ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

20.01.2014Справа № 901/3812/13За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "О.Д.Пролісок"

до Приватного акціонерного товариства
"Євпаторійський міський молочний
завод"

про стягнення 176 144,47 грн.

Суддя С.А. Чумаченко

Представники сторін:

від позивача - Піддубний Р.О.,
довіреність № б/н від 10.12.2013,
представник;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю фірми "О.Д.Пролісок"
звернулось до Господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою- Приватного акціонерного
товариства "Євпаторійський міський
молочний завод" про стягнення 176144,47
грн. заборгованості з оплати роялті.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.07.2010
між сторонами було укладено
Ліцензійний договір №044-ЛІЦ. Згідно
договору позивач (ліцензіар) надає
відповідачу (ліцензіатові) за
винагороду невиключну ліцензію на
виробництво та продаж продукції за
ліцензією. За надання прав відповідач
виплачує позивачу винагороду у вигляді
поточних відрахувань (роялті) у розмірі
6% від вартості продукції за ліцензією у
цінах продажу, виробленої відповідачем
за звітний період. Платежі у вигляді
роялті здійснюються відповідачем
протягом 15 днів, що настають за звітним
періодом, самостійно, з додаванням
належного розрахунку обсягів
виробництва продукції та суми роялті.
Приватне акціонерне товариство
"Євпаторійський міський молочний
завод" направило на адресу позивача
листи звіти про вартість реалізованої
продукції, однак відповідач частково
сплатив суму за реалізовану продукцію
внаслідок чого у нього утворилась
заборгованість, це і стало підставою
для звернення позивача із позовною
заявою до суду.

Розгляд справи неодноразово
відкладався в порядку статті 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у жодне судове
засідання не з'явився, про дату та час
судового засідання був повідомлений
належним чином за адресою юридичної
реєстрації, вказаною у витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії № 200642
від 02.12.2013 (а.с. 38), проте процесуальні
документи, зокрема, ухвала про
порушення провадження у справі від
19.11.2013 була повернула до суду з
позначкою поштового відділення «за
закінченням терміну зберігання».

Згідно положень постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторін добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
не з'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Таким чином, відповідач - Приватне
акціонерне товариство "Євпаторійський
міський молочний завод" було
повідомлено належним чином про час та
місце розгляду даної справи, однак
правами, наданими сторонам статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, відзив на
позов не надав.

Суд вважає, що матеріали справи в
достатній мірі характеризують
правовідносини, що склалися між
сторонами, та вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши усі докази, заслухавши
пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю фірми "О.Д.Пролісок"
та Приватним акціонерним товариством
"Євпаторійський міський молочний
завод" був укладений ліцензійний
договір № 004 ЛІЦ (а.с. 9-11).

Відповідно пункту 2.1.договору
Ліцензіар надає Ліцензіатові на строк
дії цього договору та за винагороду,
яка виплачується Ліцензіатом,
невиключну ліцензію на ноу-хау.

Пунктом 2.2. договору Ліцензіатові
надаються наступні права
(без права їх передачі третім особам);

- на виробництво та продаж
продукції за ліцензією з використанням
закваски, придбаної у Ліцензіара.

- нанесення знаку для товарів і
послуг «Симбівіт» упаковку, в якій
міститься продукція за ліцензією,
етикетку, нашивку, бірку чи інше
прикріплене до продукції етикетування,
зберігання продукції за ліцензією із
зазначена нанесенням товарного знака з
метою пропонування для продажу,
пропонування продукції за ліцензією
для продажу, продаж продукції за
ліцензією. Товарний знак визнається
використаним, якщо його застосовано у
формі зареєстрованого товарного знака,
а також у формі, що відрізняється від
зареєстрованого товарного знака лише
окремими елементами, якщо це не змінює
в цілому відмітності товарного знака.

Згідно пункту 4.2 Ліцензіар гарантує
технічну здійсненність виробництва
продукції за ліцензією на підприємстві
Ліцензіата та про, можливості
досягнення показників, передбачених
цим Договором, за умови повного
дотримання Ліцензіатом технічних умов
та інструкцій Ліцензіара.

Ліцензіат зобов'язується своєчасно
замовляти, отримувати закваску у
необхідній кількості у Ліцензіара та
сплачувати йому її вартість (пункт 4.6
договору).

У пункті 6.1. договору зазначене
наступне: за надання прав, що
передбачені цим договором, відповідач
виплачує позивачу винагороду у вигляді
поточних відрахувань (роялті) у розмірі
6% від вартості продукції за ліцензією у
цінах продажу без податку на додану
вартість, виробленої відповідачем за
звітний період.

Згідно з пунктом 1.7. договору «Звітний
період» - це 1 календарний місяць.

