ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.Справа № 922/291/13-г

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Аюпова Р.М.

судді: Шатерніков М.І. , Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Лобові Р.М.

розглянувши справу

за позовом Прокурор Ленінського району
м. Харкова в інтересах держави в особі :
1) Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області, м.
Харків; 2) Данилівського дослідного
держлісгоспу УкрНДІЛГА до 1.
Харківська міська рада, м. Харків , 2.
Управління Держземагентство у місті
Харкові Харківської області, м. Харків ,
3. Обслуговуючий кооператив
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград", м. Харків, 4. Реєстраційна
служба Харківського управління
юстиції, м. Харків про про визнання
частково недійсним та скасування
рішення, визнання недійсними державних
актів на право власності на землю.за
участю представників сторін:

Позивача (1) - Стороженко О.В., дов. №
10-26/12782 від 30.12.2013р. ;

Позивача (2) - Пелипенко О.Г., дов. № б/н
від 13.01.2014р., Ломака І.А., дов. б/н від
13.01.2014р., Кучерина Б.В., дов. б/н від
11.01.2014р.;

Відповідача (1) - Маринушкіна Л.В., дов. №
08-11/5890/2-13 від 30.12.2013р. ;

Відповідача (2) - не з"явився.

Відповідача (3) - Бикова О.Ю.,
довіреність № б/н від 21.11.2013р. ;

Відповідача (4) - Тарасова С.В.,
довіреність № 1835 від 30.12.2013р.;

Прокурор - Бояринов М.В., посв. № 006809 від
28.09.2012р., Хряк О.О., посв. № 013774 від 06.12.2012
р.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ленінського району м. Харкова
в інтересах держави в особі: 1)
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області, м.
Харків, 2) Данилівський дослідний
держлісгосп УкрНДІЛГА звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
відповідачів: 1) Харківської міської
ради, м. Харків, 2) Управління
Держкомзему у місті Харкові, 3)
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград", м. Харків, в якій просить
визнати частково недійсним та
скасувати рішення №13/10 ХLІ сесії V
скликання Харківської міської ради від
24.02.2010 і зокрема п.7 додатку №1 до
вищевказаного рішення. Визнати
недійсним державні акти: серії ЯЛ №177971
на право власності на земельну ділянку
площею 1 га (кадастровий номер
:12:060:0026), зареєстрований 02.06.2010 за
№2, розташовану за адресою: м.
Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул.
Праці) для будівництва та подальшої
експлуатації житлової забудови,
виданий ОК ЖБК "Зеленоград"; серії ЯЛ
№138551 на право власності на земельну
ділянку площею 0,2000 га (кадастровий
номер :12:060:0033), зареєстрований
23.03.2011 р. за №00029, розташовану за
адресою м. Харків, пров. Смарагдовий
(ріг вул. Праці) для будівництва та
подальшої експлуатації житлової
забудови, виданий ОК ЖБК "Зеленоград";
серії ЯЛ №138552 на право власності на
земельну ділянку площею 0,2000 га
(кадастровий номер :12:060:0034),
зареєстрований 23.03.2011 р. за №00025,
розташовану за адресою м. Харків, пров.
Смарагдовий (ріг вул. Праці) для
будівництва та подальшої експлуатації
житлової забудови, виданий ОК ЖБК
"Зеленоград"; серії ЯЛ №138553 на право
власності на земельну ділянку площею
0,2000 га (кадастровий номер 631137200:12:060:0035),
зареєстрований 23.03.2011 за №00026,
розташовану за адресою м. Харків, пров.
Смарагдовий (ріг вул. Праці) для
будівництва та подальшої експлуатації
житлової забудови, виданий ОК ЖБК
"Зеленоград"; серії ЯЛ №138554 на право
власності на земельну ділянку площею
0,2000 га (кадастровий номер :12:060:0036),
зареєстрований 23.03.2011 р. за №00027,
розташовану за адресою м. Харків, пров.
Смарагдовий (ріг вул. Праці) для
будівництва та подальшої експлуатації
житлової забудови, виданий ОК ЖБК
"Зеленоград"; серії ЯЛ №13855 на право
власності на земельну ділянку площею
0,2000 га (кадастровий номер :12:060:0037),
зареєстрований 23.03.2011 р. за №00028,
розташовану за адресою м. Харків, пров.
Смарагдовий (ріг вул. Праці) для
будівництва та подальшої експлуатації
житлової забудови, виданий ОК ЖБК
"Зеленоград".

Зобов'язати Управління Держкомзему у м.
Харків скасувати записи про державну
реєстрацію державних актів: серії ЯЛ
№177971 (кадастровий номер :12:060:0026),
зареєстрований 02.06.2010 за №2 ;
серії ЯЛ №138551 (кадастровий номер
:12:060:0033), зареєстрований 23.03.2011 р.
за №00029, серії ЯЛ №138552
(кадастровий номер :12:060:0034),
зареєстрований 23.03.2011 р. за №00025;
серії ЯЛ №138553 (кадастровий номер
631137200:12:060:0035), зареєстрований 23.03.2011 за
№00026; серії ЯЛ №138554 (кадастровий
номер :12:060:0036), зареєстрований
23.03.2011 р. за №00027; серії ЯЛ №13855
(кадастровий номер :12:060:0037),
зареєстрований 23.03.2011 р. за №00028.

20.03.2013 р. рішенням господарського суду
Харківської області у справі № 922/291/13-г
в задоволенні позову було відмовлено
повністю.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 11.07.2013 р. у
справі № 922/291/13-г апеляційну скаргу
прокурора залишено без задоволення.
Рішення господарського суду
Харківської області від 20.03.2013 р.
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.09.2013 р. постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 11.07.2013 р. у
справі № 922/291/13-г та рішення
господарського суду Харківської
області від 20.03.2013 р. скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області. Касаційну скаргу заступника
прокурора Харківської області
задоволено частково. Касаційну скаргу
Данилівського дослідного держлісгоспу
задоволено.

Автоматизованою системою
документообігу господарського суду
Харківської області від 23.10.2013р. справу
призначено до розгляду судді Бринцеву
О.В.

Ухвалою господарського суду від
25.10.2013р. для розгляду справи призначено
судову колегію.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду від 25.10.2013р.
призначено для розгляду справи №
922/291/13-г судову колегію у складі:
головуючий суддя Бринцев О.В., судді
Аюпова Р.М., Макаренко О.В.

Відповідно до розпорядження
заступника голови господарського суду
від 07.11.2013р., у зв'язку із відпусткою
судді Бринцева О.В., змінено склад
судової колегії та для розгляду справи
№ 922/291/13-г призначено судову колегію у
складі: головуючий суддя Аюпова Р.М.,
судді Макаренко О.В., Шатерніков М.І.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23 березня 2012 року "Про судове
рішення", в разі необхідності заміни
судді в процесі розгляду справи або
додаткового введення судді (суддів) до
складу суду розгляд справи з огляду на
встановлений пунктом 3 частини
четвертої статті 47 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" принцип
незмінності судді, слід починати
спочатку. При цьому заново
розпочинається й перебіг передбачених
статтею 69 ГПК строків вирішення спору,
а його подальше продовження новим
(зміненим) складом суду здійснюється у
випадках і в порядку, передбачених
частиною третьою цієї статті.

