ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

23.01.2014 Справа № 901/4205/13за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія», м. Сімферополь

до відповідача фізичної
особи-підприємця Константинової
Тетяни Сергіївни, м. Євпаторія

про стягнення 14 903 грн 26 коп.

Суддя Толпиго В.І.

Представники:

Від позивача - не з'явився.

Від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія» звернулась до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовною заявою до
фізичної особи-підприємця
Константинової Тетяни Сергіївни про
стягнення 10 461 грн 04 коп. основного
боргу, 1 687 грн 71 коп. пені, 355 грн 73 коп.
трьох процентів річних та 2 398 грн 78 коп.
штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.12.2011
між позивачем та відповідачем було
укладено договір поставки № 568/552,
відповідно до умов якого постачальник
передає у власність покупця, а покупець
приймає та оплачує алкогольні та
безалкогольні напої. Проте фізична
особа-підприємець Константинова
Тетяна Сергіївна умови договору
виконала неналежним чином, що і стало
підставою для звернення з позовом до
суду.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про день,
час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, про що
свідчить повернуте на адресу суду
рекомендоване повідомлення з
відміткою про його вручення (а.с 20).

Суд вважає, що матеріали справи в
достатній мірі характеризують
правовідносини, що склалися між
сторонами, та вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи представника позивача, суд

встановив:

20.12.2011 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія» (постачальник) та фізичної
особи-підприємця Константиновою
Тетяною Сергіївною (покупець) було
укладено договір поставки № 568/552 (а.с. 9).

Згідно з пунктом 1.1. договору
постачальник передає у власність
покупця, а покупець приймає і оплачує
алкогольні та безалкогольні напої, в
асортименті, партіями згідно
накладних, на умовах цього договору.
Погоджена сторонами кількість,
асортимент і ціна партії продукції
вказується в видаткових (товарних чи
товарно-транспортних) накладних, які є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що
ціна, асортимент, номенклатура,
найменування, кількість продукції, що
продається за цим договором,
вказуються в додатковій угоді
(додатку/специфікації до цього
договору) або можуть узгоджуватися
сторонами при підписанні накладної (их)
і вказується в ній (них). Ціна,
асортимент, номенклатура,
найменування, кількість продукції,
місце і термін поставки вважаються
остаточно узгодженими сторонами цього
договору після підписання
повноважними представниками сторін
накладної (их). Продукція поставляється
партіями.

Згідно з пунктом 2.6. договору покупець
оплачує вартість кожної партії
поставленої продукції шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника або
шляхом внесення грошовий коштів у касу
постачальника. Підстава для оплати
продукції, отриманої покупцем за цим
договором, є видаткова накладна, або
ТТН Форма № 1-ТН /алкогольні напої/, або
цей договір.

Покупець зобов'язується оплатити кожну
придбану за цим договором партію
продукції не пізніше 7 (семи)
календарних днів з моменту її передачі
(пункт 2.8. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору
приймання продукції за якістю і
кількістю проводиться покупцем у
момент отримання продукції від
постачальника в присутності
повноважного представника останнього
(експедитора). Розбита, бракована,
пошкоджена, дефектна продукція
повертається постачальнику в день
поставки, про що робиться запис у
відповідних графах ТТН Форми № 1 -ТН
/алкогольні напої/ і складається акт,
форма якого затверджена бухгалтерією
постачальника.

Позивач, відповідно до видаткової
накладної № РН-52-017978 від 15.12.2012 на суму 11
993 грн 88 коп. (а.с. 11) поставив
відповідачу товар.

Фізична особа-підприємець
Константинова Тетяна Сергіївна
вартість поставленого товару сплатила
лише частково, що підтверджується
фіскальними чеками (а.с. 12-14) та
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку № 363 за період з 01.10.2013 по 13.12.2013
(а.с. 16), в результаті чого утворилась
заборгованість в розмірі 10 461 грн 04 коп.

