ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.01.14р. Справа № 904/8658/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі
20 797, 03 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Артьомова Ю.С., дов. № 1145-О
від 19.04.2013 року, провідний юрисконсульт;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Приватбанк"
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про стягнення 15 256, 31 грн., що складають
суму заборгованості за кредитом, 3 896, 84
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 957, 33 грн. пені за
несвоєчасність виконання зобов`язань
за договором та 685, 55 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позовну заяву не
надав.

Останній був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення (див. Постанову
Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України).

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року" та пункту 3.5.11
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Вищого
господарського суду України від
10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами),
перший, належним чином підписаний,
примірник процесуального документа
(ухвали, рішення, постанови)
залишається у справі; на звороті у
лівому нижньому куті цього примірника
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправку документа, що
містить: вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки,
підпис працівника, яким вона
здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Зважаючи на те, що ухвали, які були
надіслані на адресу відповідача
оформлені, відповідно вимог зазначеної
вище Інструкції, останні є
підтвердженням належного надсилання
копій процесуального документа
сторонам, зокрема, відповідачеві.

Таким чином, господарський суд вважає,
що відповідач не скористались своїм
правом на участь представника у
судовому засіданні.

16.01.14 р. в судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи містять копію заяви
відповідача про відкриття поточного
рахунку та картки зі зразками підписів,
дата складання якої 23.11.2011 р.

Також до матеріалів справи позивачем
залучено копію виписки за період з
19.11.2012 р. по 11.09.2013 р. по рахунку НОМЕР_1
ОСОБА_1 (ар. спр. 46-47), додатково залучено
копію банківської виписки за період з
23.11.2011 р. по 15.11.2013 р. (ар. спр. 54-58) та
довідку про розмір встановлених
відповідачеві кредитних лімітів ( ар.
спр. 42)

Посилаючись на зазначені вище докази
та Витяг із "Умов та правил надання
банківських послуг", Витяг із "Тарифів
банку", копії яких також залучено до
матеріалів справи (ар. спр. 32-41), позивач
робить висновок про існування між ним
та відповідачем договірних відносин,
якими в тому числі передбачено надання
кредитних коштів, що були надані
відповідачеві в межах кредитного
ліміту в розмірі 18 000 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на невиконання зобов`язань
по поверненню кредитних коштів та
сплаті інших, передбачених договором,
платежів.

Вимоги позивача задоволенню не
підлягають, з огляду на наступне.

Залучені до матеріалів справи докази, а
саме, заява відповідача про відкриття
поточного рахунку та дії позивача по
його відкриттю, свідчить про те, що між
сторонами склалися відносини,
передбачені положеннями про відкриття
банківського рахунку, які передбачені
статтею 1067 Цивільного кодексу України.

Так, частиною 2 зазначеної вище статті
встановлено, що Банк зобов`язаний
укласти договір банківського рахунка з
клієнтом, який звернувся з пропозицією
відкрити раухунок на оголошених банком
умовах, що відповідають закону та
банківським правилам.

Частиною 1 ст. 1069 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо відповідно
до договору банківського рахунку банк
здійснює платежі з рахунка клієнта,
незважаючи на відсутність на ньому
грошових коштів (кредитування рахунка),
банк вважається таким, що надав
клієнтові кредит на відповідну суму
від дня здійснення цього платежу.

Таким кредитом і є овердрафт, тобто
короткостроковий кредит наданий
банком клієнтові понад його залишок на
поточному рахунку в цьому банку.

Згідно п. 2 ст. 1069 Цивільного кодексу
України, права та обов`язки сторін,
пов'язані з кредитуванням рахунку,
визначаються положеннями про позику та
кредит.

Договір банківського рахунку з умовою
кредитування за своєю правовою
природою є змішаним, оскільки містить в
собі положення про кредит.

Положення частини 2 ст. 1069 Цивільного
кодексу України слід розуміти таким
чином, що сторони договору
банківського рахунку з умовою
кредитування можуть визначати свої
права та обов`язки за договором,
виходячи з положень про договір
банківського рахунку, позики та
кредиту, встановлюючі свої права та
обов`язки в межах диспозитивних норм
вказаних глав, не порушуючи
обов`язкових (імперативних) норм цих
глав.

Оскільки, овердрафт є видом кредиту, то
він повинен оформлятися договором, в
якому повинні вказуватися умови
кредитування: ліміт овердрафту, базова
відсоткова ставка та інші умови.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Вимоги ст. 1055 Цивільного кодексу
України встановлюють, що кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу
України, правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст.32 ГПК України
наявність чи відсутність обставин, на
яких грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про укладання
сторонами договору про відкриття
банківського рахунку, пов'язаного з
кредитуванням рахунку, як і доказів
укладення кредитного договору, суду
надано не було.

З огляду на викладене, господарський
суд приходить до висновку, що позивачем
не доведено факт існування між
сторонами договірних відносин та
відповідно виникнення у відповідача
кредитних зобов`язань, у зв'язку з чим
відсутні підстави як для стягнення
заборгованості за кредитом, так і
нарахованих позивачем процентів за
користування ним, а також пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та заборгованості по комісії
за користування кредитом.

Керуючись, ст. 207, ч. ст. 1054, ст. 1055, ч. 2 ст.
1067, ч. 2 ст. 1069 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 49,82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Суддя І.Ф. Мельниченко

Повне рішення складено: 21.01.14 р.