За надання прав, що передбачені
договором, Ліцензіат виплачує
Ліцензіарові винагороду у вигляді
поточних відрахувань у розмір 6 (шість) %
від вартості продукції за ліцензією у
цінах продажу без ПДВ, виробленої
Ліцензіатом за звітний період (пункт 6.1.
договору).

Пунктом 6.2. договору визначено, що
платежі у вигляді роялті здійснюються
відповідачем протягом 15 днів, що
настають за звітним періодом,
самостійно, з додаванням належного
розрахунку обсягів виробництва
продукції та суми роялті.

Відповідно до пункту 7.1. договору
ліцензіат протягом 15 (п'ятнадцяти)
днів, які настають за звітним періодом,
надає позивачу зведені дані щодо
обсягів виробництва та реалізації
продукції за ліцензією протягом
звітного періоду, а також дані про ціни
продажу продукції за ліцензією.

Згідно з пункту 11.1 Договору, його
укладено строком на 1 рік. Договір
набуває сили з дати його підписання
сторонами.

Додатковою угодою до Договору від
05.07.2011 строк дії Договору продовжено до
06.07.2012. Додатковою угодою до Договору
від 02.07.2012 строк дії Договору
продовжено до 06.07.2013.

З дня укладення Договору ( 06.07.2010 ) по II
квартал 2013 року між позивачем та
відповідачем були підписані наступні
акти, які скріплені печатками:

- акт №ПР-0000015 здачі-прийняття
робіт (надання послуг)
від 22.10.2010 за III квартал 2010 року на суму
роялті у розмірі 56 384,09 грн. (а.с. 14);

- акт №ПР-0000004 здачі-прийняття
робіт (надання послуг)
від 11.04.2011 за IV квартал 2010 року на суму
роялті у розмірі 30 083,66
грн., (а.с. 15);

- акт №ПР-0000005 здачі-прийняття
робіт (надання послуг)
від 11.04.2011 за І квартал 2011 року на суму
роялті у розмірі 29 594,93 грн. (а.с. 16);

- акт №ПР-0000012 здачі-прийняття
робіт (надання послуг)
від 29.07.2011 за II квартал 2011 року на суму
роялті у розмірі 38 075,28 грн. (а.с. 17);

- акт надання послуг №Р-9 від 07.09.2012
за III квартал 2011 року на суму роялті у
розмірі 53 010,26 грн. (а.с. 18);

- акт надання послуг №Р-10 від 12.09.2013
за IV квартал 2011 року на суму роялті у 25
524,02 грн. (а.с. 19);

- Акт надання послуг №Р-12 від 01.10.2013
за І квартал 2012 року на суму роялті у 10
240,96 грн. (а.с. 20).

Відповідач надав позивачу за період з II
кварталу 2012 року по II
квартал 2013 наступні листи-звіти
підписані директором, головним
бухгалтером та скріплені печаткою
відповідача, в яких зазначені наступні
дані про вартість реалізованої
відповідачем продукції по ліцензії
позивача:

- лист від 30.08.2012 №612 за II квартал 2012
року на суму 131 636,61 грн. та на суму 243 434,70
грн.(а.с. 21);

- лист від 19.11.2012 №779 за III квартал
2012 року на суму 258 069,59 та на суму 345 108,70
грн. (а.с. 22);

- лист від 19.03.2013 №145 за IV квартал 2012
року на суму 16 240,00 грн.
(а.с.23);

- лист від 31.05.2013 №237 за І квартал
2013 року на суму 31 442,90 грн. та на суму 72
685,60 грн. (а.с. 24);

- лист від 05.07.2013 № б/н за II квартал
2013 року на суму 161 638,00
грн.

Відповідач частково погасив
заборгованість по ліцензійному
договору від 06.07.2010 № 004 - ЛІЦ з оплати
роялті на загальну суму 142 384,09 грн., що
призвело до утворення за ним
заборгованості оплати роялті у розмірі
176 144, 47 грн.

Таким чином сума боргу Приватного
акціонерного товариства
"Євпаторійський міський молочний
завод" перед Товариством з обмеженою
відповідальністю фірми "О.Д.Пролісок"
за ліцензійним договором від 06.07.2010 №
004 - ЛІЦ станом на день розгляду справи
становить 176 144,47 грн.

На сьогоднішній день сума
заборгованості відповідачем не
сплачена.

Дослідивши надані сторонами у
підтвердження своїх доводів і
заперечень докази, заслухавши
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Національним стандартом України
визначено, що роялті - це платіж у формі
сум, які виплачуються періодично, у
залежності від обсягів виробництва або
реалізації продукції з використанням
права інтелектуальної власності.

