ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2014 року Справа №
904/4762/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Павловського П.П., Науменка І.М.
(Зміна складу колегії відбулась на
підставі розпорядження секретаря
судової палати від 08.01.2014 р.)

секретар судового засідання: Однорог
О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Тараненко А.І.
представник, довіреність №08,6-186/12406 від
25.06.13 р.;

від позивача: Авер'янов С.М.
представник, довіреність №08.6-186/84-2023
від 29.07.13 р.;

від відповідача - 1: Бочаров М.С.
представник, довіреність №б/н від 26.06.13
р.;

від відповідача - 2: Шустров Є.Ф
представник, довіреність №б/н від 26.06.13
р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного підприємства "Г.Е.Р.А.К.Л." на
рішення господарського
Дніпропетровської області від 18.09.2013 р.
у справі

за позовом публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", м.Київ

до відповідача-1 приватного
підприємства "Г.Е.Р.А.К.Л.",
м.Дніпропетровськ,

відповідача-2 приватного підприємства
"Фірма "ГЕРАКЛ", м.Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, ОСОБА_5,
м.Дніпропетровськ,

третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача-1: публічне
акціонерне товариство "Альфа-Банк",
м.Київ

про звернення стягнення на предмет
іпотеки та визнання недійсним договору
іпотеки від 24.11.2010 р.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом, в якому просило в
рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_5 за договором про
надання відновлювальної кредитної
лінії №09.2/120-6 від 31.03.2006р. в сумі 50 438
000 грн. 00 коп., звернути стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№226 від 31.03.2006р., посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрований в реєстрі за №1063, а
саме - нежитлові приміщення
адміністративно-торгівельної будівлі
літ. А-2, А`-4, А"-1: в літ. А-2, А"-1 нежитлові
приміщення № І поз. 1-4, 6-13,V` загальною
площею 269,6 кв.м., у підвалі, № 7 поз. 1-13, №
71 поз.1-3, № 8 поз ІІІ, V,V1,1 загальною
площею 279,9 кв.м., на другому поверсі, № 4
поз. 1-10, І, VII, VIII загальною площею 213,8
кв.м. , на другому поверсі, поз. 1-26,VII1,VIII1,
загальною площею 397,4 кв.м., у мансарді,
ганки літ. а, а1, а3, а9, приямки літ. а4, а5,
вхід у підвал літ. а8, у літ. в літ. А1-4
нежитлові приміщення: № ІІІ поз. 1-21
загальною площею 333,2 кв.м., у підвалі, № 1
поз 1-17,17а, 18, 18 а загальною площею 251,3
кв.м., приміщення №ІV поз .1-2 загальною
площею 95,8 кв.м., на першому поверсі, №1
поз. 64-88 загальною площею 530,8 кв.м., на
другому поверсі, № 1 поз. 19-38 загальною
площею 476,8 кв.м., на третьому поверсі, № 1
поз. 39-63, 89, 90 загальною площею 470,2 кв.м.,
на четвертому поверсі, над. літ. А1-4
приміщення машинного відділення № V
поз. 1-3 загальною площею 44,8 кв.м., ганки
літ. а11, а16, приямки літ. а12- а15, вхід у
підвал літ. а10. що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер
майна: 2969508) шляхом визнання права
власності за Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк"; визнати за
Публічним акціонерним товариством
"Укрсоцбанк" право власності на
вищевказане нерухоме майно. Визнати
недійсним договір іпотеки від 24.11.2010 р.,
укладений між приватним підприємство
«Г.Е.Р.А.К.Л» та приватним підприємством
«Фірма «ГЕРАКЛ» та посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
реєстровим номером 19157.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.09.2013 р.
у даній справі (головуючий суддя Мілєва
І.В., судді Татарчук В.О., Колісник І.І.)
позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням,
приватне підприємство "Г.Е.Р.А.К.Л."
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права, а
також неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, просить
рішення скасувати та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу
приватне підприємство «Фірма «Геракл»
зазначив, що приймаючи рішення
місцевий господарський суд не
встановив всі обставини, що мають
суттєве значення для вирішення справи,
що призвело до неправильного
застосування норм матеріального права,
а саме ст.ст.3,4,9,12,17,23,33,36,37 Закону
України «Про іпотеку», а також
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з незастосуванням строку
позовної давності. Просить апеляційну
скаргу задовольнити, а рішення
господарського суду скасувати.