Ухвалою господарського суду від
07.11.2013р. залучено до участі у справі в
якості відповідача - Реєстраційну
службу Харківського міського
управління юстиції.

Ухвалою господарського суду від
23.12.2013р. задоволено узгоджене
клопотання представників сторін,
прокурора та третіх осіб про
продовження строку розгляду даного
спору за межами двомісячного строку.
Строк розгляду справи продовжено до
15.01.2014р. Розгляд справи відкладено на
13.01.2014р.

Розгляд справи здійснювався в порядку
ст. 81-1 ГПК України, за допомогою
технічних засобів фіксування судового
процесу.

У призначеному судовому засіданні
13.01.2014р. прокурор позов підтримав,
наполягав на його задоволенні. Проти
клопотання представника Харківської
міської ради про залишення позову без
розгляду заперечував (вх. № 47320).

Присутні у судовому засіданні 13.01.2014р.
представники першого та другого
позивача позов підтримали. Через
канцелярію господарського суду
представником другого позивача надані
письмові пояснення (вх. № 48177), які
судовою колегією долучені до
матеріалів справи.

Присутні у судовому засіданні 13.01.2014р.
представники першого, третього та
четвертого відповідачів проти позову
заперечували, з підстав, викладених у
наданих до суду запереченнях на позов
(вх. №№48079, 48047), які колегією суддів
досліджені та долучені до матеріалів
справи.

У призначене судове засідання 13.01.2014р.
представник другого відповідача не
з'явився, про причину неявки суд не
повідомив. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 13.01.2014р. присутні
представники сторін та прокурор
наголосили на тому, що ними надані всі
необхідні для розгляду справи докази
та вважають за можливе розглянути
справу по суті в даному судовому
засіданні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
прокурора, представників першого та
другого позивачів, відповідачів, судом
встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконавчого комітету
Харківської міської Ради депутатів
трудящих від 03.07.1972 р. № 292 затверджено
межі лісових земель на території
Ленінського району м. Харкова
загальною площею 1166 га, які перебували
в постійному користуванні Жовтневого
Держлісгоспу.

Відповідно до Наказу Держкомлісгоспу
України від 25.05.2002 р. № 55 "Про
вдосконалення управління лісовим
господарством в Харківській області",
землі лісогосподарського призначення
Дергачівського лісництва, у т.ч. на
території Ленінського району м.
Харкова, площею 10848,6 га (до яких також
відноситься спірна земельна ділянка
по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці)),
передані в постійне користування
Данилівському дослідному держлісгоспу
УкрНДІЛГА.

Згідно додатку до рішення 14 сесії 5
скликання Харківської міської ради від
04.07.2007 р. № 130/07 "Про надання згоди на
розроблення проектів відведення
земельних ділянок юридичним та
фізичним особам для будівництва
(реконструкції) та експлуатації
об'єктів", ПП "Будспілка "УСПІХ" надано
згоду на розробку та погодження
проекту відведення земельної ділянки,
площею, орієнтовно, 0,99 га, для
будівництва та подальшої експлуатації
малоповерхової житлової забудови по
пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці).

Згідно з Актом погодження меж
земельної ділянки від 03.09.2007 року,
Висновок № 707 від 03.07.2007 року на проект
будівництва замовника ПП "Будспілка
"Успіх", Висновок № 330/07 (вих. № 2385), від
липня 2007 року Харківського міського
Управління земельних ресурсів щодо
погодження місця розташування ПП
Будспілки "Успіх" малоповерхової
житлової забудови на земельній ділянці
орієнтовно площею 0,9900 га за рахунок
земель лісогосподарського призначення
по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) у
Ленінському районі м. Харкова. З цього
Висновку вбачається, що місце
розташування згаданого об*єкта
погоджено при додержанні умов щодо :
відповідності до Генерального плану;
згоди Данилівського дослідного
держлісгоспу УкрНДІЛГА; зміни
категорії земельної ділянки,
визначені рішенням Харківської
міської ради відповідної категорії
земель згідно чинного законодавства та
відшкодування втрат
лісогосподарського виробництва;
максимальному збереженні зелених
насаджень; врахуванні громадської
думки шляхом проведення громадських
слухань.

Рішенням № 186/07 15 сесії 5 скликання
Харківської міської ради від 03.10.2007 р.
"Про надання юридичним та фізичним
особам земельних ділянок для
будівництва об'єктів", ПП "Будспілка
"УСПІХ" надано в оренду земельну
ділянку загальною площею 1,0000 га для
будівництва малоповерхової житлової
забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул.
Праці) до 01.09.2014 р.

На підставі вказаного рішення між
Харківською міською радою та ПП
"Будспілка "УСПІХ" укладено договір
оренди землі від 23.01.2008 р., який
зареєстровано 03.03.2008 р. за № 16.

Це рішення не визнавалось недійсним та
не скасоване в частині надання в оренду
ПП "Будспілка "УСПІХ" земельної ділянки
загальною площею 1,0000 га для
будівництва малоповерхової житлової
забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул.
Праці) до 01.09.2014 р.

Згідно п. 7 додатку № 1 до рішення № 13/10
ХLІ сесії V скликання Харківської
міської ради від 24.02.2010 р. "Про надання
юридичним та фізичним особам земельних
ділянок для розміщення об'єктів
містобудування":

- передано ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград" функції
замовника на будівництво житлової
забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул.
Праці) в м. Харкові;

- припинено ПП "Будспілка "Успіх" право
користування земельною ділянкою
загальною площею 1,0000 га по пров.
Смарагдовому (ріг вул. Праці), за його
добровільною відмовою;

- надано Обслуговуючому кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград" у власність земельну
ділянку, за рахунок земель житлової та
громадської забудови, загальною площею
1,0000 га, в межах договору оренди землі
від 03.03.2008 р. № 16, для будівництва
та подальшої експлуатації житлової
забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул.
Праці) в м. Харкові, яке необхідно
виконати до 31.12.2012;

- визначено, що договір оренди землі від
03.03.2008 р. № 16 втрачає чинність з
моменту державної реєстрації
державного акту на право власності на
земельну ділянку з ОК
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград";

- надано ОК "Житлово-будівельний
кооперативу "Зеленоград" згоду на
розроблення та погодження в
тримісячний термін містобудівного
обґрунтування на розміщення об'єкту;

- попереджено ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград", що
містобудівне обгрунтування буде
затверджено окремим рішенням міської
ради у встановленому порядку.

На підставі рішення ХLІ сесії V
скликання Харківської міської ради від
24.02.2010 р. № 13/10 ОК "ЖБК "Зеленоград" було
отримано державний акт серії ЯЛ № 177971
на право власності на вищевказану
земельну ділянку площею 1 га
(кадастровий номер :12:060:0026), що
зареєстрований 02.06.2010 р. за № 2, для
будівництва та подальшої експлуатації
житлової забудови по пров.
Смарагдовому (ріг вул. Праці) у
Ленінському районі м. Харкова.

