ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.14р. Справа № 904/8989/13За позовом
Публічного акціонерного товариства
"ЄВРАЗ Суха Балка", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЛАВА", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

про стягнення 42 761,21 грн. за договором
поставки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Павлова Н.Ф., довіреність
№ 4250 від 13.12.2013 р.

Від відповідача: Скотникова Т.М.,
довіреність № 69 від 02.12.2013 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Євраз
Суха Балка" звернулось до
господарського суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЛАВА" про стягнення
неустойки за договором поставки в сумі
42 761,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем
умов Договору поставки №565 від 11.02.2013
року щодо вчасної поставки товару.

Як зазначив у позові позивач,
відповідач повинен був у строки,
визначені Специфікацією № 5 до
договору (од 30.06.13р.), поставити товар
належної якості. Однак, всупереч цьому,
якість поставленого 03.07.13р. товару
виявилась неналежною, у зв'язку з чим
відповідач поставлений товар забрав,
та, уклавши з позивачем 17.07.13р.
додаткову угоду до договору, якою
змінено строки поставки товару та його
вартість, здійснив поставку лише 17.07.13р.

Позивач вважає, що відповідач здійснив
поставку товару з пропуском строку,
встановленого умовами договору, у
зв'язку з чим просить стягнути з
останнього неустойку в розмірі 0,5% за
кожен день прострочення поставки від
вартості недопоставленого товару, яка
встановлена п.10.2 договору.

В ході судового розгляду справи
Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, у відзиві на позов зазначив,
що відповідно до п. 10.2. Договору у разі
прострочення постачання товару з вини
відповідача в терміни передбачені
договором, окрім форс-мажорних
обставин, відповідач виплачує позивачу
неустойку в розмірі 0,5% за кожен день
прострочення від вартості
недопоставленого у строк товару. Таким
чином, зазначеним пунктом договору
виникнення обов'язку сплати
відповідачем неустойки ставиться у
пряму залежність від наявності вини
відповідача за постачання товару. За
відсутності вини відповідача,
відповідальність за п. 10.2. договору не
наступає. Також відповідач зазначає, що
у Специфікації №5 визначені умови
поставки, а саме ЕXW м. Кривий Ріг, склад
постачальника (згідно Інкотермс-2000),
тобто товар у розпорядження покупця
передається на своєму підприємстві або
в іншому місці (на заводі, складі тощо).
Отже своєчасність постачання товару
також залежить від належного виконання
позивачем свого обов'язку, щодо
одержання товару. На підставі
викладеного у відповідача відсутня
вина, оскільки позивач сам повинен був
з'явитися до відповідача та прийняти
товар, в строки зазначені у
специфікації № 5 (а саме до 30.06.2013р.),
проте, по незалежним від відповідача
причинам, з'явився лише 03.07.2013р. та
прийняв товар. Таким чином відповідач
своєчасно виконав свої зобов'язання по
договору, а прострочення поставки
товару на 3 дні (з 01.07.2013р. по 03.07.2013р.)
склалося з вини позивача.

Щодо приймання позивачем товару по
якості відповідач зазначив наступне.

Приймання товару по якості
здійснюється відповідно до п. 5.2.
Договору, яким встановлено, що
приймання товару за якістю
здійснюється згідно з інструкцією «Про
порядок приймання продукції
матеріально-технічного призначення та
товарів народного споживання за
якістю» № П-7 (затверджено Постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 25.04.1966 року із змінами та
доповненнями). У відповідності до п. 6
вказаної інструкції, приймання
продукції за якістю і комплексності
проводиться на складі одержувача у
строки: для одномісячного постачання
не пізніше 10 днів після надходження
продукції на склад одержувача. На
підставі викладеного приймання товару
здійснюється одержувачем товару після
здійснення поставки. При цьому
виявлення недоліків щодо якості
поставленого товару не спростовує та
не скасовує факту здійснення
відповідачем поставки. Оскільки
позивачем після приймання продукції
було складено акт № 05/2-13 від 05.07.2013р.,
щодо якості товару, то відповідно до п.
10.3 договору кінцевий строк виконання
зобов'язання щодо заміни товару
спливав 25.07.2013р. Фактична заміна товару
відповідачем проведена 17.07.2013р., тобто
до настання граничного строку. Таким
чином, Відповідач не допустив
пропущення строків заміни
поставленого 03.07.2013р. товару.

