КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р. Справа№ 910/23093/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Отрюха Б.В.

За участю представників

сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буйфіш Холдінгс"

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 03.12.2013

у справі № 910/23093/13 (суддя Спичак О.М. )

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Автотранссервіс"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буйфіш Холдінгс"

про усунення перешкод у користуванні
майном

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/23093/13 від 03.12.2013 заяву
Публічного акціонерного товариства
"Автотранссервіс" про вжиття заходів
забезпечення позову задоволено
повністю, заборонено Товариству з
обмеженою відповідальністю "Буйфіш
Холдінгс" його посадовим чи службовим
особам, будь-яким іншим фізичним
особам, які не є працівниками ПАТ
"Автотранссервіс", чи не отримали його
дозволу, перебувати за адресою: м. Київ,
вул. Кіквідзе, 17 та вчиняти будь-які дії
стосовно нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: м Київ, вул.
Кіквідзе, 17, в тому числі, але не
виключно: руйнувати, знищувати
нерухоме майно, проводити ремонт чи
реконструкцію нерухомого майна,
здійснювати будь-які будівельні
роботи, здійснювати земляні роботи,
зводити паркани чи огорожі,
встановлювати шлагбауми.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу місцевого суду скасувати,
посилаючись на порушення місцевим
судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що
задовольняючи клопотання позивача про
вжиття заходів забезпечення позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач став власником нежитлових
будівель, розташованих за адресою: вул.
Кіквідзе , 17, м. Київ, загальною площею 4
338,00 кв.м, що складає 96/100 частин від
нежилих приміщень пл.. 4 557,00 кв. м, а саме:
виробничий корпус літера «Б,б» пл.. 2 636,4
кв. м; виробничий корпус літера «В,в»,
пл. 654,6 кв.м; склад ПММ літера «Г,г», пл.
152,8 кв.м, нежила будівля літера «З», пл.
944,2; витребувано від ТОВ "Буйфіш
Холдінгс" на користь ПАТ
«Автотранссервіс» об'єкти нерухомого
майна, а саме: нежилі будівлі,
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Кіквідзе, 17, загальною площею 4 338,00 кв. м,
що складає 96/100 частин від нежилих
приміщень пл.. 4 557,00 кв.м, а саме:
виробничий корпус літера «Б,б» пл. 2 636,4
кв.м; виробничий корпус літера «В,в»,
пл.. 654,6 кв.м; склад ПММ літера «Г,г», пл.
152,8 кв.м, нежила будівля літера «З», пл.
944,2 кв.м, на підставі рішення
Господарського суду м. Києва від 19.09.2013
року у справі №910/11018/13.

Апелянт звертає увагу суду на те, що
рішення Господарського суду м. Києва
від 19.09.2013 року у справі № 910/11018/13 не
набрало законної сили.

Апелянт зазначає, що на момент
звернення до суду, і на момент подання
апеляційної скарги скаржником, позивач
не є власником нежитлових будівель, а
тому на думку апелянта неможливо
заподіяти шкоду його законним правам
та інтересам.

Розпорядженням В. о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
25.12.2013 сформовано для розгляду
апеляційної скарги колегію суддів у
складі: головуючий суддя Тищенко А.І.,
судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.

Ухвалою від 26.12.2013 року порушено
апеляційне провадження у справі та
визнано явку повноважних
представників сторін в судове
засідання обов'язковою.

Розпорядженням В. о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
08.01.2014 у зв'язку з перебуванням судді
Михальської Ю.Б. у відпустці,
сформовано для розгляду апеляційної
скарги колегію суддів у складі:
головуючий суддя Тищенко А.І., судді:
Кропивна Л.В., Отрюх Б.В.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомлено, в
матеріалах справи міститься зворотне
повідомлення про вручення (№ 09396407 від
03.01.2014).

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати необхідних заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Відтак, про час, дату та місце судового
розгляду даної справи учасники процесу
були повідомлені своєчасно та належним
чином.