В подальшому ТОВ "Геодезична фірма "СХМ"
на замовлення ОК "ЖБК "Зеленоград"
розробило технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на 5
земельних ділянок площею 0,2000 га, при
поділі земельної ділянки ОК "ЖБК
"Зеленоград" площею 1 га, на які в
подальшому були видані державні акти
на право власності на земельні ділянки
для будівництва та подальшої
експлуатації житлової забудови по
пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) у
Ленінському районі м. Харкова, а саме:

- державний акт серії ЯЛ № 138551
(кадастровий номер :12:060:0033),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00029;

- державний акт серії ЯЛ № 138552
(кадастровий номер :12:060:0034),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00025;

- державний акт серії ЯЛ № 138553
(кадастровий номер :12:060:0035),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00026;

- державний акт серії ЯЛ № 138554
(кадастровий номер :12:060:0036),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00027;

- державний акт серії ЯЛ № 138555
(кадастровий номер :12:060:0037),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00028

Позовні вимоги обґрунтовані з
посиланням на те, що прокуратурою
Ленінського району м. Харкова
проведено перевірку діяльності
Данилівського дослідного держлісгоспу
УкрНДІЛГА, в ході якої встановлено, що
земельна лісова ділянка площею 1 га по
пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці)
передана у приватну власність ОК "ЖБК
"Зеленоград" з порушеннями вимог ст.ст.
20, 116, 149 Земельного кодексу України, ст.
57 Лісового кодексу України,
Розпорядження Кабінету Міністрів
України від 10.04.2008 р. № 610-р.

Прокурор, обґрунтовуючи свої вимоги,
посилається на те, що ст. 20 Земельного
кодексу України не передбачено
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії лише на підставі рішення
суду без розроблення, погодження та
затвердження проекту відведення
земельної ділянки, цільове призначення
якої змінюється.

Надаючи правову оцінку викладеним
обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Конституції України
земля є основним національним
багатством, яке знаходиться під
особливою охороною держави.

За приписами статті 18 Земельного
кодексу України до земель України
належать усі землі в межах її
території, в тому числі острови та
землі, зайняті водними об'єктами, які за
основним цільовим призначенням
поділяються на категорії. Категорії
земель України мають особливий
правовий режим.

Відповідно до статті 19 цього Кодексу
визначені категорії земель та
встановлено, що землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Статтями 38 та 39 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
прийняття міською радою оскаржуваного
рішення від 24.02.2010 р.) встановлено, що до
земель житлової та громадської
забудови належать земельні ділянки в
межах населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування. Використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм,
регіональних та місцевих правил
забудови.

За приписами статті 55 Земельного
кодексу (в редакції, чинній на момент
прийняття оскаржуваного рішення
міської ради) до земель
лісогосподарського призначення
належать землі, вкриті лісовою
рослинністю, а також не вкриті лісовою
рослинністю, нелісові землі, які надані
та використовуються для потреб
лісового господарства.

До земель лісогосподарського
призначення не належать землі, зайняті:
зеленими насадженнями у межах
населених пунктів, які не віднесені до
категорії лісів; окремими деревами і
групами дерев, чагарниками на
сільськогосподарських угіддях,
присадибних, дачних і садових ділянках.

Статтею 56 цього Кодексу визначено, що
Землі лісогосподарського призначення
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.
Громадянам та юридичним особам за
рішенням органів місцевого
самоврядування та органів виконавчої
влади можуть безоплатно або за плату
передаватись у власність замкнені
земельні ділянки лісогосподарського
призначення загальною площею до 5
гектарів у складі угідь селянських,
фермерських та інших господарств.
Громадяни і юридичні особи в
установленому порядку можуть набувати
у власність земельні ділянки
деградованих і малопродуктивних угідь
для залісення.

Земельні ділянки лісогосподарського
призначення за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування надаються в постійне
користування спеціалізованим
державним або комунальним
лісогосподарським підприємствам,
іншим державним і комунальним
підприємствам, установам та
організаціям, у яких створено
спеціалізовані підрозділи, для ведення
лісового господарства. Порядок
використання земель
лісогосподарського призначення
визначається законом (стаття 57
Земельного кодексу України).

За приписами статті 20 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент прийняття міською радою
оскаржуваного рішення) віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.
Зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок у порядку, що встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Зміна
цільового призначення земель, зайнятих
лісами, провадиться з урахуванням
висновків органів виконавчої влади з
питань охорони навколишнього
природного середовища та лісового
господарства. Види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Статтею 21 вказаного Кодексу
встановлені наслідки порушення
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель та
передбачено, що порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для: а)
визнання недійсними рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам; б) визнання
недійсними угод щодо земельних
ділянок; в) відмови в державній
реєстрації земельних ділянок або
визнання реєстрації недійсною; г)
притягнення до відповідальності
відповідно до закону громадян та
юридичних осіб, винних у порушенні
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель.

Згідно статті 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи під
час розгляду даної справи, рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської Ради депутатів трудящих від
03.07.1972 р. № 292 затверджено межі лісових
земель на території Ленінського району
м. Харкова загальною площею 1166 га, які
перебували в постійному користуванні
Жовтневого Держлісгоспу.

Відповідно до Наказу Держкомлісгоспу
України від 25.05.2002 р. № 55 "Про
вдосконалення управління лісовим
господарством в Харківській області",
землі лісогосподарського призначення
Дергачівського лісництва, у тому числі
на території Ленінського району м.
Харкова, площею 10848,6 га (до яких також
відноситься спірна земельна ділянка
по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці)),
передані в постійне користування
Данилівському дослідному держлісгоспу
УкрНДІЛГА.

Згідно п. 7 додатку № 1 до рішення № 13/10
ХLІ сесії V скликання Харківської
міської ради від 24.02.2010 р. "Про надання
юридичним та фізичним особам земельних
ділянок для розміщення об'єктів
містобудування" передано ОК
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград" функції замовника на
будівництво житлової забудови по пров.
Смарагдовому (ріг вул. Праці) в м.
Харкові; надано Обслуговуючому
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград" у власність
земельну ділянку, за рахунок земель
житлової та громадської забудови,
загальною площею 1,0000 га, в межах
договору оренди землі від 03.03.2008 р. №
16, для будівництва та подальшої
експлуатації житлової забудови по
пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) в м.
Харкові, яке необхідно виконати до
31.12.2012;

Статтею 41 Земельного кодексу України (в
редакції станом на день прийняття
радою рішення) передбачено, що
житлово-будівельним (житловим) та
гаражно-будівельним кооперативам за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
земельні ділянки для житлового і
гаражного будівництва передаються
безоплатно у власність або надаються в
оренду у розмірі, який встановлюється
відповідно до затвердженої
містобудівної документації.
Житлово-будівельні (житлові) та
гаражно-будівельні кооперативи можуть
набувати земельні ділянки у власність
за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до статті 94 Господарського
кодексу України, кооперативи як
добровільні об'єднання громадян з
метою спільного вирішення ними
економічних, соціально-побутових та
інших питань можуть створюватися у
різних галузях (виробничі, споживчі,
житлові тощо).

