ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

23.01.2014Справа № 901/3842/13

За позовом: Управління Пенсійного
фонду України в м. Ялті АР Крим

(вул. Садова, 4, м. Ялта, АР Крим, 98600,
ідентифікаційний код 22300300)

до Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта»

(вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001,
ідентифікаційний код 21560045)

в особі Центру поштового зв'язку № 3
Кримської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта»

(вул. Набережна ім. Леніна, 1, м. Ялта, 98600)

За участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Степанової
Тамари Іванівни

(вул. Полікуровська, 7, кв. 48, м. Ялта, АР
Крим, 98600).

про стягнення суми шкоди у розмірі 28
365,54 грн.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Коринтели Н.Г.,
довіреність від 26.02.2013 № 04, дійсна до
26.02.2014;

Від відповідача - Глушач Д.В.,
довіреність від 25.07.2013 № 12-166, дійсна до
25.07.2014;

Від третьої особи - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного
фонду України в м. Ялті АР Крим
(далі - Позивач), звернулось до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовом до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта»
(далі - Відповідач) в особі Центру
поштового зв'язку № 3 Кримської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» про стягнення суми шкоди
пов'язаної з переплатою пенсії
Степановій Т.І. у розмірі 28 365,54 грн.

Ухвалою суду від 21.11.2013 порушено
провадження у справі та залучено до
участі у ній в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Степанову Тамару Іванівну.

Ухвалами суду розгляд справи
відкладався, а саме: від 09.12.2013 на 10.01.2014,
від 10.01.2014 на 23.01.2014.

Представник Позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті
40, 43, 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статтю 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
обґрунтовані завданням шкоди у вигляді
надміру виплачених сум пенсії
Степановій Т.І. внаслідок видачі
Відповідачем недостовірної довідки
про заробітну плату № 02-15-237.

Представником Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» подано клопотання про
припинення провадження у справі на
підставі пункту 1 частини першої статті
80 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки Відповідач
вважає, що заявлений позов має певні
ознаки публічно-правового спору, і на
його думку цей спір повинен
вирішуватись у порядку
адміністративного судочинства /а.с.
76-77/. Судом відмовлено у задоволені
вказаного клопотання.

У відзиві на позовну заяву Відповідач
зазначає, що розбіжності в сумах,
визначених у коефіцієнтах, між даними
вказаними у довідці Центру поштового
зв'язку № 3 КД УДППЗ «Укрпошта» № 02-15-237
та даними особових рахунків, викликані
тим, що суми мають систематичний
приріст через збільшення розміру
прожиткового мінімуму та відповідним
збільшення пенсійних виплат згідно із
Законом «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позиція Відповідача також полягає у
тому, що, на його думку, відповідно до
частини першої статті 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» позивач мав
звернутися із вимогою про
відшкодування суми переплати пенсії
саме до пенсіонера - громадянки
Степанової Т.І.

Окрім того, Відповідачем зроблено
заяву про застосування позовної
давності відповідно до статті 267
Цивільного кодексу України /а.с. 93-94/.

Третя особа - Степанова Т.І. до судового
засідання не з'явилась, про причини
неявки суд не повідомила.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши представників Позивача та
Відповідача, суд,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2013 Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Ялта Автономної Республіки
Крим здійснено перевірку Центру
поштового зв'язку № 3 Кримської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» щодо достовірності
відомостей про заробітну плату
Степанової Тамари Іванівни за період з
01.01.1991 по 31.12.1994 за час роботи у
Відповідача, та складено Акт № 32-Я про
результати перевірки Центру поштового
зв'язку № 3 з питання достовірності
даних про заробітну плату, наданих для
призначення пенсії за Законом України
від 09.07.03 № 1058 «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі
Акт від 13.03.2013 № 32-Я) /а.с. 8-10/.

