ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.Справа № 922/4827/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Оскар" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Темп-ЛТД-Інвест", смт.
Васищеве про стягнення 24469,53 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Міновська В.В., за
довіреністю № 04-12/13 від 04.12.2013 року;

відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Оскар"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тепм-ЛТД-Інвест" про
стягнення 24469,53 грн. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення умов укладеного між
сторонами договору № 030413 від 03.04.2013
року неналежним чином виконав свої
зобов"язання щодо оплати товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20 листопада 2013
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 09 грудня 2013
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 06.12.2013 року
представник позивача супровідним
листом (вх. № 45364) надав документи, на
виконання ухвали суду про порушення
провадження у справі від 20.11.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.12.2013 року
розгляд справи було відкладено на
13.01.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 25.12.2013 року від
представника позивача надійшла заява
про зміну предмету позову (вх. № 48492), в
якій позивач просить суд стягнути з
відповідача 23096,40 грн. передплати за
товар, 1373,13 грн. пені та 1720,50 грн. витрат
зі сплати судового збору.

Cуд, дослідивши заяву позивача про
зміну предмету позову, зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи
по суті позивач має право змінити
предмет або підставу позову шляхом
подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги п.6 Інформаційного
листа від 14.08.2007 року №01-8/675 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року" на
запитання, чи вправі позивач частково
відмовитись від позову, не виключає
можливості часткової відмови. Однак
вона можлива лише у випадку, якщо
позивачем заявлено дві чи більше вимог,
і позивач відмовляється не від усіх цих
вимог.

Відповідно до п. 3.11. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року №18
передбачено, що ГПК, зокрема статтею 22
цього Кодексу, не передбачено права
позивача на подання заяв (клопотань)
про "доповнення" або "уточнення"
позовних вимог, або заявлення
"додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в
разі надходження до господарського
суду однієї із зазначених заяв
(клопотань) останній, виходячи з її
змісту, а також змісту раніше поданої
позовної заяви та конкретних обставин
справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь - якому з таких випадків
позивачем має бути додержано правил
вчинення відповідної процесуальної
дії, а недотримання ним таких правил
тягне за собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові.

Враховуючи те, що подана позивачем зава
про зміну предмету позову стосується
лише правової природи стягнення
коштів, суд приймає її до розгляду та
подальший розгляд справи ведеться з її
урахуванням.

Представник позивача у судовому
засіданні 13.01.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання 13.01.2014 року не з"явився,
вимоги ухвали суду не виконав, відзив
на позов та документи витребувані
судом не надав. Про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відмітка про направлення ухвали суду
про порушення провадження у справі від
20.11.2013 року та ухвали суду від 09.12.2013року
за адресою вказаною у витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та співпадає
з адресою вказаною у позовній заяві.
Проте, вказана ухвала повернулась до
канцелярії суду з поштовою відміткою
"за закінченням терміну зберігання".

Зважаючи на те, що Вищий господарський
суд України у п. 4 Інформаційного листа
від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" зазначив, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "в зв"язку з
закінченням терміну зберігання",
"адресат вибув", "адресат відсутній" і т.
п., з урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що ним вжито всі заходи для належного
повідомлення учасників судового
процесу про час та місце розгляду
справи, тому суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
відповідача та третьої особи за
наявними в справі матеріалами, як
передбачено статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи позовної заяви,
заслухавши пояснення позивача, повно
та всебічно дослідивши обставини
справи та докази на їх підтвердження,
суд встановив наступне.

03.04.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю фірма "Оскар"
(позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Темп - ЛТД-Інвест"
(відповідач) було укладено договір №
030413, у відповідності до умов якого,
відповідач зобов"язується передати, а
позивач оплатити та прийняти у
власність лом чорних металів (далі -
товар) у відповідності до умов, які
вказані у специфікаціях, які є
невід"ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.2 договору порядок
розрахунку зазначається у
специфікаціях та додатках, які
додаються до даного договору та є його
невід"ємною частиною.

Відповідно до п. 3.3 договору відповідач
зобов"язується надати разом із товаром
наступні документи: накладні,
податкові накладні, документ, що
засвідчує походження та власника
товару, посвідчення про
вибухонебезпечність, хімічну та
радіологічну безпеку.

