ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.Справа № 916/2416/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Петрова М.С.,

(склад суду змінено згідно
розпорядження голови суду №1118 від
17.12.2013р.)

при секретарі судового засідання
Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Зубачової Ю.В.,
довіреність № 01/11-725, дата видачі :
18.12.13р.;

Алексеенко Т.Л., довіреність № 21/11-22,
дата видачі : 20.01.14р.;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність
№ б/н, дата видачі : 19.12.13р.; ОСОБА_4,
довіреність № б/н, дата видачі :
20.01.14р.;ОСОБА_5, паспорт серія НОМЕР_1,
дата видачі : 17.02.97р. /в судовому
засіданні від 19.12.13р./

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м.Южне
Одеської області

на рішення господарського суду
Одеької області від 22.11.2013 року

по справі № 916/2416/13

за позовом Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

до скаржника

про стягнення 22325, 62 грн.,

/повна фіксація судового процесу
здійснювалась відповідно до ст. 129
Конституції України та ст. ст. 4-4, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України, в судовому засіданні за ст.77
ГПК України оголошувалася перерва з
26.09.13р. по 24.10.13р./.

Встановив:

У вересні 2013р. Комунальне
підприємство (далі по тексту КП)
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до Фізичної
особи-підприємця (далі -ФОП) ОСОБА_5 про
стягнення 22325,62грн. боргу за спожиту в
період з1.10.11р. по 31.07.13р. теплову
енергію.

Позовні вимоги з посиланням на
ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 277 ГК
України, п. 40 "Правил користування
тепловою енергією", затверджених
постановою КМ України № 1198 від 3.10.2007р.
/далі-Правила/, та умови договору сторін
№6434 від 1.10.07р., мотивовані порушенням
відповідачем зобов'язання з оплати
вартості відпущеної теплової енергії.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 22.11.2013 року (суддя
Мостепаненко Ю.І.) позовні вимоги КП
"Теплопостачання міста Одеси"
задоволені в повному обсязі з підстав
їх обґрунтованості.

Не погоджуючись із рішенням місцевого
господарського суду ФОП ОСОБА_5
звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищеозначене рішення та постановити
нове, яким в позові КП "Теплопостачання
міста Одеси" відмовити.

Скаржник вважає, що оскаржене
рішення місцевого господарського суду
прийнято з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
оскільки судом неповно з'ясовано
обставини справи, а висновки викладені
в ньому не відповідають обставинам
справи.

ФОП ОСОБА_5 звертає увагу суду
апеляційної інстанції на те, що на його
думку, суд безпідставно:

- визнав правомірним
застосування позивачем тарифів, які не
були узгоджені, оскільки жодних змін в
договір не вносилось, а за тарифом,
встановленим в договорі ( 285,39 грн. за
Гкал ) відповідач розрахувався в
повному обсязі;

- не звернув уваги на порушення
позивачем Порядку доведення до
споживачів інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів з обґрунтуванням її
необхідності та про врахування
відповідної позиції територіальних
громад, затвердженого Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлового комунального
господарства України 30.07.2012р. №390;

- суд не надав оцінки
невиконанню позивачем п. 6.5 договору на
постачання теплової енергії, взагалі
не пересвідчився в тому, чи
направлялись будь-яких рахунки про
сплату боргу на адресу відповідача, та
які докази це підтверджують.

Відзив на апеляційну скаргу від КП
"Теплопостачання міста Одеси" не
надходив але представники позивача,
просили залишити оскаржуване рішення
без змін, а апеляційну скаргу ФОП
ОСОБА_5 - без задоволення. На вимогу
скаржника та суду КП "Теплопостачання
міста Одеси" додатково надано докази:
оприлюднення тарифів, застосованих при
розрахунку боргу; надсилання скаржнику
цих тарифів, рахунків, претензій та
актів звіряння розрахунків.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та вислухавши
пояснення представників сторін, судова
колегія прийшла до висновку про
відсутність підстав для скасування
рішення виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено господарським судом,
01.11.2007р. між КП "Теплопостачання міста
Одеси" (Постачальник) та ФОП ОСОБА_5
(Споживач) укладено договір № 6434 про
постачання теплової енергії з
додатками до нього, відповідно до умов
якого позивач зобов'язався постачати
споживачу теплову енергію, а
відповідач оплачувати фактично
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені цим договором.