Статус житлово-будівельного
кооперативу закріплено в Житловому
кодексі Української РСР, порядок його
створення, організації, порядок вступу
до кооперативу, хто може бути членом
кооперативу, статтями 133 та 137 якого
встановлено, що громадяни, які
потребують поліпшення житлових умов,
вправі вступити до
житлово-будівельного кооперативу і
одержати в ньому квартиру. Однією із
умов вступу до житлово-будівельного
кооперативу є перебування на
квартирному обліку в даному населеному
пункті. Порядок організації та
діяльності житлово-будівельних
кооперативів установлюється, зокрема,
цим Кодексом та Примірним статутом
житлово-будівельного кооперативу та
іншими актами законодавства
Української РСР.

Житлово-будівельний кооператив діє на
основі статуту, прийнятого відповідно
до Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу
загальними зборами громадян, які
вступають до організовуваного
кооперативу і зареєстрованого в
установленому порядку. Громадяни, яких
включено до затвердженого виконавчим
комітетом районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів списку
осіб, що вступають до організовуваного
житлово-будівельного кооперативу,
вважаються членами цього кооперативу з
дня реєстрації статуту, а громадяни,
яких прийнято до діючого
житлово-будівельного кооперативу, - з
дня затвердження виконавчим комітетом
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів рішення
загальних зборів членів кооперативу
про прийом до кооперативу (частини 5, 6
статті 137 Житлового кодексу).

Колегією суддів встановлено, що ОК
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград" діє на підставі Статуту,
прийнятого відповідно до Примірного
статуту житлово-будівельного
кооперативу, державну реєстрацію
юридичної особи було проведено 23.02.2010
р., номер запису 0046103.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних та фізичних
осіб-підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Згідно з Постановою Верховної Ради
України від 12 вересня 1991 року N1545-XII "Про
порядок тимчасової дії на території
України окремих актів законодавства
Союзу РСР" до прийняття відповідних
актів законодавства України на
території республіки застосовуються
акти законодавства Союзу РСР з питань,
які не врегульовані законодавством
України, за умови, що вони не суперечать
Конституції і законам України.

В ст. 6 Закону України "Про кооперацію"
від 10.07.2003 № 1087-IV наведено визначення
кооперативу, зокрема встановлено, що
кооператив є первинною ланкою системи
кооперації і створюється внаслідок
об'єднання фізичних та/або юридичних
осіб на основі членства для спільної
господарської та іншої діяльності з
метою поліпшення свого економічного
стану. Відповідно до завдань та
характеру діяльності кооперативи
поділяються на такі типи: виробничі,
обслуговуючі та споживчі. За напрямами
діяльності кооперативи можуть бути
сільськогосподарськими,
житлово-будівельними,
садово-городніми, гаражними,
торговельно-закупівельними,
транспортними, освітніми,
туристичними, медичними тощо.
Кооператив є юридичною особою, має
самостійний балан, розрахунковий та
інші рахунки в установах банків,
печатку із своїм найменуванням.

Відповідно до ст..7 Закону України "Про
кооперацію" від 10.07.2003 № 1087-IV кооператив
створюється його засновниками на
добровільних засадах. Засновниками
кооперативу можуть бути громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, а також юридичні особи
України та іноземних держав, які беруть
участь у діяльності кооперативів через
своїх представників.

Згідно з приписами ч. 1 ст.8 Закону
України "Про кооперацію" від 10.07.2003 №
1087-IV, статут кооперативу є правовим
документом, що регулює його діяльність.
Ч.2 ст.8 Закону України "Про кооперацію"
від 10.07.2003 № 1087-IV визначено склад
відомостей, які повинен містити Статут
кооперативу.

Відповідно до ст..10 Закону України "Про
кооперацію" від 10.07.2003 № 1087-IV членами
кооперативу можуть бути громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, юридичні особи України
та іноземних держав, що діють через
своїх представників, які внесли
вступний внесок та пай у розмірах,
визначених статутом кооперативу,
додержуються вимог статуту і
користуються правом ухвального голосу.
Членом кооперативу може бути фізична
особа, яка досягла 16-річного віку і
виявила бажання брати участь у його
діяльності.

Отже, колегія сіддів не приймає до
уваги доводи прокурора про наявність у
діючому законодавстві обмежень щодо
створення ЖБК, зокрема щодо наявності
потреби у поліпшенні житлових умов у
осіб, які його створюють (засновників)
або членів ЖБК, та вважає за необхідне
зазначити, що оскільки ОК "ЖБК
"Зеленоград" створено після набуття
чинності Законом України "Про
кооперацію" від 10.07.2003р. Суду не надано
доказів, що ОК "ЖБК "Зеленоград"
створено при виконавчих комітетах
місцевих Рад народних депутатів, при
підприємствах, установах і
організаціях, а встановлені вказаним
законом обмеження стосуються виключно
віку осіб, які можуть бути членами ЖБК
(16 років). Обмежень щодо кількісного
складу засновників ЖБК Законом України
"Про кооперацію" не встановлено. При
цьому за змістом ст.6, 7, 10 Закону України
"Про кооперацію" від 10.07.2003 право на
створення ЖБК не повязано із
наявністью потреби у поліпшенні
житлових умов засновників/членів ЖБК і
не встановлено обмежень стосовно права
на створення ЖБК наявністю потреби у
поліпшенні житлових умов у його
засновників/членів.

Колегія суддів зазначає, що прокурором
не надано доказів того, що ОК "ЖБК
"Зеленоград" створено з порушенням
законодавства, так як і не надано суду
доказів щодо скасування державної
реєстрації ОК "ЖБК "Зеленоград" та
доказів на підтвердження створення
кооперативу при виконавчих комітетах
місцевих Рад народних депутатів, при
підприємствах, установах і
організаціях.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про
кооперацію" від 10.07.2003 № 1087-IV для
досягнення мети своєї діяльності
кооператив набуває та використовує
майно, фінансові та інші ресурси.
Кооператив є власником будівель,
споруд, грошових та майнових внесків
його членів, виготовленої продукції,
доходів, одержаних

від її реалізації та провадження іншої
передбаченої статутом діяльності, а
також іншого майна, придбаного на
підставах, не заборонених законом.
Володіння, користування та
розпорядження майном кооперативу
здійснюють органи управління
кооперативу відповідно до їх
компетенції, визначеної статутом
кооперативу.

Відповідно до п.2.6. статуту ОК
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград", кооператив може набувати
прав на землю згідно діючого
законодавства. Земля може бути
передана кооперативу на умовах оренди,
або безоплатно у власність. Кооператив
також може набути право власності на
землю за цивільно-правовими угодами.

Як вбачається з п.3.1.Статуту, кооператив
організується з метою забезпечення
житлом (будівництво житла) членів
кооперативу і членів їх сімей шляхом
будівництва багатоквартирного жилого
будинку (будинків), або одноквартирних
чи багатоквартирних жилих будинків
садибного типу, або багатоквартирного
жилого будинку (будинків) з надвірними
будівлями (господарськими будівлями та
спорудами) за власні кошти кооперативу,
а або із залученням банківських
кредитів, чи позик, а також для
наступної експлуатації та управління
цим будинком (будинками).