Позивач надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому вважає, що
доводи заявника апеляційної скарги
щодо незаконності та
необґрунтованості рішення суду першої
інстанції не відповідають дійсності, у
зв'язку з чим просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення господарського суду залишити
без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу
ОСОБА_5, з посиланням на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
господарського суду скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Колегія суддів вважає, що
матеріали справи містять достатньо
доказів для можливості розгляду справи
за відсутністю представників третіх
осіб.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
відповідність оскарженого рішення
нормам матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з урахуванням
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, 31.03.2006 р. між
акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк",
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк"
(кредитор) та фізичною особою ОСОБА_5
(позичальник) було укладено договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії № 09.2/120-6, за умовами якого
кредитор зобов'язався надати
позичальнику грошові кошти у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості , платності та
цільового характеру використання,
надалі за текстом - "кредит" (п. 1.1
кредитного договору).

Відповідно до п. 1.1.1 кредитного
договору надання кредиту буде
здійснюватися окремими частинами
(траншами) в межах максимального ліміту
заборгованості до 3000000,00 доларів США. За
користування кредитними коштами
позичальник сплачує кредитору 12,5%
річних.

Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит
надається позичальнику на наступні
цілі: транш в сумі 760 000,00 доларів США
на рефінансування існуючої кредитної
заборгованості в ЗАТ "Агробанк";
наступні транші в межах максимального
ліміту заборгованості - на споживчі
цілі, а саме: фінансування
реконструкції з надбудовою будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Додатковою угодою № 3 від 10.09.2008 року до
кредитного договору сторони погодили
збільшити максимальний ліміт
заборгованості до 9 700 000,00 доларів
США (т.1 а.с. 36-37).

05.10.2008р. між сторонами укладено
додаткову угоду № 4 про внесення змін
до договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
09.2/120-6 від 31.03.2006р., відповідно до якої з
15.10.2008р. встановлено процентну ставку
за користування кредитом на рівні 13.5 %
річних (т. 1 а.с. 38).

Видача траншів кредиту на цілі,
визначені п.1.2 договору проводиться
шляхом перерахування суми траншів
кредиту з позичкового рахунку
позичальника НОМЕР_1 в
Дніпропетровській обласній філії АКБ
"Укрсоцбанк" на його поточний рахунок
НОМЕР_2 в Дніпропетровській обласній
філії АКБ "Укрсоцбанк" з подальшою
видачею готівкових грошей з каси
кредиторів або безготівковим
перерахуванням позичальником на цілі,
визначені п. 1.2 договору (п. 2.1
кредитного договору).

Згідно п.п. 3.3.7, 3.3.9 кредитного договору
позичальник взяв на себе зобов'язання
своєчасно та в повному обсязі погашати
кредит із нарахованими процентами за
фактичний час його використання та
можливими штрафними санкціями в
порядку, визначеному п.2.4-2.8 кредитного
договору.

В порушення умов кредитного договору
фізична особа ОСОБА_5 свої зобов'язання
щодо погашення кредиту із нарахованими
процентами за фактичний час його
використання не виконав.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 27.01.2012 р. з
ОСОБА_5 стягнуто на користь публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 110 237 352,90 грн. ( т. 1 а.с. 60-61).

На виконання згаданого рішення,
Бабушкінським районним судом
м.Дніпропетровська було видано
виконавчий лист №2-1505/11 від 27.01.2012 р.

12.11.2012р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання виконавчого листа № 2-1505/11
від 27.01.2012 р.

Матеріали справи на містять доказів
виконанням ОСОБА_5 рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 27.01.2012р.

З метою забезпечення належного
виконання ОСОБА_5 зобов'язання за
кредитним договором (у тому числі і
додаткових договорів до нього) між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк"
(іпотекодержатель) та Малим приватним
підприємством фірма "ГЕРАКЛ"
(іпотекодавець) 31.03.2006р. було укладено
іпотечний договір № 226 посвідчений
ОСОБА_7, нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу, за
реєстровим № 1063 (далі - іпотечний
договір).