Згідно із Актом від 13.03.2013 № 32-Я
перевіркою особових рахунків із
заробітної плати за період з 01.01.1991 до
31.12.1994, встановлено невідповідність
фактичних даних про заробітну плату
Степанової Т.І. в січні-грудні 1991 року, в
січні-жовтні, грудні 1992 року, в
квітні-жовтні, грудні 1993 року, в
квітні-грудні 1994 року, даним вказаним у
довідці № 02-15-237, яка була надана
для призначення пенсії. У якості
причини розбіжностей в акті зазначено
помилку бухгалтера. Вказаний акт був
підписаний начальником Центру
поштового зв'язку № 3 Данченко А.А. та
головним бухгалтером Самієвою У.Р. без
заперечень із зазначенням «з
результатами перевірки згодні».

З 01.01.2004 набув чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 43
цього Закону перерахунок пенсій за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами цього
Закону на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату (дохід)
та інших документів, що знаходяться на
час перерахунку в пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду.

Згідно із частиною першою статті 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, у
редакції, що діяла на момент
призначення пенсії Степановій Т.І.,
тобто станом на 01.01.2004, заробітна плата
(дохід) за період страхового стажу до 1
липня 2000 року враховується для
обчислення пенсії на підставі
документів про нараховану заробітну
плату (дохід), виданих у порядку,
встановленому законодавством.

На підставі довідки про заробіток для
призначення пенсії № 02-15-237 за період з
січня 1991 року по грудень 1994 року,
виданої Відповідачем громадянці
Степановій Т.І. (а.с. 7), Позивачем
було призначено та виплачено в період з
01.01.2004 по 30.04.2013 пенсію у загальному
розмірі 128 877,13 грн. При цьому, сума
переплати, в наслідок невідповідності
дійсності даних у вказаній довідці
згідно із розрахунком наданим
Позивачем, становить 28 365,54 грн. /а.с. 5-6/.

Відповідно до частини другої статті 101
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII,
підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Суд не бере до уваги довід Відповідача
про те, що відповідно до частини першої
статті 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» належним відповідачем за
вимогою про відшкодування суми
переплати пенсії повинна бути
пенсіонер - Степанова Т.І., оскільки, у
даному випадку, Позивачем заявлено
позовну вимогу не про повернення
надміру виплачених сум пенсії, як це
передбачено вказаною нормою, а про
відшкодування шкоди підприємством
(роботодавцем) завданої внаслідок
видачі недостовірного документу про
розмір заробітної плати. Тобто,
застосуванню підлягають норми частини
другої статті 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №
1788-XII, і належним відповідачем за
вимогою про відшкодування шкоди є саме
підприємство, яке видало недостовірний
документ.

Суд не приймає довід Відповідача про
те, що розбіжності в сумах, визначених у
коефіцієнтах, між даними вказаними у
довідці Центру поштового зв'язку № 3 КД
УДППЗ «Укрпошта» № 02-15-237 та даними
особових рахунків, викликані тим, що
суми мають систематичний приріст через
збільшення розміру прожиткового
мінімуму та відповідним збільшення
пенсійних виплат згідно із Законом
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». У даному
випадку, переплата пенсії виникла не з
причин індексації чи перерахунку
пенсій у зв'язку із збільшенням
середньої заробітної плати (доходу) в
Україні, відповідно до статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 № 1058-IV, а через її неправильне
призначення станом на 01.01.2004, в наслідок
надання Відповідачем довідки, яка
відображає недостовірні данні суми
заробітку за 1991-1994 роки. Отже переплата
виникла в наслідок неправильного
призначення базового (первинного)
розміру пенсії, а не подальшого
пропорційного її перерахунку. Окрім
того, в періоді 1991-1994, зазначеному
Відповідачем у довідці про заробіток
для нарахування пенсії, Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» ще не був
прийнятий, і індексація передбачена
ним не могла впливати на достовірність
даних у цій довідці.