Таким чином твердженням прокурора про
те, що ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград" не мав права на
отримання безоплатно спірної
земельної ділянки, є безпідставним,
оскільки на момент прийняття рішення
ХLІ сесії V скликання Харківської
міської ради від 24.02.2010 р. № 13/10 ОК "ЖБК
"Зеленоград" було зареєстровано у
встановленому законом порядку,
здійснював діяльність з метою,
передбаченою його статутом.

Приписами ч. 2 ст. 144 Конституції України
встановлено, що рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Частиною 1 статті 116 ЗК України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних
органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської Ради депутатів
трудящих від 03.07.1972 р. № 292 затверджено
межі лісових земель на території
Ленінського району м. Харкова
загальною площею 1166 га, які перебували
в постійному користуванні Жовтневого
Держлісгоспу .

Відповідно до Наказу Держкомлісгоспу
України від 25.05.2002 р. № 55 "Про
вдосконалення управління лісовим
господарством в Харківській області",
землі лісогосподарського призначення
Дергачівського лісництва, у т.ч. на
території Ленінського району м.
Харкова, площею 10848,6 га передані в
постійне користування Данилівському
дослідному держлісгоспу УкрНДІЛГА.

Прокурор, обґрунтовуючи свої вимоги,
посилається на те, що ст. 20 Земельного
кодексу України не передбачено
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії лише на підставі рішення
суду без розроблення, погодження та
затвердження проекту відведення
земельної ділянки, цільове призначення
якої змінюється.

Проте, всупереч вимогам ст. 20
Земельного кодексу України, категорія
спірної земельної ділянки по пров.
Смарагдовому (ріг вул. Праці), яку було
визначено рішенням виконавчого
комітету Харківської міської ради від
03.07.1972 р. № 292, як землі
лісогосподарського призначення, була
незаконно змінена на землі житлової та
громадської забудови на підставі
постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 20.08.2007 р. за
позовом ТОВ ППТК "Техкомплект-ПЛЮС" до
Харківського міського управління
земельних ресурсів, яка скасована
Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2013 р. у
справі № 2а-1490/07/2070.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначено, що
виключною компетенцією міських рад є
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування наділені
повноваженнями розпоряджатися
землями, які перебувають відповідно у
державній та комунальній власності.
Таке розпорядження вони здійснюють
шляхом продажу земель, безоплатної
передачі у приватну власність
громадянам, надання їх в оренду чи
передачі їх у постійне користування
(статті 118, 122, 123 Земельного кодексу
України). Реалізовуючи зазначені
повноваження, органи виконавчої влади
та органи місцевого самоврядування
мають право змінювати цільове
призначення земельних ділянок, які
відчужуються або передаються в оренду
чи постійне користування.

Відповідно до приписів частини 1 статті
21 Цивільного кодексу України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

В матеріалах справи міститься рішення
Харківської міської ради від 03.10.2007 р. №
186/07 "Про надання юридичним та фізичним
особам земельних ділянок для
будівництва об'єктів", ПП "Будспілка
"Успіх" надано в оренду земельну
ділянку загальною площею 1,0000 га для
будівництва малоповерхової житлової
забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул.
Праці) до 01.09.2014 р.

23.01.2008 р., на підставі вказаного рішення
ради від 03.10.2007 р., між Харківською
міською радою та ПП "Будспілка "Успіх"
укладено договір оренди землі, який
зареєстровано 03.03.2008 р. за № 16.

Рішенням Харківської міської ради №
13/10 від 24.02.2010р. "Про надання юридичним
та фізичним особам земельних ділянок
для розміщення об'єктів
містобудування" ( п. 7 додатку № 1 ):

- передано ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград" функції
замовника на будівництво житлової
забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул.
Праці) в м. Харкові;

- припинено ПП "Будспілка "Успіх" право
користування земельною ділянкою
загальною площею 1,0000 га по пров.
Смарагдовому (ріг вул. Праці), за його
добровільною відмовою;

- надано ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград" у власність
земельну ділянку, за рахунок земель
житлової та громадської забудови,
загальною площею 1,0000 га, в межах
договору оренди землі від 03.03.2008 р. №
16, для будівництва та подальшої
експлуатації житлової забудови по
пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) в м.
Харкові, яке необхідно виконати до
31.12.2012;

- визначено, що договір оренди землі від
03.03.2008 р. № 16 втрачає чинність з
моменту державної реєстрації
державного акта на право власності на
земельну ділянку за ОК
"Житлово-будівельний кооператив
"Зеленоград";

- надано ОК "Житлово-будівельний
кооперативу "Зеленоград" згоду на
розроблення та погодження в
тримісячний термін містобудівного
обґрунтування на розміщення об'єкту;

- попереджено ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград", що
містобудівне обґрунтування буде
затверджено окремим рішенням міської
ради у встановленому порядку.

На підставі цього ж рішення ОК "ЖБК
"Зеленоград" було отримано державний
акт серії ЯЛ № 177971 на право власності
на вищевказану земельну ділянку площею
1 га (кадастровий номер :12:060:0026), що
зареєстрований 02.06.2010 р. за № 2, для
будівництва та подальшої експлуатації
житлової забудови по пров.
Смарагдовому (ріг вул. Праці) у
Ленінському районі м. Харкова.

Державний акт серії ЯЛ № 177971 на право
власності на вищевказану земельну
ділянку площею 1 га (кадастровий номер
:12:060:0026), що зареєстрований 02.06.2010
р. за № 2, втратив чинність 23.03.2011 р.
згідно Закону України "Про порядок
поділу та об'єднання земельних ділянок"
від 05.03.2009 р. №1066-VІ на підставі заяви
від 23.03.2011 р. вх. № 219/04-11 (том 3 а.с. 95), а
вищезазначену земельну ділянку на
підставі розробленої технічної
документації було поділено на 5 окремих
земельних ділянок площею по 0,2000 га
кожна, у зв'язку з чим ОК ЖБК
"Зеленоград" було отримано 5 нових
державних актів на вказані земельні
ділянки, а саме:

1) державний акт серії ЯЛ № 138551
(кадастровий номер :12:060:0033),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00029;

2) державний акт серії ЯЛ № 138552
(кадастровий номер :12:060:0034),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00025;

3) державний акт серії ЯЛ № 138553
(кадастровий номер :12:060:0035),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00026;

4) державний акт серії ЯЛ № 138554
(кадастровий номер :12:060:0036),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00027;

5) державний акт серії ЯЛ № 138555
(кадастровий номер :12:060:0037),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00028.