Дослідивши представлені позивачем у
підтвердження своїх доводів докази,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
11 Цивільного кодексу України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

У відповідності зі статтею 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Згідно статей 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
обумовлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В ході розгляду справи судом
встановлено, що всупереч умов договору,
приписів Цивільного та Господарського
кодексів України відповідач допустив
односторонню відмову від виконання
зобов'язань за вищевказаними договором
по сплаті 10 461 грн 04 коп., тоді як
відповідно частини 7 статті 193
Господарського кодексу України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення заборгованості за поставку
товару по договору № 568/552 в розмірі 10 461
грн 04 коп. підтверджуються матеріалами
справи, обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зазначено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Неналежно проведене виконання не
припиняє зобов'язання, а лише тягне за
собою покладення на боржника нових
обов'язків, які становлять міри
цивільно-правової відповідальності
(відшкодування збитків, стягнення
неустойки).

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання, при
порушенні зобов'язань наступають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно з частиною першою статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачені штрафні санкції
(неустойка, штраф, пеня), які учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі,
який, згідно зі статтею 3 зазначеного
Закону, не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за якій
сплачується пеня.

Згідно з пунктом 4.1. договору у разі
недотримання термінів оплати
продукції, зазначених у п.п. 2.9. цього
договору, покупець сплачує на користь
постачальника пеню в розмірі 0,1% від
вартості неоплаченої продукції за
кожний день прострочення.

Відповідно до пункту 4.3. договору
нарахування штрафних санкцій,
передбачених цим договором,
припиняється тільки в разі повного
виконання стороною договору взятих на
себе зобов'язань.

Перевіривши наданий розрахунок пені,
який обчислено з врахуванням суми
боргу за поставлений товар та
часткових сплат, вимог частини шостої
статті 232 Господарського кодексу
України та Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», судом
встановлено, що стягненню підлягає
пеня, нарахована за період з 23.12.2012 по
13.12.2013 в розмірі 1 462 грн 55 коп.

В стягненні суми 225 грн 16 коп. пені суд
відмовляє, оскільки позивачем в
розрахунку не було враховано той факт,
що відповідачем було здійснено дві
часткові сплати в розмірі 150, 00 грн 100, 00
грн. в один і той же день 18.04.2013, тоді як
позивачем було нараховано кількість
днів прострочення двічі з дня
часткової сплати.

Стосовно вимоги про стягнення 355 грн 73
коп. річних суд зазначає наступне:

Відповідно статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок річних,
представлений позивачем, суд
встановив, що стягненню підлягає сума в
розмірі 310 грн 64 коп., так як,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кримська водочна
компанія» було безпідставно включено в
розрахунок подвійний період
нарахування з 18.04.2013 по 09.06.2013 без
врахування двох часткових сплат за
один день.

В стягненні 45 грн 09 коп. річних суд
відмовляє.

Вимога позивача про стягнення штрафу в
розмірі 2 398 грн 78 коп. підлягає
задоволенню, оскільки згідно з пунктом
4.1. договору у разі якщо прострочення
оплати становить більше 30 календарних
днів покупець зобов'язаний виплатити
постачальнику штраф у розмірі 20% від
вартості партії продукції, оплата якої
прострочена.

В ході судового розгляду судом
встановлено порушення строків оплати
товару понад 30 календарних днів.

Відповідно приписів статті 49
Господарського процесуального кодексу
України понесені позивачем судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, сума судового збору в
розмірі 31 грн 20 коп. відноситься на
позивача.

Вступна і резолютивна частини рішення
оголошені в судовому засіданні 23.01.2014.
Повне рішення складено 28.01.2014.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця Константинової
Тетяни Сергіївни на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кримська водочна компанія» 10 461 грн 04
коп. заборгованості, 1 462 грн 55 коп. пені,
310 грн 64 коп. грн річних, 2 398 грн 78 коп.
штрафу, 1 689 грн 30 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 225 грн 16 коп.
пені, 45 грн 09 коп. річних в позові
відмовити.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
В. І. Толпиго