Згідно підпунктом 14.1.225 пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України,
роялті - будь-який платіж, отриманий як
винагорода за користування або за
надання права на користування
будь-яким авторським та суміжним
правом на літературні твори, твори
мистецтва або науки, включаючи
комп'ютерні програми, інші записи на
носіях інформації, відео - або
аудіокасети, кінематографічні фільми
або плівки для радіо - чи телевізійного
мовлення, передачі (програми)
організацій мовлення, будь-яким
патентом, зареєстрованим знаком на
товари і послуги чи торгівельною
маркою, дизайном, секретним кресленням,
моделлю, формулою, процесом, правом на
інформацію щодо промислового,
комерційного або наукового досвіду
(ноу-хау).

Статтею 424 Цивільного кодексу України,
визначено, що майновими правами
інтелектуальної власності є: право на
використання об'єкта права
інтелектуальної власності; виключне
право дозволяти використання об'єкта
права інтелектуальної власності;
виключне право перешкоджати
неправомірному використанню об'єкта
права інтелектуальної власності, в
тому числі забороняти таке
використання; інші майнові права
інтелектуальної власності,
встановлені законом.

Відповідно до статті 427 Цивільного
кодексу України, майнові права
інтелектуальної власності можуть бути
передані відповідно до закону повністю
або частково іншій особі.

Умови передання майнових прав
інтелектуальної власності можуть
бути визначені договором, який
укладається відповідно до цього
Кодексу та іншого закону.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. При цьому,
майново-господарськими, згідно з
частиною 1 статті 175 Господарського
кодексу України, визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення стосовно господарських
зобов'язань міститься в частині 1
статті 193 Господарського кодексу
України, якою визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Цивільного Кодексу
України).

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Таким чином станом на день розгляду
справи Приватним акціонерним
товариством "Євпаторійський міський
молочний завод" числиться
заборгованість в розмірі 176 144,47 грн. з
виплат роялті за ліцензійний договір
від 06.07.2010 № 004 - ЛІЦ.

Ліцензійний договір № 004 - ЛІЦ від 06.07.2010
та додаткові угоди від 05.07.2011 та 02.07.2012
до ліцензійного договору № 004 - ЛІЦ від
06.07.2010 ніким не оспорені, є дійсними та
такими, що відповідають нормам чинного
законодавства України.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту статей
32, 33 Господарського процесуального
кодексу України,

Приватним акціонерним товариством
"Євпаторійський міський молочний
завод" під час розгляду даної справи не
був доведений суду факт оплати та не
надано належних доказів погашення
заборгованості за ліцензійним
договором від 06.07.2010 № 004 - ЛІЦ та
додаткових угод від 05.07.2011 та 02.07.2012 у
розмірі 176 144,47 грн.

З урахуванням викладеного, суд
задовольняє позовні вимоги позивача
щодо стягнення з Приватного
акціонерного товариства
"Євпаторійський міський молочний
завод" заборгованість за оплату роялті
у розмірі 176 144,47 грн.

Витрати по сплаті судового збору
відносяться на відповідача у
відповідності зі статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з приписами Закону України "Про
судовий збір" ставка судового збору за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
складає 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1, 5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
за подання позовної заяви немайнового
характеру сплачується 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Позивачем при зверненні із позовом до
суду було оплачено судовий збір в
розмірі 4154,97 грн. платіжним дорученням
№ 2680 від 05.11.2013. У позовній
заяві просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за оплату
роялті у розмірі 176 144,47 грн. Враховуючи
вищевикладене, суд вважає необхідним
повернути позивачу зайве сплачену суму
судового збору в розмір 632,09 грн.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення,
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України.

20 січня 2014 року після виходу з нарадчій
кімнати, судом оголошена вступна та
резолютивна частині рішення.

Повний текст рішення підписаний 25
січня 2014 року.

Керуючись статтями 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства
"Євпаторійський міський молочний
завод" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
"О.Д.Пролісок" заборгованість з оплати
роялті у розмірі 176 144,47 грн., судовий
збір у розмірі 3522,88 грн.

3. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю фірми
"О.Д.Пролісок" з Державного бюджету
України надміру перерахований судовий
збір у сумі 632,09 грн. сплачений
платіжним дорученням № 2680 від 05.11.2013.

4. Накази видати після набрання
рішення законної сили.

Суддя
С.А. Чумаченко

Розсилка простою кореспонденцією:

1. Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «О.Д.Пролісок»
(вул. Ворошилова, 17А, с.
Велика Вільшанка, Васильківський
район, Київська область, Україна, 08671);

Розсилка рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням:

2. Приватне акціонерне товариство
«Євпаторійський міський молочний
завод» (вул.
Інтернаціональна, буд. 123, м. Євпаторія,
Автономна Республіка Крим, Україна,
97403).