ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.01.14р. Справа № 904/8219/13

За позовом Управління капітального
будівництва реконструкції та
технічного нагляду виконавчого
комітету Бердянської міської ради, м.
Бердянськ, Запорізька область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Кепітал-сіті", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 468 500,67 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Крупнікова О.С., керівник,
довідка АБ №466133 від 23.05.2012р.,

Носенко Ю.О., довіреність
№767 від 12.08.2013р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Управління капітального будівництва
реконструкції та технічного нагляду
виконавчого комітету Бердянської
міської ради (далі - позивач) звернулося
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Кепітал-сіті" (далі - відповідач) про
стягнення 468 500,67 грн. заборгованості, з
яких: сума 436 398,00 грн. - авансові кошти,
32 102,67 грн. - пені та витрат по сплаті
судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем умов Договору про
закупівлю робіт за державні кошти №17
від 29.10.12р. щодо не проведення
звітування про використання авансових
коштів за платіжним дорученням.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просить
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов зазначає,
що ТОВ "БК" Кепітал-Сіті" відзвітувало
перед УКБРТН Бердянської міської ради
про використані кошти. А також
повідомив, що ведуться переговори
стосовно доопрацювання акту виконаних
робіт, про свідчить лист позивача
№ 1002/94 від 22.10.2013р., вважає, що таким
чином відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК
предмет спору відсутній, просить
припинити провадження у справі.

Через канцелярію суду 08.01.2014 р.
представником відповідача надано
заяву про перенесення розгляду справи
у зв'язку із знаходженням його у
черговій відпустці.

Клопотання відповідача про
перенесення розгляду справи у зв'язку
із знаходженням представника
відповідача не підлягає задоволенню,
оскільки відповідач, як юридична особа
був повідомлений належним чином про
час та місце розгляду справи та,
відповідно до ст. 28 ГПК України надання
повноважень на представництво
інтересів сторони у процесі не
обмежено будь-яким певним колом осіб.

Відповідно до абзацу п'ятого підпункту
3.6. пункту 3 Роз'яснень Президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.97р. N
02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) господарський суд
з урахуванням обставин конкретної
справи може не брати до уваги доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т.п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника відповідачем не
доведена.

Крім того, відкладення розгляду справи
є правом, а не обов'язком суду, якщо суд
дійде висновку про можливість
вирішення спору в даному судовому
засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно ч. 3 ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи продовжено на 15 днів та
до ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України в судовому засіданні
розгляд справи відкладено на 08.01.2014 р.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 08.01.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2012 року між Управлінням
капітального будівництва
реконструкції та технічного нагляду
виконавчого комітету Бердянської
міської ради (далі - замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Кепітал-сіті" (далі - підрядник)
укладено Договір про закупівлю робіт
за державні кошти № 17 (далі - Договір)
за умовами якого замовник доручає, а
підрядник забезпечує відповідно до
проектної документації та умов
Договору виконання
будівельно-монтажний робіт. Об'єкт
будівництва: Капітальний ремонт
бульвару Гайдара м. Бердянськ. Адреса
розташування об'єкта: бульвар Гайдара,
м. Бердянськ. (п.п. 1.,2. Договору) на
загальну суму 9 078 375 грн. 20 коп.

Згідно п. 3 Договору бюджетні
зобов'язання за договором буде
здійснено у разі наявності та в межах
відповідних бюджетних асигнувань
після затвердження відповідних
кошторисів (планів використання
бюджетних коштів).

В межах асигнувань, затверджених
рішенням тридцять третьої сесії
Бердянської міської ради VI скликання
№34 від 31 січня 2013 року фінансування
робіт по вищезазначеному об'єкту у 2013
році здійснювалося на суму 1 454 661 грн. 00
коп. за рахунок коштів місцевого
бюджету що зафіксовано у додатковій
угоді №2 від 04.03.2013 р. до договору №17 від
29.10.2012 р. про виконання
будівельно-монтажних робіт по об'єкту
"Капітальний ремонт бульвару Гайдара м.
Бердянськ".

Згідно п. 51 Договору замовник має право
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України № 1764 від 27.12.2001 р. "Про
затвердження Порядку державного
фінансування капітального
будівництва" проводити попереднє
фінансування у розмірі 30% від вартості
робіт, яка зазначена у п.9. цього
Договору. Виконавець зобов'язаний в
термін 60 календарних днів звітувати
перед замовником про використання
авансованих коштів. По закінченні
терміну невикористані суми авансу
повертаються замовнику. Замовник має
право контролювати використання
наданих підряднику сум авансу.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2012
році позивач перерахував передоплату
на закупівлю будівельних матеріалів у
розмірі 260 000 грн., після чого підписаний
акт виконаних робіт на суму 1612 293,20 грн.,
що підтверджується актом виконаних
робіт форми КБ-2в №1 за листопад 2012р.

У 2013 році відповідач отримав 436 398, 00 грн.
для закупівлі будівельних матеріалів
за договором, про що свідчать платіжні
доручення: №9 від 04.03.2013 р., №10 від
04.03.2013 р., №11 від 04.03.2013 р., №12 від 11.03.2013
р., які були витрачені на продовження
виконання будівельних робіт на об'єкті.

По закінченню робіт відповідач у
встановлений строк відзвітував за
користування наданих грошових коштів,
а саме було передано пакет наступних
документів: - акт приймання виконаних
будівельних робіт (форма КБ-2в) на суму
374 256,00 грн. за липень 2013 р.; - довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
(форма КБ-3) на суму 374 256,00 грн.
за липень 2013 р.; - акт здачі-прийому
послуг №310712013 від 31.07.2013 р.; -
розрахункова накладна №10072013 від 10.07.2013
р. на суму 12326,75 грн.; -
розрахункова накладна №19072013 від 19.07.2013
р. на суму 127812,95 грн.; -
розрахункова накладна №31072013 від 31.07.2013
р. на суму 14442,19 грн.

22.10.2013 р. № 1002/94 відповідачем отримано
лист, згідно якого позивач просив
доопрацювати акт №2 виконаних робіт та
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за липень 2013 рік на
суму 374256,40 грн., що відповідачем не
спростовано.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України (надалі по тексту ГК України),
який регулює господарські відносини,
що виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за

відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на те, що відповідач виконав
зобов'язання за договором про
закупівлю робіт за державні кошти №17
від 29.10.2012 р., а саме відзвітував перед
позивачем про використані кошти.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
унормовано, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В силу ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по справі покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 32, 33, 34, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати по справі покласти на
позивача.

Суддя
І.А.
Рудовська

Дата підписання рішення " " січня
2014р.