За цим договором іпотекодавець як
майновий поручитель передає в іпотеку
іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання зобов'язань
фізичною особою ОСОБА_5 надалі за
текстом - позичальник, за договором про
надання відновлювальної кредитної
лінії № 09.2/120-6 від 31.03.2006 р., укладеного
між іпотекодержателем та
позичальником, нерухоме майно, а саме:
частина прибудови адміністративного
призначення літ. А1-4 до будівлі літ. А-2:
приміщення №ІІІ поз 1-20 заг. пл. 333,5 кв.м.
у підвалі; приміщення №1 поз. 1-7, 57-60 заг.
пл. 242,3 кв.м. на другому поверсі; поз. 19-38
заг. пл. 476,8 кв.м. на третьому поверсі;
поз. 39-56 заг. пл. 474,1 кв. м. на четвертому
поверсі; приміщення № V поз. 1-3 заг. пл.
44,8 кв.м.; загальною площею 2111,8 кв.м.,
приміщення № ІV-арка поз. 1-2 (спільного
користування), загальною площею 113,3
кв.м., і ганки літ. а11, а16, вхід у підвал
літ а10, приямки літ. а12- а15, І-мостіння.
Адміністративно-торгівельний будинок
літ А-2, А"-1: в підвалі приміщ. №1 поз. 1-15,
V1 заг.пл. 271,0 кв.м.; на І поверсі приміщ.
№7 поз. 1-13, приміщ. №7 поз.1-3; прим. № 8
поз. ІІІ, V, V1, заг. площ. 279,9 кв.м.; на ІІ
поверсі приміщ. №4 поз. 1-10, І, VII, VIII
загальною площею 214,0 кв.м., мансарда 1-23,
VIII`, VII` заг. пл. 403,6 кв.м заг. пл. 1168,5 кв.м.,
ганки а,а1,а3,а9, приямки а4,а5, вхід до
підвалу а8, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (надалі за текстом "Предмет
іпотеки") (п.1.1 іпотечного договору).

Невід'ємною частиною предмету іпотеки
вважаються всі наступні покращення та
переобладнання, що будуть проведені за
термін обслуговування основного боргу
за договором кредиту (п.1.1.1 іпотечного
договору).

За взаємною згодою сторін цього
договору вартість предмету іпотеки
становить 36213550,00грн., що еквівалентно
171000,00 доларів США по курсу НБУ на день
укладання договору (п.1.2 іпотечного
договору).

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно, виданого
комунальним підприємством
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації", дата видачі:
29.03.2006р., номер витягу: 10241967,
реєстраційний номер: 2969508, загальна
вартість нерухомого майна складає
2815400,00 грн. (п.1.3 іпотечного договору).

В подальшому договором від 15.01.2008р. про
внесення змін до іпотечного договору
№226 від 31.03.2006р. сторони погодили
вартість предмета іпотеки в розмірі
70502900,00 грн. (т. 1 а.с. 48-50).

Відповідно до п.8.1. договору іпотеки цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та
нотаріального його посвідчення.
Одночасно з посвідченням цього
договору нотаріус накладає заборону на
відчуження предмета іпотеки.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5
зобов'язання за кредитним договором
публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" звернулось до
господарського суду з вимогою про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_5

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку"
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.
Іпотекодавець - особа, яка передає в
іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання власного
зобов'язання або зобов'язання іншої
особи перед іпотекодержателем.
Іпотекодавцем може бути
боржник або майновий поручитель.
Майновий поручитель - особа, яка
передає в іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи - боржника.

Частиною 1 статті 7 наведеного закону
передбачено, що за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель
має право задовольнити свою вимогу
за основним зобов'язанням у
повному обсязі або в частині,
встановленій іпотечним договором,
що визначена на час виконання цієї
вимоги, включаючи сплату процентів,
неустойки, основної суми боргу та
будь-якого збільшення цієї суми, яке
було прямо передбачене умовами
договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

За ст. 589 ЦК України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

У разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.33
Закону України "Про іпотеку").

Звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом (ч.1 ст. 590
Цивільного кодексу України).

