Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" січня 2014 р.
Справа № 906/1917/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Герасимов М.В.
(довіреність №14/20-51-13 від 14.01.13)

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг"
(м.Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВ-Урожай" (м.Житомир)

про стягнення 118548,31 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 118548,31грн., з
яких: 115064,37грн. боргу за лізинговими
платежами, 2473,09грн пені, 449,13грн.
інфляційних та 570,72грн. 3% річних.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві. Повідомив,
що заборгованість відповідача згідно
договору фінансового лізингу №23-11-155
стз-фл/519 від 06.10.11 та Додаткового
договору №1/51 від 11.02.13 станом на 20.01.14 не
змінилась.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився.Ухвала, яка
направлялась на адресу відповідача
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, повернулась до суду з
відміткою поштового відділення:"за
закінченням терміну зберігання".

З метою підтвердження відомостей щодо
місцезнаходження відповідача, судом
було здійснено електронний запит та
отримано інформацію з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, розміщеного
на офіційному веб-сайті Державного
підприємства "Інформаціійно-ресурсний
центр", згідно якої юридична адреса
відповідача відповідає адресі,
зазначеній у позовній заяві, та на яку
направлялася ухвала суду (а.с.36).

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу. (п.11 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2007 N01-8/123 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році").

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого Господарського Суду
України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК... За
змістом цієї норми, у разі якщо ухвали
суду було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом...
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не змінював своєї юридичної
адреси, і адреса відповідача, на яку
направлялася ухвала господарського
суду, відповідає адресі, вказаній у
витягу з ЄДР.

Враховуючи те, що явка представників
сторін в засідання суду обов'язковою не
визнавалась, надання письмового
відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК
України є правом відповідача, а не його
обов'язком, господарський суд вважає,
що неявка відповідача, повідомленого
належним чином, не перешкоджає
розгляду справи за наявними
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи документи,
господарський суд встановив наступне.

ВСТАНОВИВ:

06.10.2011 між Державним публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг"
(позивач/лізингодавець) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"МТС"Альфа-Агро" (лізингоодержувач)
укладено договір фінансового лізингу
№23-11-155 стз-фл/519 (далі - договір (а.с.8-17)) з
додатками до нього.

Стаття 806 ЦКУ визначає, що за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Згідно ч.2 ст.1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Пунктом п.1.1 договору сторони погодили,
що лізингодавець передає
лізингоодержувачу у користування на
визначений договором строк предмет
лізингу, який набувається ним у
власність у постачальника, самостійно
обраного лізингоодержувачем, та
визначений у додатку до договору
"Найменування, кількість. ціна і
вартість предмета лізингу", що є
специфікацією предмета лізингу, а
останній сплачує за це лізингові
платежі на умовах договору.

Відповідно до п.5.1 договору предмет
лізингу передається лізингоодержувачу
за Актом за умови перерахування
платежу у розмірі та в порядку,
визначеному пунктом 4.2 договору.

З акту №11 приймання-передачі
сільськогосподарської техніки від
14.10.2011 (а.с.18) вбачається, що
лізингодавець передав, а
лізингоодержувач прийняв згідно з
документами, що підтверджують
відвантаження техніки та дорученням
лізингодавця у володіння та
користування предмет лізингу
(сільськогосподарську техніку), а саме:
сівалка "Horsh Агро-Союз" АТD 9.35, зав.
№451080197 вартістю 1231429,00грн.

11.02.13 між Державним публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг"
(позивач/лізингодавець),Товариством з
обмеженою відповідальністю
"МТС"Альфа-Агро" (первісний
лізингоодержувач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "СВ-Урожай"
(відповідач/новий лізингоодержувач)
укладено Додатковий договір №1/51 до
договору №23-11-155 стз-фл/519 від 06.10.11
(а.с.19,20).

За умовами Додаткового договору №1/51,
Лізингодавець та Первісний
Лізингоодержувач підтверджують, що на
момент укладання цього додаткового
договору Первісний Лізингоодержувач
має заборгованість перед
Лізингодавцем за договором
фінансового лізингу від 06.10.2011р. № 23-11-155
стз-фл/519 в сумі 136 727,10 грн.,з них чергові
лізингові платежі в частині
відшкодування вартості техніки в сумі
104 671,46 грн. та в частині щорічної
комісії за супроводження договору в
сумі 32 055,64 грн. Всі права та обов'язки по
договору фінансового лізингу від
06.10.2011р. № 23-11-155 стз-фл/519, які ніс
Первісний Лізингоодержувач
беззаперечно і без інших умов з моменту
підписання даного додаткового
договору приймає на себе Новий
Лізингоодержувач. Новий
Лізингоодержувач зобов'язується у
визначені договором та графіками
строки сплачувати лізингові платежі,
що будуть виникати у майбутньому з дати
підписання цього Додаткового договору.
Новий Лізингоодержувач приймає на себе
боргове зобов'язання Первісного
Лізингоодержувача в сумі 136727,10 грн., яке
складається з несплаченого
лізингового платежу, що наступив 14.07.2012
року в розмірі 68821,49 грн. та лізингового
платежу, що наступив 14.10.2012 в розмірі
67905,61 грн. згідно з Договором від 06.10.11 та
додатками до нього та зобов'язується
погасити цей борг до 31 грудня 2013 року,
наступним чином:

-35 000,00 грн. до 31.08.2013 що складає:

відшкодування вартості техніки 27
000.00 грн.;

комісія за супроводження договору - 8
000.00 грн.;

-35 000,00 грн.- до 31.09.2013 що складає:

відшкодування вартості техніки - 27 000.00
грн.;

комісія за супроводження договору - 8
000,00 грн.;

-35 000,00 грн.-до 31.11.2013 що складає:

відшкодування вартості техніки - 27000.00
грн.;

комісія за супроводження договору -
8000.00 грн.;

-31 727,10 грн.- до 31.12.2013 що складає:

відшкодування вартості техніки - 23 671.46
грн.;

комісія за супроводження договору - 8
055.64 грн.