На підставі викладеного, відповідач
просить відмовити в задоволенні
позову.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації сторонами не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 14.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

встановив:

11.02.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "ЄВРАЗ Суха Балка" (далі-
Позивач, Покупець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "СЛАВА"
далі- Відповідач, Постачальник) був
укладений Договір поставки №565
(далі-Договір), відповідно до п. 1.1 якого
Постачальник зобов'язується поставити
Покупцеві металопрокат (далі по тексту
- товар), а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар на
передбачених цим Договором умовах.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що
номенклатурний перелік, асортимент,
кількість, ціна та вартість товару,
умови оплати, узгоджуються сторонами в
Специфікаціях, що є невід'ємною
частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору,
постачання товару може здійснюватися
партіями, відповідно до письмових
заявок Покупця. Партія товару - товар,
оформлений одним товарно-супровідним
документом (товарно-транспортним
документом, накладною, актом
приймання-передачі і т.д.).

Базові умови поставки товару
узгоджуються на кожну поставку окремо
і вказуються в специфікаціях, які є
невід'ємною частиною цього договору (п.
2.2. Договору).

Згідно з пунктом 2.3 Договору,
Постачальник зобов'язаний поставити
товар протягом терміну, погодженого
сторонами та зазначеного в
специфікації (специфікаціях) до цього
Договору.

Загальна сума Договору, відповідно до
п. 3.1, визначається сумами всіх
специфікацій, які є невід'ємною
частиною цього Договору.

У відповідності до п. 3.2. Договору, ціна
товару встановлюється сторонами
відповідно до п. 1.2. цього договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що
оплата товару здійснюється Покупцем
шляхом прямого перерахування грошових
коштів на рахунок Постачальника в
терміни та в порядку, погодженому
сторонами в специфікаціях до цього
Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору, приймання
товару за якістю здійснюється згідно з
Інструкцією «Про порядок приймання
матеріально-технічного призначення та
товарів народного споживання за
якістю» № П-7 (затверджена Постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 25.04.1966 року №П-7 із змінами і
доповненнями).

За невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за цим договором сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством України та
умовами цього договору (п. 10.1. Договору).

Відповідно до п. 10.2 Договору сторони
погодили, що у разі прострочення
постачання товару з вини Постачальника
в терміни, передбачені цим Договором,
окрім форс-мажорних обставин,
Постачальник виплачує Покупцеві
неустойку у розмірі 0,5% за кожен день
прострочення від вартості
недопоставленого у строк товару.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання повноважними
представниками сторін і діє до 31.12.2013р.,
але у будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх невиконаних
зобов'язань, що виникли в період дії
договору (13.4. Договору).

На виконання умов Договору 28.06.2013р.
сторонами підписано Специфікацію №5,
відповідно до якої відповідач повинен
був поставити позивачу товар на
загальну суму 534 515,16 грн., а саме:

- стрілочний перевод Р-43 1/5 (лівий)
ТУ У 35.2-1:2010; одиниця виміру - к-т;
кількість - 3; ціна за одиницю в грн. з
ПДВ - 89 085,86; сума в грн. з ПДВ - 267 257,58;

- стрілочний перевод Р-43 1/5 (правий)
ТУ У 35.2-1:2010; одиниця виміру - к-т;
кількість - 3; ціна за одиницю в грн. з
ПДВ - 89 085,86; сума в грн. з ПДВ - 267 257,58.

Відповідно до вказаної Специфікації:

- термін поставки: на протязі 2
календарних днів з моменту підписання
специфікації,

- умови постачання, передбачені
специфікацією №5: EXW м Кривий Ріг склад
постачальника (згідно Інкотермс-2000).