Предметом спору у даній справі є вимога
прокурора, зокрема, про визнання
частково недійсним та скасування
рішення ХLІ сесії V скликання
Харківської міської ради № 13/10 від
24.02.2010 р. "Про надання юридичним та
фізичним особам земельних ділянок для
розміщення об'єктів містобудування" в
частині пункту 7 додатку № 1 до
вказаного рішення,

Рішення № 186/07 15 сесії 5 скликання
Харківської міської ради від 03.10.2007 р.
"Про надання юридичним та фізичним
особам земельних ділянок для
будівництва об'єктів" (том 3 а.с. 9-10), яким
ПП "Будспілка "УСПІХ" надано в оренду
земельну ділянку загальною площею 1,0000
га для будівництва малоповерхової
житлової забудови по пров.
Смарагдовому (ріг вул. Праці) до 01.09.2014
р., та договір оренди землі від 03.03.2008 р.
№ 16 прокурором не оскаржується.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
органи передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно зі ст. 121 Конституції України та
Закону України "Про прокуратуру",
здійснює нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
місцевими Радами та їх виконавчими
органами.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування доводяться до відома
населення.

Згідно ст. 21 Закону України "Про
інформацію", інформація державних
органів та органів місцевого
самоврядування - це офіційна
документована інформація, яка
створюється в процесі поточної
діяльності законодавчої, виконавчої та
судової влади, органів місцевого та
регіонального самоврядування.
Основними джерелами інформації
органів місцевого і регіонального
самоврядування є акти органів
місцевого та регіонального
самоврядування.

Інформація органів місцевого
самоврядування доводиться до відома
заінтересованих осіб шляхом
опублікування її в офіційних
друкованих виданнях, опублікування її
в інших засобах масової інформації або
публічного оголошення через аудіо та
аудіовізуальні засоби масової
інформації.

Згідно вимог ст. 21 Закону України "Про
інформацію", рішення Харківської
міської ради та її органів
розміщуються на офіційному сайті
Харківської міської ради (www.kharkov.ua),
публікуються в газеті "Харьковские
известия", Бюлетенях міської ради.

Відповідно до ст. 3 Регламенту
Харківської міської ради,
затвердженого рішенням Харківської
міської ради від 31.05.2006р. № 17/06 (зі
змінами від 25.04.2007 р. № 113), що
кореспондується зі ст. З Регламенту
Харківської міської ради від 22.12.10 р. №
17/10 (зі змінами від 22.02.2012 р. № 609/12) сесії
міської ради, засідання постійних
комісій, тимчасових контрольних
комісій, робочих груп проводяться
гласно, крім випадків передбачених
чинним законодавством.

В ході відкритого засідання міської
ради в залі засідань мають право бути
присутніми, крім депутатів, міського
голови, секретаря міської ради,
посадові особи органів виконавчої
влади, посадові особи виконавчих
органів міської ради, акредитовані
журналісти, що здійснюють телевізійну
та фотозйомку, члени делегацій, що
знаходяться в міській раді з офіційним
візитом, громадяни, а також особи,
запрошені до участі в засіданні сесії
міської ради в порядку, визначеному
статтею 7 цього Регламенту.

Відкритість засідань міської ради
забезпечується шляхом доступу на них
представників засобів масової
інформації, у яких кожен громадянин
України має можливість ознайомитися з
питаннями, що розглядаються міською
радою, та з прийнятими нею рішеннями.

Гласність засідань міської ради
забезпечується шляхом її трансляції по
телебаченню і радіо, обов'язкової
публікації рішень міської ради, в тому
числі прийнятих на закритих засіданнях
(при закритому розгляді окремих питань
порядку денного), в офіційному
друкованому виданні Харківської
міської ради газеті "Харьковские
известия" або в іншому друкованому
засобі масової інформації, визначеному
відповідним рішенням міської ради, та
розміщення на офіційному сайті
Харківської міської ради в мережі
Інтернет.

За таких умов, судом встановлено, що
оскаржуване рішення Харківської
міської ради було опубліковано та є
таким, що доведено до відома
зацікавлених осіб.

Те ж стосується і рішення Харківської
міської ради від 03.10.2007 р. № 186/07 "Про
надання юридичним та фізичним особам
земельних ділянок для будівництва
об'єктів", яким земельну ділянку надано
в оренду ПП "Будспілка "Успіх".

З огляду на приписи ст. 124 Земельного
кодексу України, відповідний договір
оренди земельної ділянки державної
власності може бути визнаний недійсним
з підстав незаконності передання в
оренду земельної ділянки, зокрема
через недодержання конкурентних засад,
лише за умови визнання недійсним
рішення органу державної влади про
надання в оренду цієї ділянки, що є
підставою для укладення оспорюваного
договору.

Крім того, в матеріалах справи
міститься Акт погодження меж земельної
ділянки від 03.09.2007 року, Висновок № 707
від 03.07.2007 року на проект будівництва
замовника ПП "Будспілка "Успіх",
Висновок № 330/07 (вих. № 2385), від липня 2007
року Харківського міського Управління
земельних ресурсів щодо погодження
місця розташування ПП "Будспілка
"Успіх" малоповерхової житлової
забудови на земельній ділянці
орієнтовно площею 0,9900 га за рахунок
земель лісогосподарського призначення
по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) у
Ленінському районі м. Харкова.

Частиною 6 ст. 123 ЗК України (в редакції
2005 року) передбачено, що проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Отже, Данилівському дослідному
державному лісгоспу УкрНДІЛГА
Державного комітету лісового
господарства України було відомо про
їх нібито порушені права ще з 2007 року,
що підтверджується в тому числі
наявним договором оренди землі між
Харківською міською радою та ПП
"Будспілка "Успіх" від 03.03.2008 р. № 16
по пров. Смарагдовому, (ріг вул. Праці) у
м. Харкові для будівництва та подальшої
експлуатації житлової забудови за
рахунок земель житлової та громадської
забудови.

В обгрунтування позовних вимог
прокурор посилається на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2013 р. у
справі № 2а-1490/07/2070. Судова колегія
зазначає, що постанова Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2013 р. у справі № 2а-1490/07/2070,
стосується іншої земельної ділянки,
яка є суміжною із спірною земельною
ділянкою, розташованою за адресою: м.
Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул.
Праці), що підтверджується наявним в
матеріалах справи актом погодження меж
земельної ділянки від 03.09.2007 р.

В матеріалах справи міститься
постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013р. у
справі № 2а-1489/07/2070, якою задоволено
апеляційну скаргу Данилівського
дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА, а
провадження у справі за позовом ПП
"Будспілка "Успіх" припинено В
мотивувальній частині постанови
вказано про відсутність доказів
належності спірної земельної ділянки
до земель лісогосподарського
призначення.

Статтею 55 Земельного кодексу України
передбачено, що до земель
лісогосподарського значення належать
землі, вкриті лісовою рослинністю, а
також не вкриті лісовою рослинністю,
нелісові землі, які надані та
використовуються для потреб лісового
господарства.

Частиною 2 вказаної статті зазначено,
що до земель лісогосподарського
призначення не належать землі, зайняті:
зеленими насадженнями у межах
населених пунктів, які не віднесені до
категорії лісів; окремими деревами і
групами дерев, чагарниками на
сільськогосподарських угіддях,
присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Лісового кодексу
України віднесення земельних ділянок
до складу земель лісогосподарського
призначення здійснюється відповідно
до земельного законодавства.