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3
ст.33 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до п. 2.4.7 іпотечного
договору іпотекодержатель має право
достроково звернути стягнення на
предмет іпотеки у разі невиконання
позичальником зобов'язань за договором
кредиту, та/або іпотекодавцем
зобов'язань, передбачених пунктами
2.1.1-2.1.11 цього договору для задоволення
в повному обсязі своїх вимог, що
вказані в п.1.4, 2.4.5 цього договору, які
визначаються на момент фактичного
задоволення.

В апеляційній скарзі, скаржник
зазначив, що з моменту укладання
іпотечного договору право власності на
предмет іпотеки неодноразово
переходило до інших власників.

Станом на день подання позовної заяви
єдиним власником предмета іпотеки є
приватне підприємство "Г.Е.Р.А.К.Л.", що
підтверджується рішенням виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради "Про оформлення права власності ПП
"Г.Е.Р.А.К.Л." на об'єкт нерухомого майна
за адресою АДРЕСА_1 №3110 від 26.08.2010р. та
Свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно від 02.09.2010 р.

Частинами 1,2 ст.23 Закону України "Про
іпотеку" встановлено, що разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, місцевий
господарський суд дійшов вірно
зазначив, що приватне підприємство
"Г.Е.Р.А.К.Л." має всі права іпотекодавця
і несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Згідно з ч.3 ст.5 Закону України "Про
іпотеку" іпотека поширюється на
частину об'єкта нерухомого майна, яка
не може бути виділеною в натурі і була
приєднана до предмета іпотеки після
укладення іпотечного договору без
реєстрації права власності на неї як на
окремий об'єкт нерухомості.

Отже, всі зміни, які стали частиною
предмета іпотеки та право власності на
які було зареєстровано за
відповідачем-1 на підставі Рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради "Про
оформлення права власності ПП
"Г.Е.Р.А.К.Л." на об'єкт нерухомого майна
за адресою АДРЕСА_1" №3110 від 26.08.2010р. та
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 02.09.2010р. стали
невід'ємною частиною майна, яке було
передане в іпотеку позивачу, та на них в
повній мірі поширюється іпотека.

Іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.
Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності (ч.ч.1,3
Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до п.5.6.2 іпотечного договору
іпотекодержатель за своїм вибором
звертає стягнення на предмет іпотеки ,
зокрема шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
забезпечених іпотекою зобов'язань в
порядку, встановленому ст.37 Закону
України "Про іпотеку".

Згідно звіту про незалежну оцінку
вартості нерухомого майна,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
вартість об'єкта оцінки становить
50438000,00 грн.

Дніпропетровським апеляційним
господарським судом досліджено
матеріали справи № 16/272/09-21/182/10-19/5009/7616/11.

З матеріалів згаданої справи
вбачається, що ухвалою господарського
суду Запорізької області від 26.11.2009 р.
порушено провадження у справі про
банкрутство МПП "Фірма "Геракл".

Під час розгляду даної справи,
господарським судом Запорізької
області встановлено, що МПП Фірма
"Геракл" не є власником нерухомого
майна, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки вказане нерухоме
майно було відчужене боржником ще до
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Таким чином, на момент порушення
провадження у справі про банкрутство
МПП Фірма "Геракл" так і в момент
винесення ухвали про затвердження
звіту ліквідатора боржника право
грошової вимоги позивача до банкрута
було відсутнє. Зазначення банку як
кредитора боржника у процесуальних
документах господарських судів, що
розглядали справу про банкрутство не
може свідчити про припинення
іпотечного зобов'язання, оскільки
права та обов'язки іпотекодавця за
іпотечним договором № 1063 в момент
відчуження предмета іпотеки у
встановленому ст.23 Закону України "Про
іпотеку" порядку перейшли до ОСОБА_10, а
в подальшому і до ПП "Г.Е.Р.А.К.Л.".

Отже, твердження відповідача-2 про
припинення іпотеки за договором № 1063, у
зв'язку з ліквідацією МПП Фірма "Геракл"
не відповідає обставинам справи.

З огляду на наведене, господарський суд
дійшов правомірного висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
часткового погашення заборгованості
ОСОБА_5 за кредитним договором.