Колегія прийшла до висновку про
розгляд справи у відсутності
представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

Публічне акціонерне товариство
"Автотранссервіс" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" про
усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном, що розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 17.

Як свідчать матеріали справи,
позивачем разом з позовом була подана
заява про вжиття заходів забезпечення
позову шляхом заборони ТОВ "Буйфіш
Холдінгс", його посадовим чи службовим
особам, будь-яким іншим фізичним
особам, які не є працівниками ПАТ
"Автотранссервіс", чи не отримали його
дозволу, перебувати за адресою: м. Київ,
вул. Кіквідзе, 17 та вчиняти будь-які дії
стосовно нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: м Київ, вул.
Кіквідзе, 17, в тому числі, але не
виключно: руйнувати, знищувати
нерухоме майно, проводити ремонт чи
реконструкцію нерухомого майна,
здійснювати будь-які будівельні
роботи, здійснювати земляні роботи,
зводити паркани чи огорожі,
встановлювати шлагбауми.

Позивач посилається на те, що рішенням
Господарського суду м. Києва в справі
№14/235 від 18.03.2009 року було виділено в
натурі Акціонерному товариству
відкритого типу "Автотранссервіс" (на
даний час Публічне акціонерне
товариство "Автотранссервіс"), як
індивідуально визначені самостійні
об'єкти нерухомості - нежилі будівлі,
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Кіквідзе, 17, загальною площею 4388,00 кв.м.,
що складає 96/100 частини (від нежилих
будівель пл..4557,00 кв.м.), а саме:
виробничий корпус літера, "Б,б" пл.2 636,4
кв.м.; виробничий корпус літера "В,в",
пл.654,6 кв.м.; склад ПММ літера "Г,г" пл.152,8
кв.м, нежила будівля, літера "З", пл.944,2
кв.м. та будівля контрольного пункту
(літери "Е,е") загальною площею 169,0 кв. м.
Зазначене рішення суду набрало
законної сили.

Реєстрація права власності на
самостійний обєкт нерухомості літ "Е"
загальною площею 169,0 кв. м проведена за
Акціонерним товариством відкритого
типу "Автотранссервіс" на підставі
рішення Господарського суду м. Києва в
справі № 14/235 від 18.03.2009 року.

06.08.2009 року за договором
купівлі-продажу вищезазначені об'єкти
нерухомості, а саме: виробничий корпус
літера, "Б,б"; виробничий корпус літера
"В,в"; склад ПММ літера "Г,г", нежила
будівля, літера "З" були передані у
власність ТОВ "Альстонія Бак Холдінгс",
яке в свою чергу на підставі договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя, який укладено 30.10.2009
між ТОВ "Альстоніа Бак Холдінгс
(іпотекодавець) та ТОВ "Буйфіш Холдінгс"
(іпотекодержатель) об'єкти нерухомості
перейшли у власність ТОВ "Буйфіш
Холдінгс".

ПАТ "Автотранссервіс" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 06.08.2009 та
витребування майна.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 19.09.2013 в справі №910/11018/13 позов ПАТ
"Автотранссервіс" до ТОВ "Альстоніа Бак
Холдінгс" та ТОВ "Буйфіш Холдінгс"
задоволено повністю. Вирішено визнати
недійсним договір купівлі-продажу від
06.08.2009, за ПАТ "Автотранссервіс" визнано
право власності на об'єкти нерухомого
майна, які знаходяться за адресою: м.
Київ, вул. Кіквідзе, 17, припинено право
власності ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на
зазначене майно та витребувано майно
від ТОВ "Буйфіш Холдінгс".

Слід зазначити що, група нежилих
приміщень, які знаходиться за адресою
м. Київ, вул. Кіквідзе, 17 знаходяться у
безпосередньому володінні та
користуванні ТОВ "Буйфіш Холдінгс".