У 2002 році набрав чинності новий
Земельний кодекс України, відповідно
до якого, а саме згідно з вимогами
статті 125, 126 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, і також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав, які оформлюються
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 17 Лісового кодексу України
встановлено, що ліси надаються в
постійне користування на підставі
рішення органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
прийнятого в межах їх повноважень за
погодженням з органами виконавчої
влади з питань лісового господарства
та з питань охорони навколишнього
природного середовища Автономної
Республіки Крим, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового
господарства, обласними, Київською,
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, органом виконавчої
влади Автономної Республіки Крим з
питань охорони навколишнього
природного середовища. Право
постійного користування лісами
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Таким чином, враховуючи приписи статті
17 Лісового кодексу України, ст.ст. 56, 57,
125, 126 Земельного кодексу України право
користування земельною ділянкою
лісогосподарського призначення може
бути підтверджено відповідними
рішеннями органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування про
надання у постійне користування
спеціалізованим державним або
комунальним лісогосподарським
підприємствам, іншим державним або
комунальним підприємствам, установам
та організаціям, у яких створені
спеціальні підрозділи для ведення
лісового господарства та державною
реєстрацією цих прав, оформленого у
відповідності до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Однак, прокурором та Данилівським
дослідним держлісгоспом УкрНДІЛГА не
надано суду належних доказів, які б
підтверджували, що оспорювана земельна
ділянка відноситься до земель
лісогосподарського призначення та що
органом виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування приймалось
рішення про надання Жовтневому
держлісгоспу об'єднання "Харківліс" або
Данилівському дослідному держлісгоспу
УкрНДІЛГА оспорюваної земельної
ділянки.

Отже, твердження прокурора про
порушення 1-м відповідачем вимог ст. 20
Земельного кодексу України в частині
зміни категорії спірної ділянки лише
на підставі рішення суду, є не
спроможними.

Пункт 5 Прикінцевих положень Лісового
кодексу України встановлює, що до
одержання в установленому порядку
державними лісогосподарськими
підприємствами державних актів на
право постійного користування
земельними лісовими ділянками,
документами, що підтверджують це право
на раніше надані землі, є
планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування.

Частиною 1 ст. 47 Лісового кодексу
України передбачено, що
лісовпорядкування є обов'язковим на
всій території України та ведеться
державними лісовпорядними
організаціями за єдиною системою в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері лісового
господарства.

Відповідно до Інструкції з проведення
лісовпорядкування в єдиному
державному лісовому фонді СРСР, яка
чинна згідно з пунктом 2 Прикінцевих
положень Лісового кодексу України,
проект організації та розвитку
лісового господарства є основним
нормативно-технічним документом
лісовпорядкування.

До планово-картографічних матеріалів
відносяться лісовпорядні планшети,
виготовлення та розмноження яких
регламентується Інструкцією про
порядок виготовлення та розмноження
лісових карт, Держлісгоспом СРСР 11.12.1986
року, згідно з вимогами якої складені
оригінали планшетів, які мають межі з
іншими користувачами, завіряються в
органах землекористування того району,
де проводяться лісовпорядні роботи.

Згідно пункту 3.6.2.2 Інструкції з
лісовпорядкування - лісовпорядна
організація зобов'язана отримати в
районних (обласних) органах
землеустрою викопіювання меж,
встановлених землеустроєм по
землекористувачам, суміжним з
територією впорядкованого об'єкту.
Відповідно до вказаної Інструкції межі
земельних ділянок лісового фонду, що
підлягають лісовпорядкуванню,
визначаються на основі планів
внутрішньогосподарського
землевпорядкування і наносяться на
їхні копії, які засвідчуються
землевпорядною службою району.

Пункт 2.3.3 Інструкції визначає, що до
лісовпорядної документації
відносяться також документи, які
засвідчують перевірку і узгодження з
органами землеустрою за наявними
матеріалами і в натурі меж
підприємства, розв'язання всіх спірних
питань із суміжними
землекористувачами; перелік урядових
рішень про передачу і прийомку земель,
здійснених після попереднього
землеустрою; оригінали документів на
землі, передані в довгострокове
користування.

Стаття 48 Лісового кодексу України
встановлює вимоги до змісту та форми
матеріалів лісовпорядкування.

За частиною 4 статті 48 Лісового кодексу
України матеріали лісовпорядкування
затверджуються в установленому
порядку органом виконавчої влади з
питань лісового господарства
Автономної Республіки Крим,
територіальними органами центрального
органу виконавчої влади з питань
лісового господарства за погодженням
відповідно з органом виконавчої влади
з питань охорони навколишнього
природного середовища Автономної
Республіки Крим, територіальними
органами центрального органу
виконавчої влади з питань охорони
навколишнього природного середовища.

Проте, у матеріалах справи відсутні
належними чином оформлені планово-
картографічні матеріали
лісовпорядкування, які підтверджували
б доводи заявлених позовних вимог щодо
приналежності спірної земельної
ділянки до земель лісового фонду та
право позивача на її постійне
користування.

При цьому, в матеріалах справи
міститься ксерокопія викопіювання з
проекту організації і розвитку
лісового господарства Данилівського
дослідного Держлісгоспу від 2007 року, на
якій спірна земельна ділянка визначена
як землі Ленінського району м. Харкова.

Як вбачається з листа начальника
Управління Держземагенства у місті
Харкові Харківської області прокурору
Ленінського району м. Харкова від 01.07.2013
р. № 2043/08 станом на 29.12.2012 р. в Управлінні
Держземагенства у місті Харкові
Харківської області обліковується
інформація про те, що змінились
власники 2-х із 5-ти земельних ділянок,
на які видані оспорювані державні акти
на право власності на земельні ділянки
від 23.03.2011 р. для будівництва та
подальшої експлуатації житлової
забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул.
Праці) у Ленінському районі м. Харкова,
а саме:

- гр. Дейнека О.Я., згідно договору
купівлі-продажу від 20.12.2011 р. № 3694, є
власником земельної ділянки,
розташованої за адресою: м. Харків,
пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці),
площею 0,2000 га (державний акт серія ЯЛ №
138552, кадастровий номер :12:060:0034,
зареєстрований 23.03.2011р. за №00025)
(том 1 а.с. 35-36);

- гр. Піюков І.М., згідно договору
купівлі-продажу від 23.04.2011 р. № 923, є
власником земельної ділянки,
розташованої за адресою: м. Харків,
пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці),
площею 0,2000 га (державний акт серії ЯЛ №
138553 (кадастровий номер :12:060:0035),
зареєстрований 23.03.2011 р. за № 00026)
(том 1 а.с. 37-38).

Отже, вимога прокурора про визнання
недійсними зазначених державних актів
не стосується прав та обов'язків 3-го
відповідача - ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Зеленоград".