За актом приймання-передачі від 12.02.13,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "МТС"Альфа-Агро", за
погодженням з Державним публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг",
передало, а Товариство з обмеженою
відповідальністю "СВ-Урожай" прийняло
предмет лізингу - сівалку "Horsh Агро-Союз"
АТD 9.35, зав. №451080197 вартістю 1231429,00грн.
(а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ "Про фінансовий
лізинг" відносини, що виникають у
зв'язку з договором фінансового
лізингу, регулюються положеннями
Цивільного кодексу України про лізинг,
найм (оренду), купівлю-продаж, поставку
з урахуванням особливостей, що
встановлюються цим Законом.

Частиною 1 ст.762 ЦКУ передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Статтею 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг"
визначено, що сплата лізингових
платежів здійснюється в порядку,
встановленому договором. Лізингові
платежі можуть включати: а) суму, яка
відшкодовує частину вартості предмета
лізингу; б) платіж як винагороду
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно; в) компенсацію відсотків за
кредитом; г) інші витрати лізингодавця,
що безпосередньо пов'язані з
виконанням договору лізингу.

Так, в п.4.3 договору сторони визначили,
що з моменту підписання Акта
лізингоодержувач за користування
предметом лізингу сплачує
лізингодавцю чергові лізингові
платежі, що включають: відшкодування
вартості предмета лізингу рівними
частками за весь термін лізингу від
суми невідшкодованої попереднім
платежем вартості предмета лізингу;
комісію за супроводження договору у
розмірі, визначеному пунктом 4.1 даного
договору.

Пунктом 4.2 договори сторони
передбачили, що після укладення
договору, лізингоодержувач
перераховує на рахунки лізингодавця:
комісію за організацію поставки
предмета лізингу у розмірі,
визначеному пунктом 4.1 даного договору;
попередній лізинговий платіж в
розмірі, визначеному пунктом 4.1 даного
договору.

Згідно п.4.4 договору розмір лізингових
платежів, їх складових частин
встановлюється додатками до договору
"Графік сплати лізингових платежів"
(Додаток №2 до цього Договору, а.с.17).

Частина 1 статті 530 ЦК України визначає,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно п.9 Додаткової угоди у всьому
іншому, що не встановлено Додатковим
договором, діють умови Договору
фінансового лізингу №23-11-155 стз-фл/519
від 06.10.11 і сторони підтверджують взяті
на себе зобов'язання.

Відповідач, всупереч п.3.4.3 договору,
свої зобов'язання щодо своєчасної
сплати лізингових платежів виконав
частково, заборгувавши позивачу
115064,37грн., з яких: 10064,37грн., строк оплати
яких настав 14.10.13 (третій лізинговий
платіж за користування предметом
лізингу згідно графіку); 105000,00грн. ,
строк оплати яких настав 31.11.13 (згідно
графіку вказаного в п.3 Додаткової
угоди).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Враховуючи зазначене, обґрунтованими
та такими, що підтверджені матеріалами
справи, є позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості за
прострочення сплати лізингових
платежів, що утворилась станом на
31.11.2013, а тому такі вимоги підлягають
задоволенню на суму 115064,37грн.

За несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, позивач на підставі п.7.1
договору просить стягнути з
відповідача пеню, що згідно розрахунку
позивача становить 2473,09 грн.(а.с.22).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Як передбачено ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 договору сторони визначили,
що за порушення строків сплати
лізингових платежів лізингоодержувач
за кожний календарний день
прострочення від несплаченої суми
сплачує лізингодавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня.

Перевіривши розрахунок пені, виходячи
з вказаного позивачем періоду
нарахування, суд вважає вимогу про її
стягнення у заявленій сумі
обґрунтованою та такою, що відповідає
умовам договору і вимогам чинного
законодавства України.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення та три проценти річних
від простроченої суми, розмір яких
згідно розрахунку позивача становить:
440,13 грн. інфляційних та 570,72 грн. 3%
річних. (а.с.22,23).

Суд, перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних і 3% річних
приходить до висновку, що він складений
правильно і тому задовільняє позов у
цій частині.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.32 ГПК доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
або відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін.

Відповідач за підставами і предметом
позов не оспорив, доказів сплати
заборгованості суду не надав.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, заявленими
відповідно до чинного законодавства і
укладеного договору та такими, що
підлягають задоволенню на суму
118548,31грн, з яких: 115064,37грн.
заборгованості по простроченим
лізинговим платежам, 2473,09грн. пені,
449,13грн. інфляційних, 570,72грн 3% річних.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВ-Урожай" (10002,
Житомирська обл., м.Житомир,
Корольовський район, вул.Льва Толстого,
буд.24, кв.1, ідент. код 35795675) на користь
Державного публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" (01601, м.Київ,
Печерський район, вул.Мечникова, буд.16А,
ідент. код 30401456):

- 115064,37грн. лізингових платежів,

- 2473,09грн. пені,

-449,13грн. інфляційних,

- 570,72грн. 3 % річних,

- 2370,96грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-відповідачу (рек. з повідом.)