Як зазначено позивачем, 19.11.2013 року при
спробі представників ПАТ
"Автотранссервіс" отримати доступ до
нежитлової будівлі (літера "Е"), останні
в грубій формі та із застосуванням
фізичної сили були недопущені до
приміщення представниками ТОВ "Буйфіш
Холдінгс" без зазначення законних
підстав для відмови. Також, перебуваючи
за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 17
представники ПАТ "Автотранссервіс"
встановили, що невстановлені особи
вчиняють дії по руйнуванню об'єктів
нерухомості, а саме: виробничий корпус
літера, "Б,б"; виробничий корпус літера
"В,в"; склад ПММ літера "Г,г", нежила
будівля, літера "З". В підтвердження
зазначених обставин надано
роздруківки стоп-кадрів репортажу
"П'ятого" каналу" стосовно захоплення
будівлі за адресою: м. Київ, вул.
Кіквідзе, 17.

За таких обставин позивач вбачає
нагальну необхідність у вжитті заходів
забезпечення позову шляхом заборони
ТОВ "Буйфіш Холдінгс", його посадовим чи
службовим особам, будь-яким іншим
фізичним особам, які не є працівниками
ПАТ "Автотранссервіс", чи не отримали
його дозволу, перебувати за адресою: м.
Київ, вул. Кіквідзе, 17 та вчиняти
будь-які дії стосовно нерухомого майна,
що знаходиться за адресою: м Київ, вул.
Кіквідзе, 17, в тому числі, але не
виключно: руйнувати, знищувати
нерухоме майно, проводити ремонт чи
реконструкцію нерухомого майна,
здійснювати будь-які будівельні
роботи, здійснювати земляні роботи,
зводити паркани чи огорожі,
встановлювати шлагбауми.

Розглянувши заяву позивача про вжиття
заходів до забезпечення позову,
дослідивши позовні матеріали в цілому
суд дійшов висновку, що вищезазначена
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 4 ГПК України суд вирішує
справи на підставі Конституції, інших
актів законодавства України,
міжнародних договорів України в
порядку, передбаченому ГПК України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.
Крім того, відповідно до ст. 129
Конституції України сторони мають
право на судовий захист своїх
інтересів.

Таким чином, кожна особа (у тому числі
позивач) має право на судовий захист
своїх інтересів, у тому числі інтересу
позивача до повного та своєчасного
виконання рішення у цій справі
будь-яким не забороненим законом
способом.

Цій конституційній нормі вищої
юридичної сили, у взаємозв'язку з
приписом ст. 124 Конституції України,
згідно з якою юрисдикція судів
розповсюджується на усі
правовідносини, які виникають в
державі, відповідає право та обов'язок
суду вживати усіх не заборонених прямо
законом заходів до забезпечення
своєчасного поновлення та захисту прав
позивача.

Відповідно до ст.66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи
має право вжити, передбачених ст.. 67
цього Кодексу, заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Таким чином, із змісту вищенаведеної
статті вбачається, що необхідною
умовою вжиття заходів до забезпечення
позову є наявність обставин, які
свідчать про те, що в разі невжиття
таких заходів можуть виникнути
перешкоди щодо виконання рішення суду.
Безпосередньою метою вжиття заходів є
саме забезпечення виконання рішення.

Згідно зі статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується:

- накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти
певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про звільнення
цього майна з-під арешту.

При вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу. (п. 1 Постанови №16 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову").

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії (п.3
Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову").

У Постанові №16 від 26.12.2011р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" зазначено, що заходи до
забезпечення позову повинні бути
співмірними із заявленими
позивачем вимогами. Співмірність
передбачає співвідношення
господарським судом негативних
наслідків від вжиття заходів до
забезпечення позову з тими негативними
наслідками, які можуть настати в
результаті невжиття цих заходів, з
урахуванням відповідності права чи
законного інтересу, за захистом
яких заявник звертається до суду, та
майнових наслідків заборони
відповідачу здійснювати певні дії.

Обґрунтування необхідності
забезпечення позову полягає в
доказуванні обставин, з якими пов"язано
вирішення питання про забезпечення
позову.

