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
посилається на відсутність правових
підстав для утримання відповідачем
майна позивача, з огляду на що
відповідач на підставі ст. 1212 ЦК
України зобов'язаний повернути
позивачу дизель 8ЧН 26/26 зав. №2581-454.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог у наданих до суду
відзиві та запереченнях, відповідач
вказує на те, що спірне майно було ним
набуте, збережене та ремонтоване на
законних підставах, а саме на підставі
договору №Н/Д-12-05, укладеного з ПВТП
«Промкоксенерго» 11.05.2005р., у зв'язку з
чим він має право вимагати від позивача
понесених ним витрат на ремонт і
зберігання спірного майна. Відповідач
вказує, що майно вибуло з володіння
позивача за його волею, про що свідчить
договір №KV 114-05 від 12.05.2005р. та накладна
№012690 від 26.05.2005р., у зв'язку з чим на
думку відповідача позивач не має права
вимагати повернення цього майна як від
недобросовісного набувача.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

За ст. 43 ГПК України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини, інші юридичні факти.
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. (ст. 11 ЦК
України).

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК
України, які кореспондуються з
вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

У відповідності до ст. 838 ЦК України
підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.
Замовник і субпідрядник не мають права
пред'являти один одному вимоги,
пов'язані з порушенням договорів,
укладених кожним з них з генеральним
підрядником, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Примусове
відчуження об'єктів права власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього та
повного відшкодування їх вартості,
крім випадків, встановлених частиною
другою статті 353 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 1212 ЦК України
встановлено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

За своєю правовою суттю договори №KV
114-05 від 12.05.2005р. та №Н/Д-12-05 від 11.05.2005р. є
відповідно договорами підряду та
субпідряду.

Строк дії обох договорів закінчився, в
т.ч. 31.12.2005р. закінчився строк дії
договору №Н/Д-12-05 від 11.05.2005р., на
підставі якого відповідач отримав
належне позивачу майно.

На даний час припинено юридичну особу
генпідрядника - ПВТП «Промкоксенерго»
(), що підтверджується
відповідними відомостями з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
правонаступники у генпідрядника
відсутні.

За таких обставин на даний час відпала
правова підстава для знаходження у
відповідача майна позивача - дизелю 8ЧН
26/26 зав. №2581-454, у зв'язку з чим у
відповідності до ст. 1212 ЦК України
відповідач зобов'язаний повернути
вказане майно позивачу - ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського».

Іншого відповідачем не доведено.

Водночас сам відповідач не заперечує
право власності позивача на майно -
дизель 8ЧН 26/26 зав. №2581-454 і не повертає
вказане майно лише з мотивів понесення
відповідачем витрат на ремонт і
зберігання майна, що в даному випадку
не є правовою підставою для утримання
відповідачем вказаного майна.
Зустрічного позову про стягнення з
позивача вартості можливо понесених
відповідачем витрат останнім не
заявлено.

Посилання відповідача на те, що позивач
не має права вимагати повернення цього
майна як від недобросовісного набувача
на підставі ст. 387 ЦК України, є слушним,
проте не має відношення по спірних
правовідносин, оскільки підставою
позовних вимог ПАТ
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
є ст.ст. 1212-1215 ЦК України, а не ст. 387 ЦК
України, про відмову від якої в
обґрунтування позовних вимог позивач
надав до суду відповідну заяву від
22.01.2014р. за вх.№1054/14.

В позовній заяві позивач просить суд
зобов'язати відповідача повернути
майно, яке знаходиться у володінні
відповідача, а саме: дизель 8ЧН 26/26 зав.
№2581-454.

Господарським судом встановлено
наступне.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Виходячи зі змісту ст. 317 ЦК України та
проаналізувавши спірні
правовідносини, господарський суд
вважає, що у відповідача не виникало
право володіння майном позивача -
дизелем 8ЧН 26/26 зав. №2581-454, а тому
позовні вимоги в частині вказання «яке
знаходиться у володінні відповідача»
задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ПАТ «Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
є частково обґрунтованими та
підлягають частковому задоволенню
шляхом зобов'язання відповідача
повернути позивачу майно, а саме:
дизель 8ЧН 26/26 зав. №2581-454.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати позивача по сплаті
судового збору та за проведення
судової експертизи покладаються на
відповідача.

При цьому, враховуючи, що відповідно до
висновку експертів №5032/13-54 від 22.11.2013р.
за результатами проведення Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз комісійної судової
товарознавчої експертизи, вартість
дизелю 8ЧН 26/26 (ЗА-6Д49) зав.№2581-454
становить 54510,47 грн., позивачем вірно
згідно із Законом України «Про судовий
збір», п.2.2.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
сплачено судовий збір у сумі 1720,50 грн.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
задовольнити частково.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю фірму «Дизель ЛТД»
(54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 81/83,
кв. 70, ) повернути
Публічному акціонерному товариству
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
(49064, м. Дніпропетровськ, вул.
Маяковського, 3, ) майно -
дизель 8ЧН 26/26 зав.№2581-454.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Дизель ЛТД»
(54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 81/83,
кв. 70, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Євраз-Дніпропетровський
металургійний завод ім. Петровського»
(49064, м. Дніпропетровськ, вул.
Маяковського, 3, ) 1720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.
судового збору та 6120 (шість тисяч сто
двадцять) грн. за проведення судової
експертизи.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Повне рішення складено 27 січня 2014 року.

Суддя
Ю.С. Бритавська