П. 2.1 договору встановлено, що
теплова енергія постачається
споживачу на опалювання та гаряче
водопостачання магазину АДРЕСА_1,
згідно Додатку № 1 до договору.

У відповідності до п. 3.2.1. і 3.2.2 договору,
споживач зобов'язується додержуватися
кількості споживання теплової енергії
за кожним параметром в обсягах, що
визначені в Додатку 1, не допускаючи їх
перевищення і виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, що
передбачені цим договором.

Відповідно до п. 4.2.3 договору,
Теплопостачальна організація
зобов'язується повідомляти споживача
письмово або в засобах масової
інформації про зміну тарифів або
обмеження постачання тепла.

Відповідно до п.5.3 договору кількість
спожитої теплової енергії
визначається розрахунковим шляхом. П.
6.1-п.6.6 договору визначено, що
розрахунки за теплову енергію
проводяться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів 285,39
грн. за 1 Гкал. на розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації.
Розрахунковий період дорівнює
календарному місяцю. Споживач за 3 дні
до початку розрахункового періоду
сплачує вартість заявленої в договорі
кількості теплової енергії. Щомісяця
споживач та теплопостачальна
організація до 15 числа місяці після
розрахункового складають акт звіряння
взаєморозрахунків. У випадку якщо
сальдо, що відображено в акті звіряння
взаєморозрахунків, на користь
теплопостачальної організації
споживач зобов'язаний сплатити його не
пізніше 20 числа місяця, наступного за
розрахунковим, тобто датою остаточного
розрахунку за спожиту теплову енергію
в поточному місяці є 20 число наступного
місяця..

Додатком 1 від 17.02.08р. до договору 1 № 6434
від 01.10.2007р. встановлено, що теплове
навантаження приміщення та орієнтовна
вартість теплової енергії, що
постачається споживачу за поточний
рік, визначена за тарифом, що діє на
момент укладання договору, становить
7337,96грн.

Відповідно до п. 10.4 договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлене однією із сторін.

Матеріалами справи підтверджено,
що сторонами не було письмово заявлено
про припинення дії договору, тому він є
чинним.

Статтями 525, 526, 629 Цивільного
кодексу України та ч. 1 ст. 193 ГК України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
та інших актів законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського
кодексу України, абоненти користуються
енергією з додержанням правил
користування енергією відповідного
виду, що затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Положеннями ч.6 ст.19 Закону України
„Про теплопостачання" передбачено, що
споживач повинен щомісячно сплачувати
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України „Про
теплопостачання" тарифи на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, крім
тарифів на виробництво теплової
енергії для суб'єктів господарювання,
що здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України №133 від 30.09.2011р. „Про
встановлення тарифів на теплову
енергію КП „Теплопостачання міста
Одеси", яка набрала чинності з 01.10.2011р.,
встановлено тариф на теплову енергію
для потреб інших споживачів КП
„Теплопостачання міста Одеси"- 1015,56
грн. за 1Гкал (з урахуванням ПДВ).

Як встановлено матеріалами
справи, позивач на виконання умов
договору в період з 01.10.2011р. по 31.07.2013р.,
надав споживачу 23,95344 Гкал. теплової
енергії на загальну суму 24326,16 грн., а
саме :

- у жовтні 2011р. - 0,08320 Гкал на суму 84,49
грн.;

- у листопаді 2011р. - 1,80984 Гкал на суму 1838
грн.;

- у грудні 2011р. - 2,08578 Гкал на суму 2118,23
грн.;

- у січні 2012р. - 2,49545 Гкал на суму 2534,28
грн.;

- у лютому 2012р. - 2,93613 Гкал на суму 2981,82
грн.;

- у березні 2012р. - 1,77066 Гкал на суму 1798,21
грн.;

- у квітні 2012р. - 0,21122 Гкал на суму 214,51
грн.;

- у листопаді 2012р. - 1,72800 Гкал на суму 1754,89
грн.;

- у грудні 2012р. - 3,49184 Гкал на суму 3546,17
грн.;

- у січні 2013р. - 2,11892 Гкал на суму 2151,89
грн.;

- у лютому 2013р. - 2,16320 Гкал на суму 2196,86
грн.;

- у березні 2013р. - 2,22720 Гкал на суму 2261,86
грн.;

- у квітні 2013р. - 0,83200 Гкал на суму 844,95
грн.