Пунктом 2 специфікації № 1 від 03.04.2013
року до договору передбачена 100%
передплата за товар.

На виконання умов вищезазначеного
договору, відповідачем було виставлено
позивачу рахунки - фактури на
передплату за товар: № 01/04 від 04.04.2013
року на суму 1000,00 грн.; № 02/05 від 23.05.2013
року на суму 57000,00 грн.; № 03/05 від 24.05.2013
року на суму 57000,00 грн. (а.с.79-81).

Позивачем в якості передплати за товар
було перераховано на рахунок позивача
кошти в сумі 214000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: № 253 від 04.04.2013 року на суму
100000,000 грн., № 304 від 23.05.2013 року на суму
57000,00 грн., № 207 від 24.05.2013 року на суму
57000,00 грн. (а.с.14-16).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було поставлено товар
лише частково на загальну суму 190903,60
грн., що підтверджується актами
приймання чорних металів: від 11.04.2013
року на суму 54600,00 грн., від 16.05.2013 року на
суму 45400,00 грн., від 24.05.2013 року на суму
90903,60 грн.

Також матеріалів справи вбачається, що
позивачем 03.06.2013 року на адресу
відповідача було направлено вимогу
(а.с.24) за вих. № 03/06-11 про повернення
передплати сумі 23096,40 грн. у семи денний
строк.

Відповідач відповіді на вимогу не
надав передплату позивачу в сумі 23096,40
грн. не повернув, що і стало підставою
останньому для звернення до суду з
відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що договір №
03042013 від 03.04.2013 року, укладений між
сторонами по справі, за своєю природою
є договором купівлі - продажу.

Відповідно до ст.. 655 ЦК України за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно зі ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю
оплатити товар до його передання
продавцем (попередня оплата), покупець
повинен здійснити оплату в строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк
не встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 693 ЦК України,
якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги те, що факт перерахування коштів
позивачем підтверджується належними
доказами, а саме платіжними
дорученнями № 253 від 04.04.2013 року на суму
100000,000 грн., № 304 від 23.05.2013 року на суму
57000,00 грн., № 207 від 24.05.2013 року на суму
57000,00 грн. (а.с.14-16), враховуючи те, що
відповідач не виконав свої
зобов'язання щодо поставки продукції в
повному обсязі, чим суттєво порушив
умови укладеного між сторонами
договору, суд дійшов висновку про те, що
позовна вимога позивача щодо стягнення
з відповідача передплати в сумі 23096,40
грн., які було перераховано відповідачу
в якості авансу правомірна та
обґрунтована, тому підлягає
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 1373,13 грн. пені,
суд зазначає наступне.

Пунктом 6.3. договору в разі отримання
передплати та не поставці або
недопоставці товару, відповідач при
неможливості виконати зобов"язання,
зобов"язаний повернути у 3 денний строк
грошові кошти позивачу за першою
вимогою та в повному обсязі. Якщо
відповідачем не буде повернуто суму
боргу більш ніж у 3 денний строк,
відповідач зобов"язаний повернути
позивачу за вимогою суму боргу та
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від неповерненої
суми за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з
наслідків порушення зобов'язань є
сплата неустойки, розмір якої
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем
обґрунтовано нараховано відповідачу
пеню на суму заборгованості у розмірі
1373,13 грн., розрахунок пені перевірено
судом з урахуванням вимог діючого
законодавства.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 712 Цивільного
кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Темп-ЛТД-Інвест" (62495,
Харківська область, смт. Васищево, в"їзд
Орешкова, б. 7-а, п/р 3348 ПАТ "ВТБ
Банк", МФО 321767, Код ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оскар" (84302, Донецька
область, м. Краматорськ, вул.
Шадринська, 13, п/р 8397, ПАТ "Банк
Перший" ,МФО 320995, Код ) 23096,40
грн. суми передплати за товар, 1373,13 грн.
суми пені, 1720,50 грн. витрат зі сплати
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.01.2014 р.

Суддя Добреля Н.С.

922/4827/13