Тож, заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

При вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має
враховувати наявність зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги, а
саме - чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Слід зазначити, що між сторонами дійсно
існує спір, згідно з обставинами,
наведеними у позовній заяві, а вид
забезпечення позову шляхом заборони
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Буйфіш Холдінгс",
його посадовим чи службовим особам,
будь-яким іншим фізичним особам, які не
є працівниками ПАТ "Автотранссервіс",
чи не отримали його дозволу, перебувати
за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 17 та
вчиняти будь-які дії стосовно
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: м Київ, вул. Кіквідзе, 17, в тому
числі, але не виключно: руйнувати,
знищувати нерухоме майно, проводити
ремонт чи реконструкцію нерухомого
майна, здійснювати будь-які будівельні
роботи, здійснювати земляні роботи,
зводити паркани чи огорожі,
встановлювати шлагбауми, відповідає
позовним вимогам.

Враховуючи зміст вказаних документів,
суд дійшов висновку, що Товариством з
обмеженою відповідальністю "Буйфіш
Холдінгс" вчиняються дії по руйнуванню
об'єктів нерухомості, що
підтверджується роздруківками
стоп-кадрів репортажу "П'ятого" каналу",
доданими до заяви, стосовно захоплення
будівлі за адресою: м. Київ, вул.
Кіквідзе, 17.

Враховуючи наведене, суд вважає
правомірним заяву позивача про
забезпечення позову задовольнити
повністю та заборони Товариству з
обмеженою відповідальністю "Буйфіш
Холдінгс", його посадовим чи службовим
особам, будь-яким іншим фізичним
особам, які не є працівниками ПАТ
"Автотранссервіс", чи не отримали його
дозволу, перебувати за адресою: м. Київ,
вул. Кіквідзе, 17 та вчиняти будь-які дії
стосовно нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: м Київ, вул.
Кіквідзе, 17, в тому числі, але не
виключно: руйнувати, знищувати
нерухоме майно, проводити ремонт чи
реконструкцію нерухомого майна,
здійснювати будь-які будівельні
роботи, здійснювати земляні роботи,
зводити паркани чи огорожі,
встановлювати шлагбауми.

При цьому, обраний судом спосіб
забезпечення позову не порушує права
осіб, що не є учасниками судового
процесу, та співвідноситься з
предметом позову, а отже існує
конкретний зв'язок між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, а тому
вжитий судом захід до забезпечення
позову спроможний забезпечити
фактичне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному та повному і
об»єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Колегія не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги, оскільки
відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, приймаючи до уваги
висновки суду про те, що застосування
такого заходу до забезпечення позову,
як задовольнити повністю та заборони
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Буйфіш Холдінгс",
його посадовим чи службовим особам,
будь-яким іншим фізичним особам, які не
є працівниками ПАТ "Автотранссервіс",
чи не отримали його дозволу, перебувати
за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 17 та
вчиняти будь-які дії стосовно
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: м Київ, вул. Кіквідзе, 17, в тому
числі, але не виключно: руйнувати,
знищувати нерухоме майно, проводити
ремонт чи реконструкцію нерухомого
майна, здійснювати будь-які будівельні
роботи, здійснювати земляні роботи,
зводити паркани чи огорожі,
встановлювати шлагбауми повністю
узгоджується з принципами розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника та пов'язано з предметом
позовних вимог, заява позивача про
вжиття заходів до забезпечення позову
є правомірною та такою, що підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що ухвала
Господарського суду м. Києваі
відповідає обставинам справи і чинному
законодавству, а отже підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 121-2 ГПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Буйфіш
Холдінгс" на ухвалу Господарського
суду м.Києва від 03.12.2013 у справі №
910/23093/13 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду м.Києва
від 03.12.2013р. у справі № 910/23093/13
залишити без змін.

Матеріали оскарження № 910/23093/13
повернути до Господарського суду
м.Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Л.В. Кропивна

Б.В. Отрюх