Розрахунки за теплову енергію,
поставлену в зазначений період,
підставно здійснено відповідно до
тарифу 1015,56 грн. за 1 Гкал, встановленому
постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України № 133 від 30.09.2011р. „Про
встановлення тарифів на теплову
енергію КП „Теплопостачання міста
Одеси", яка була належним чином
оприлюднена через засоби масової
інформації та відповідне повідомлення
надсилалося відповідачу. Твердження
скаржника про протилежне
спростовується матеріалами справи, де
знаходяться гарантійні листи
відповідача /а.с. 20,21 /, в яких він
гарантував погашення заборгованості,
розмір якої визначено за новим тарифом.

Колегія також не приймає до уваги
твердження скаржника про порушення
позивачем вимог наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлового комунального господарства
України від 30.07.2012р. № 390 "Про
затвердження Порядку доведення до
споживачів інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності та про
врахування відповідної позиції
територіальних громад", цей порядок не
існував на час введення застосованого
тарифу в дію, отже і не міг
виконуватися.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
розрахунок за поставлену теплову
енергію, здійснений комунальним
підприємством в сумі 24326,16грн.,
відповідає вимогам п. 23 Правил
користування тепловою енергією,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №1198 від 03.10.2007р.

В липні 2012р. відповідачем на
погашення заборгованості за договором
№6434 від 01.10.2007р. здійснено оплату 2000,54
грн., отже борг становить 22325,62грн..

Твердження скаржника, що за
встановленим в договорі тарифом ( 285,39
грн. за Гкал. ) відповідач розрахувався
в повному обсязі також не відповідає
дійсності, оскільки навіть по цьому
тарифу відповідач отримав теплової
енергії на 6836,07грн., а оплатив лише
2000,54грн..

Позивачем неодноразово надсилалися на
адресу об'єкту теплопостачання
претензії, рахунки та акти звіряння
розрахунків, які залишені споживачем
без реагування.

На посилання скаржника на те, що
суд не надав належної оцінки факту
невиконання позивачем п. 6.5. договору на
постачання теплової енергії та не
пересвідчився в тому, чи направлялись
будь-яких рахунки про сплату боргу на
адресу відповідача, то колегія
зауважує, що , по-перше, означеним
пунктом договору передбачено обов'язок
обох сторін складати щомісячно акт
звіряння взаєморозрахунків, який
відповідач також не виконував, а
по-друге, договором не передбачено
жодних наслідків для сторін
невиконання означеної умови,
надсилання ж рахунків на оплату також
передбачено умовами договору.

За таких обставин судова колегія
вважає, що суд першої інстанції в
повному обсязі дослідив фактичні
обставини справи та надав вірну
юридичну оцінку правовідносинам
сторін та наявним в справі доказам, не
порушив норм матеріального та
процесуального права та на підставі
ст.ст. 526, 629 ЦК України, ст.193 ГК України
та умов договору прийняв законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позову і не вбачає підстав для його
зміни чи скасування.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги ФОП ОСОБА_5 не спростовують
висновків місцевого господарського
суду, а рішення господарського суду
Одеської області від 22.11.2013року
відповідає приписам діючого
законодавства та фактичним обставинам
справи.

Відповідно із ст.49 ГПК України витрати
скаржника по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги не
відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду
Одеської області від 22.11.2013 року по
справі № 16/2416/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 - без
задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено
24.01.2014 р..

Головуючий суддя
Г.П.Разюк

Суддя
С.І.Колоколов

Суддя
М.С. Петров