Клопотання Відповідача про припинення
провадження у справі на підставі
пункту 1 частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною другою статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Отже, адміністративними судами можуть
розглядатися лише вимоги про
відшкодування шкоди завданої суб'єктом
владних повноважень, і тільки у
випадку, коли ці вимоги поєднані з
вимогою про визнання протиправними
рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень. Проте, у цій
справі заявлено позовні вимоги до
Відповідача, який не є суб'єктом
владних повноважень, а є лише особою,
яка, як роботодавець, надала третій
особі довідку про заробіток для
нарахування пенсії з недостовірними
даними, в наслідок чого було завдано
шкоду. А відтак, спір про відшкодування
цієї шкоди відповідно до частини
другої статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
та частини першої статті 12
Господарського процесуального кодексу
України підлягає вирішенню в порядку
господарського судочинства.

Слід також зазначити, що ухвалою
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 24.10.2013
на підставі пункту 1 частини першої
статті 157 КАС України було закрито
провадження у справі № 801/7385/13-а за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Ялта АР Крим до
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» в особі
Центру поштового зв'язку № 3 Кримської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» про стягнення переплати
пенсії Степановій Т.І у розмірі 62 779,93
грн., у зв'язку з тим, що справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства /а.с.
99-100/. Як випливає зі змісту вказаної
ухвали суду, а також з усних та
письмових пояснень представника
Позивача, предметом адміністративного
позову були ті самі вимоги, що й в цій
справі, а різниця у розмірі суми шкоди
викликана помилкою у розрахунку,
виконаному Позивачем /а.с. 122/.

Заява Відповідача щодо про
застосування позовної давності не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до статей 256, 257, частини
першої статті 261 Цивільного кодексу
України, який діяв у періоді за який
стягується шкода, позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що Позивачу стало
відомо про завдання шкоди лише 13.03.2013
під час здійснення Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Ялта
Автономної Республіки Крим перевірки
Центру поштового зв'язку № 3 Кримської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» щодо достовірності
відомостей про заробітну плату
Степанової Тамари Іванівни за період з
01.01.1991 по 31.12.1994 за час роботи у
Відповідача, про що свідчить
відповідний Акт № 32-Я /а.с. 8-10/. При цьому
суд не приймає довід Відповідача про
невиконання Позивачем обов'язку щодо
контролю його господарської
діяльності відповідно до Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007 №
877-V, оскільки вказаний Закон не
встановлює такого обов'язку. Окрім
того, згідно із частиною першою статті
101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, а також
частиною третьою статті 44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 № 1058-IV, у редакції Закону від
04.07.2013 № 406-VII, перевірка
обґрунтованості видачі
підприємствами, організаціями і
окремими особами документів для
оформлення пенсії, є правом, а не
обов'язком органів, що призначають
пенсії.

Отже, перебіг трирічного строку
позовної давності почався 14.03.2013, і на
момент звернення Позивача із позовом
ще не сплив.

На підставі викладеного, суд вважає
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі позовні вимоги про
стягнення з Відповідача суми шкоди
пов'язаної з переплатою пенсії
Степановій Т.І. у розмірі 28 365,54 грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

Повне рішення складено відповідно до
вимог статті 84 Господарського
процесуального кодексу України та
підписано 23.01.2014.

Керуючись статтями 40, 43, частиною
третьою статті 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статтею 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», статями
256, 257, частиною першою статті 261
Цивільного кодексу України, статтями 33,
34, 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов у повному обсязі.

2. Стягнути з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» в особі Центру поштового
зв'язку № 3 Кримської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» (вул.
Набережна ім. Леніна, 1, м. Ялта,
98600, ідентифікаційний код 01185562) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Ялті АР Крим (вул. Садова, 4,
м. Ялта, АР Крим, 98600, ідентифікаційний
код 22300300, р/р 1274 в КРУ ВАТ
«Державний ощадний банк України, м.
Сімферополь, МФО 324805, код платежу 50050400)
суму шкоди у розмірі 28 365,54 грн.
(двадцять вісім тисяч триста шістдесят
п'ять гривень 54 коп.).

3. Стягнути з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» в особі Центру поштового
зв'язку № 3 Кримської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» (вул.
Набережна ім. Леніна, 1, м. Ялта, 98600,
ідентифікаційний код 01185562) в дохід
держави судовий збір у розмірі 1 720,50
грн. (одна тисяча сімсот двадцять
гривень 50 коп.).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ю.А. Шаратов