Щодо позовних вимог в частині визнання
недійсним договору іпотеки від 24.11.2010
р., укладеного між приватним
підприємством "Г.Е.Р.А.К.Л." та приватним
підприємством "Фірма "ГЕРАКЛ",
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
реєстровим номером 19157, колегія суддів
враховує наступне.

24.11.2010р. між приватним підприємством
"Г.Е.Р.А.К.Л." (іпотекодавець) та
приватним підприємством "Фірма "ГЕРАКЛ"
(іпотекодержатель) укладено договір
іпотеки (т.1 а.с. 54-59), відповідно до умов
якого іпотекодавець передав
іпотекодержателю в іпотеку об'єкт
нерухомості (нежитлові приміщення
адміністративно-торгівельні будівля
літ.А-2, А`-4, А``-1 за адресою АДРЕСА_1), який
перебуває в іпотеці публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
за іпотечним договором від 31.03.2006р.

Пунктом. 2.1.4 іпотечного договору
передбачено, що іпотекодавець
зобов'язаний без письмової згоди
іпотекодержателя не здійснювати дій,
пов'язаних із зміною права власності на
предмет іпотеки, його обтяження
будь-якими зобов'язаннями, в тому числі:
передача в оренду, спільну діяльність,
лізинг і т.і.

Наступні іпотеки предмета іпотеки
забороняються, крім передачі предмета
іпотеки в наступну іпотеку
іпотекодержателю (п.1.12 іпотечного
договору).

Іпотекодавець має право виключно на
підставі письмової згоди
іпотекодержателя відчужувати предмет
іпотеки у наступну іпотеку (п.2.2.3
іпотечного договору).

Іпотекодавець має право виключно
на підставі згоди іпотекодержателя:
передавати предмет іпотеки у наступну
іпотеку, відчужувати предмет іпотеки
(ч.3 ст.9 Закону України "Про іпотеку").

За ч.3 ст.12 Закону України "Про іпотеку"
правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Згідно з абз. 2,3 п.2.5.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №11
від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" за змістом частини другої
статті 215 ЦК України нікчемний
правочин, на відміну від оспорюваного,
є недійсним незалежно від наявності чи
відсутності відповідного рішення суду.
Однак це не виключає можливості
подання та задоволення позову про
визнання нікчемного правочину
(господарського договору) недійсним.
Отже, спори про визнання нікчемних
правочинів недійсними підлягають
вирішенню господарськими судами у
загальному порядку.

Нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, вважається
таким з моменту його вчинення (ч.1 236 ЦК
України) (абз.1 п.2.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №11
від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними").

Якщо позивач посилається на
нікчемність правочину для
обґрунтування іншої заявленої вимоги,
господарський суд не вправі посилатися
на відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
має дати належну оцінку відповідним
доводам позивача (абз.4 п.2.13 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними").

Матеріали справи не містять, а
сторонами не надано доказів надання
публічним акціонерним товариством
"Укрсоцбанк" (іпотекодержатель за
іпотечним догвоором від 31.03.2006 р.) згоди
на укладення договору іпотеки від
24.11.2010р. між приватним підприємством
"Г.Е.Р.А.К.Л." (іпотекодавець) та
приватним підприємством "Фірма "ГЕРАКЛ"
(іпотекодержатель), а тому
господарський суд дійшов
обгрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог щодо
визнання недійсним договору іпотеки
від 24.11.2010р.

Представником відповідача-2 заявлено
клопотання про залучення до участі у
справі в якості третьої особи, що не
заявляє самостіних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
арбітражного керуючого Польянова Є.О.

Колегія суддів вважає, що згадане
клопотання, з урахуванням приписів ст.27
ГПК України не підлягає задоволенню,
оскільки рішення у даній справі не може
вплинути на права та обов`язки щодо
однієї із сторін.

Враховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваного рішення,
прийнятого з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105 ГПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Г.Е.Р.А.К.Л." залишити без
задоволення.

Рішення господарського
Дніпропетровської області від 18.09.2013 р.
у справі № 904/4762/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом 20 днів.

Постанова складена в повному
обсязі 13.01.2013 р.

Головуючий суддя
В.О.Кузнецов

Судді
П.П.Павловський

І.М.Науменко