- умови оплати: за фактом постачання з
відстрочкою 15 банківських днів.

Таким чином, за умовами Договору
сторони за договором погодили обсяги,
терміни та умови поставки.

Як встановлено матеріалами справи
товар позивачем було отримано 03.07.2013р.,
що підтверджується накладними №№ 27, 28
від 03.07.2013р., товарно-транспортною
накладною АО 067 №000369 від 03.07.2013р. та
довіреністю КВК № 0002479 від 03.07.2013р. (а.с.
38-41).

Позивачем 05.07.2013р. був складений Акт №
05/2-13 (а.с.30) про фактичну якість та
комплектність отриманої продукції, у
якому міститься висновок про те, що
«стрілочні переводи Р-43 1/5 ТУ У
35.2-1:2010 лівий та правий у
кількості 6 штук виконані з рельса Р-43
б/у, знос по підошві - 1,0 мм та підлягають
заміні»,

Відповідач не погодився з таким
висновком, про що зробив відповідний
запис у акті, а саме «рейка Р-43 лежала та
без зносу». Однак, погодився з
пропозицією позивача провести заміну
поставленого товару.

Сторонами 17.07.2013р. було підписано
Додаткову угоду №2 до договору № 565 від
11.02.2013р., відповідно до якої
специфікацію №5 від 28.06.2013р. до договору
№ 565 від 11.02.2013р. викладено в такій
редакції:

- стрілочний перевод Р-43 1/5 (лівий)
ТУ У 35.2-1:2010; одиниця виміру - к-т;
кількість - 3; ціна за одиницю в грн. з
ПДВ - 87 085,86; сума в грн. з ПДВ - 261 257,58;

- стрілочний перевод Р-43 1/5 (правий)
ТУ У 35.2-1:2010; одиниця виміру - к-т;
кількість - 3; ціна за одиницю в грн. з
ПДВ - 87 085,86; сума в грн. з ПДВ - 261 257,58.

Термін поставки: на протязі 2
календарних днів з моменту підписання
специфікації.

Умови постачання: EXW м Кривий Ріг склад
постачальника (згідно Інкотермс-2000).

Умови оплати: за фактом постачання з
відстрочкою 30 календарних днів.

Продукція - 2013р. випуску, виробництва
ТОВ «Промсистеми».

Загальна сума договору з врахуванням
даної Специфікації складає: 2 393318,22 грн.
з ПДВ.

Дана додаткова угода набуває чинності
з моменту її укладення і є невід'ємною
частино. Договору № 565 від 11.02.2013р.

Відповідно до документів, наданих
сторонами, на виконання умов
Додаткової угоди від 17.07.13р. до Договору
поставки, відповідачем здійснено
поставку товару, що підтверджується
накладною № 29 від 17.07.2013р. з відміткою
відповідача про отримання товару
(а.с.24).

Позивач вважає, що поставка товару була
здійснена відповідачем з пропуском
строку, встановленого умовами
договору, у зв'язку з чим Позивачем на
адресу Відповідача було направлено
претензію-вимогу № 2902 від 06.09.2013р. з
вимогою перерахувати неустойку за
порушення строків поставки товару.

Відповідач листом № 63 від 16.10.2013р. надав
відповідь на претензію-вимогу, в якій
відмовився сплачувати грошові кошти та
зазначив, що з його боку не було
порушено жодних умов договору.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Позивача щодо стягнення з Відповідача
штрафу за порушення строків поставки
товару задоволенню не підлягають з
огляду на наступне.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать (ст. 174
Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 1 ст. 267 ГК України
встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій
стороні - покупцеві товар (товари),
а покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар (товари) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 664 ЦК України
обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути
встановлений інший момент виконання
продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у
розпорядження покупця, якщо у строк,
встановлений договором, він готовий до
передання покупцеві у належному місці
і покупець поінформований про це.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору
продукція поставляється на умовах
поставки EXW (склад поставщика, м.
Дніпропетровськ, із завантаженням
продукції на транспортний засіб
покупця) відповідно до Інкотермс 2000.
Строк поставки кожної конкретної
партії продукції зазначається у
Специфікації.