Крім того, вимоги щодо зобов'язання
Управління Держкомзему у м. Харків
скасувати записи про державну
реєстрацію державних актів на право
власності на земельні ділянки не
підлягає задоволенню, оскільки
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 "Про
затвердження порядку ведення
Державного земельного кадастру", яка
набрала чинності з 01.01.2013 р.,
повноваження щодо здійснення
державної реєстрації земельної
ділянки належать Державному
кадастровому реєстраторові, тобто до
другого відповідача вимоги про
скасування записів про державну
реєстрацію державних актів серій ЯЛ
№177971 від 02.06.2010 року №2 , ЯЛ №138551
від 23.03.2011 року №00029, ЯЛ №138552 від
23.03.2011 року №00025, ЯЛ №138553 від
23.03.2011 року №00026, № ЯЛ № 138554 від
23.03.2011 року №00027, ЯЛ №138555 від
23.03.2011 року №00028 пред'явлені
прокурором безпідставно.

Відповідно до Висновків Верховного
суду України у спорах про визнання
державного акту на право власності на
земельну ділянку недійсним зокрема
зазначено, якщо на підставі
розпорядження органу державної влади в
особи виникло право власності на
земельну ділянку, позбавити її цього
права цей орган може лише з підстав і за
умов, передбачених ст.. ст.. 140-149
Земельного кодексу України, а не шляхом
подальшого скасування розпорядження
про передачу земельної ділянки у
власність особи, нехай навіть і
вищестоящим органом державної влади.

Суд критично оцінює наданий прокурором
до матеріалів справи вирок
Дзержинського районного суду м.
Харкова винесений заступнику
начальника управління - начальнику
відділу державної землевпорядної
експертизи Управління державної
землевпорядної експертизи Головного
управління земельних ресурсів у
Харківській області Зленку О.М., якого
визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та
зазначає, що прокурор помилково надає
преюдиціального значення оціночним
судженням, зробленим Дзержинським
судом м. Харкова при вирішенні іншої
справи, ототожнивши факти, встановлені
судом, з їх юридичною оцінкою.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно із ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

При цьому, належністю доказів є
спроможність фактичних даних містити
інформацію щодо обставин, що входять до
предмета доказування, слугувати
аргументами (посилками) у процесі
встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги з зазначенням доказів.
До обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що
матеріали справи свідчать про
відсутність та недоведеність
порушення прав позивача та інтересів
держави Харківською міською радою та
ОК "ЖБК "Зеленоград", позовні вимоги
прокурора є необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають,
тому суд вважає за необхідне у
задоволенні позову відмовити повністю.

Стосовно клопотання першого
відповідача про залишення позову без
розгляду, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів", суди
здійснюють правосуддя самостійно.
Здійснюючи правосуддя, суди є
незалежними від будь-якого незаконного
впливу. Суди здійснюють правосуддя на
основі Конституції України і законів
України, забезпечуючи при цьому
верховенство права.

Отже, в контексті вищевикладеного слід
вважати, що суд самостійно надає
правову оцінку обставинам справи та
приймає рішення щодо залишення
позовної заяви без розгляду, керуючись
при цьому нормами Господарського
процесуального кодексу України, а не в
порядку задоволення клопотання
будь-якої з сторін.

Відповідно до п.4.8. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України N 18
від 26.12.2011р. залишення позову без
розгляду - це форма закінчення

розгляду господарським судом справи
без прийняття рішення суду в зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розглядові справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому.

Відповідно до ч. 2 ст.29 ГПК у разі
прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах, або
в інтересах громадянина зазначений
орган чи громадянин набуває статусу
позивача, а в разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах
держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача і як
такий зазначається у позовній заяві.

У п. 4 постанови Пленуму Вищого
Господарського Суду України від 23.03.2012
№ 7 "Про деякі питання участі прокурора
у розгляді справ, підвідомчих
господарським судам" ззазначено , що за
змістом частини другої пункту 3
резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України 8 квітня
1999 року N 3-рп/99 представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді включає не
лише подання прокурором позовної
заяви, але й розгляд будь-якої іншої
справи за ініціативою прокурора.

Відповідно до статті 18 ГПК прокурор є
самостійним учасником судового
процесу.

Згідно з частиною п'ятою статті 36-1
Закону України "Про прокуратуру"
прокурор самостійно визначає підстави
для представництва у судах, форму його
здійснення і може здійснювати таке
представництво у будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Статтею 81 ГПК України встановлено
вичерпний перелік підстав, з яких
господарський спір може бути залишено
без розгляду, і розширеному тлумаченню
цей перелік не підлягає. Господарський
суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка
не має права підписувати її, або
особою, посадове становище якої не
вказано;

2) у провадженні господарського суду
або іншого органу, який діє в межах
своєї компетенції, є справа з
господарського спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав;

(Пункт 3 частини першої статті 81
виключено на підставі Закону N 2705-IV
(2705-15) від 23.06.2005);

4) позивач не звертався до установи
банку за одержанням з відповідача
заборгованості, коли вона відповідно
до законодавства мала бути одержана
через банк;

5) позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову,
який було подано у його інтересах
прокурором.

Таким чином колегія сіддів вважає, що
фактичні обставини у даній справі
свідчать про те, що підстав для
залишення спору без розгляду немає.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін. Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до приписів п. 4.6 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору, та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

При розрахунку суми судового збору
судом враховано приписи п. 3 ч. 1 ст. 55 ГПК
України, яким передбачено, що ціна
позову визначається у позовах, які
складаються з кількох самостійних
вимог - загальною сумою усіх вимог.
Тобто, враховуючи вимоги прокурора про
визнання частково недійсним та
скасувати рішення Харківської міської
ради та визнання недійсними 6 державних
актів, судом встановлено, що прокурором
заявлено 7 самостійних вимог
немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір у розмірі 8029,00
грн. за 7 вимог немайнового характеру, у
зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі,
покладається на першого та другого
позивачів по даній справі та підлягає
стягненню в доход держави.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 14, 19, 121, 129, 144 Конституції України,
ст. ст. 5, 17, 47, 48 Лісового кодексу
України, ст. ст. 12, 18, 19, 20, 21, 38, 39, 41, 55, 56, 57,
116, 118, 122 -126, 140-149 Земельного кодексу
України, ст. 21 Цивільного кодексу
України, ст. 94 Господарського кодексу
України, ст. ст. 3-4, 18, 22, 29, 32, 34, 43, 49, 54, 65, 81,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути з Державної інспекції
сільського господарства в Харківській
області (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5,
Держпром, 1 під"їзд, ) на
користь держбюджету України одержувач
коштів - УДКС у Дзержинському районі
м.Харкова Харківської області, №
рахунку 3003, , код
платника 22030001, символ звітності банку
101, банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Харківській області, МФО 851011) - 4014,50 грн.
судового збору.

Стягнути з Данилівського дослідного
державного лісгоспу УкрНДІЛГА
Державного комітету лісового
господарства України (62340, Харківська
область, Дергачівський район, с.
Черкаська Лозова, ) на
користь держбюджету України одержувач
коштів - УДКС у Дзержинському районі
м.Харкова Харківської області, №
рахунку 3003, , код
платника 22030001, символ звітності банку
101, банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Харківській області, МФО 851011) - 4014,50 грн.
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.01.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя
Аюпова Р.М. Макаренко О.В. Шатерніков
М.І.

справа № 922/291/13-г