Згідно Офіційних правил тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати у редакції 2000 року
(надалі - Правила Інкотермс 2000) термін EXW
- "франко-завод" означає, що продавець
вважається таким, що виконав свої
зобов'язання щодо поставки, в момент,
коли він надав товар у розпорядження
покупця на площах свого підприємства
чи в іншому названому місці (наприклад,
на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без
здійснення митного очищення товару для
експорту та завантаження його на
будь-який приймаючий транспортний
засіб.

Умовами Специфікації № 5 від 28.06.13р.
визначено термін поставки - на протязі 2
календарних днів з моменту підписання
специфікації тобто до 30.06.2013р.

Враховуючи, що 30.06.2013р. припав на неділю
та є вихідним (неробочим) днем, кінцевим
строком поставки товару є перший за ним
робочий день - 01.07.2013р.

Однак Позивач отримав товар лише
03.07.2013р., що підтверджується накладними
№№ 27, 28 від 03.07.2013р. та
товарно-транспортною накладною АО 067 №
000369 від 03.07.2013р. тобто з двохденним
пропуском строку, визначеного умовами
Договору.

Як зазначену у позові Позивачем та не
заперечується Відповідачем, отриманий
товар виявився неналежної якості та
був повернутий Відповідачу для його
заміні.

Додатковою угодою від 17.07.2013р. до
Договору поставки сторони змінили як
ціну товару так і строк його, виклавши
специфікацію № 5 від 28.06.2013р до Договору
в такій редакції:

1. «- стрілочний перевод Р-43 1/5 (лівий) ТУ
У 35.2-1:2010; одиниця виміру - к-т;
кількість - 3; ціна за одиницю в грн. з
ПДВ - 87 085,86; сума в грн. з ПДВ - 261 257,58;

- стрілочний перевод Р-43 1/5 (правий)
ТУ У 35.2-1:2010; одиниця виміру - к-т;
кількість - 3; ціна за одиницю в грн. з
ПДВ - 87 085,86; сума в грн. з ПДВ - 261 257,58».

2. «п.1. Термін поставки: на протязі 2
календарних днів з моменту підписання
специфікації.»

3. «п.2 Умови постачання: EXW м Кривий Ріг
склад постачальника (згідно
Інкотермс-2000).»

4. «п.3 Умови оплати: за фактом
постачання з відстрочкою 30 календарних
днів».

5. «п.4. Продукція - 2013р. випуску,
виробництва ТОВ «Промсистеми»

6. «п.5. Загальна сума договору з
врахуванням даної Специфікації
складає: 2 393 318,22 грн. з ПДВ.»

7. «Дана додаткова угода набуває
чинності з моменту її укладення і є
невід'ємною частиною Договору № 565 від
11.02.2013р.» (а.с.23).

Отже, умовами Додаткової угоди № 2 до
Договору № 565 від 11.02.2013р. сторони
змінили умови поставки продукції та, як
вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, поставка
продукції відбулася в межах строку,
встановленого Додаткоуою угодою № 2 -
17.07.2013р. (а.с. 24).

Крім того, відповідно до п. 10.3. договору
кінцевий строк виконання зобов'язання
щодо заміни товару спливав 25.07.2013р.
Фактична заміна товару відповідачем
проведена 17.07.2013р., тобто до настання
граничного строку. Таким чином,
Відповідач не допустив пропущення
строків заміни поставленого 03.07.2013р.
товару.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та норми чинного законодавства,
господарський суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги щодо стягнення з
Відповідача суми неустойки у розмірі 42
761,21 грн. є безпідставними, тому в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 32-34, 43-45, 49, 75,
82-85, 115 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог -
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Н.Г. Назаренко Дата підписання
рішення, оформленого відповідно до
вимог ст. 84 ГПК України, - 15.01.2014р.