ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014 р.
Справа № 914/4335/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Козак І.Б.

при секретарі Фартушку Н.Б.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом:
Приватного підприємства «Ремпромбуд -
Сервіс», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельний альянс -
2007», Львівська область, м. Трускавець,

про: стягнення 114 002 грн. 82 коп. суми
основної заборгованості за договором, 2
293 грн. 70 коп. пені, 862 грн. 05 коп. трьох
відсотків річних та стягнення судових
витрат.

За участю представників:

Від позивача: Віктюк Р.О. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені статтею 22 ГПК
України, зокрема, підстави відводу
судді відповідно до статті 20 ГПК
України. Заяв та клопотань про відвід
судді не подано. Представник позивача
не наполягає на фіксації судового
процесу технічними засобами.

Суть спору: розглядається справа за
позовом Приватного підприємства
«Ремпромбуд - Сервіс» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельний альянс - 2007» про стягнення
114 002 грн. 82 коп. суми основної
заборгованості за договором, 2 293 грн. 70
коп. пені, 862 грн. 05 коп. трьох відсотків
річних та стягнення судових витрат.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 18.11.2013 року
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 03.12.2013
року, про що сторони були належним
чином повідомлені під розписку:
позивач - 21.11.2013 року рекомендованою
поштою №79 0, відповідач 22.11.2013
року рекомендованою поштою №82 2
(оригінали повідомлень про вручення
поштових відправлень в матеріалах
справи).

Судове засідання 03.12.2013 року відкладено
на 13.01.2014 року з підстав, викладених у
відповідних ухвалах суду у справі.

Представник позивача в судове
засідання 13.01.2014 року з'явився, позовні
вимоги підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, подав для
огляду в судовому засіданні оригінали
документів, які витребовувалися
господарським судом (копії - у справі),
надав усні пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча був належно
повідомлений про час та місце розгляду
справи в порядку, передбаченому
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом ДСАУ від 20.02.2013
року №28.

Враховуючи повторну неявку
повноважного представника відповідача
та неподання ним відзиву на позовну
заяву справа розглядається в порядку
статті 75 ГПК України, - за наявними в ній
матеріалами.

В ході розгляду справи встановлено.

Позивач: Приватне підприємство
«Ремпромбуд-Сервіс» є юридичною
особою, йому присвоєно ,
знаходиться за адресою: 80461, Львівська
область, Камянка-Бузький район, смт.
Запитів, вул. Київська, буд. 236; поштова
адреса: 79011, Львівська область, м. Львів,
вул. Свєнціцького, буд. 5, що
підтверджується Витягом з ЄДРЮО та ФОП
серії АГ №097110 (докази в матеріалах
справи).

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельний альянс -
2007» є юридичною особою, йому присвоєно
, знаходиться за
адресою: 83054, Донецька область, м.
Донецьк, просп. Київський, буд. 65 (докази
в матеріалах справи).

Пунктом 1.3. Постанови Пленуму від 29.05.2013
року №12 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна» встановлено, що у
вирішенні питань стосовно визначення
підвідомчості і підсудності справ зі
спорів, пов'язаних із застосуванням
законодавства про оренду,
господарським судам слід враховувати
викладене в постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам». Водночас
необхідно виходити з того, що
територіальна підсудність
господарському суду справ у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів оренди (найму) і у
спорах про визнання цих договорів
недійсними, а також справи у спорах, що
виникають при виконанні цих договорів
визначається за правилами статті 15 ГПК;
що ж до справ у спорах про право
власності на орендоване майно або про
витребування цього майна з чужого
незаконного володіння чи про усунення
перешкод у користуванні майном,
відповідачами в яких виступають інші,
крім сторін за договором, особи, то вони
розглядаються за місцезнаходженням
майна (частина третя статті 16 ГПК).

Відповідно до частини 1 статті 15 ГПК
України справи у спорах, що виникають
при укладанні, зміні та розірванні
господарських договорів, справи у
спорах про визнання договорів
недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.

Як вбачається із Витягу з ЄДРЮО та ФОП
серії АГ №924498, станом на час подання
позовної заяви до суду - 15 листопада 2013
року,- місцезнаходженням юридичної
особи - відповідача була адреса: 82200,
Львівська область, м. Трускавець, вул.
Суховоля, буд. 54А, а під час розгляду
справи господарським судом відповідач
змінив місцезнаходження, і, станом на
час прийняття рішення у справі
місцезнаходженням відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельний альянс -
2007» є адреса: 83054, Донецька область, м.
Донецьк, просп. Київський, буд. 65

Приписами частини третьої статті 17 ГПК
України встановлено, що справа,
прийнята господарським судом до свого
провадження з додержанням правил
підсудності, повинна бути ним
розглянута по суті і в тому випадку,
коли в процесі розгляду справи вона
стала підсудною іншому господарському
суду.

Таким чином, стороною, яка зобов'язана
за договором здійснити на користь
іншої сторони певні дії є відповідач у
справі, а відтак, зазначений спір
підвідомчий господарському суду
Львівської області за місцем
знаходження відповідача станом на час
подання позовної заяви до суду.

25.04.2013 року між Приватним підприємством
«Ремпромбуд-Сервіс» (надалі - позивач,
орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Будівельний альянс - 2007» (надалі -
відповідач, орендар) укладено Договір
оренди з екіпажем №30/04/13/1 (надалі -
договір), відповідно до умов якого
орендодавець в порядку та на умовах,
визначених договором передав орендарю
в тривале платне користування
транспортний засіб: екскаватор марки
DOOSAN Solar 340, заводський номер: DHKHELWOH700021,
двигун номер: DE12TIS 705893EC, 2008 рік випуску,
реєстраційний номер: 03078 ВС (надалі -
майно) з екіпажем - Водієм-оператором
для використання в господарській
діяльності відповідно до призначення
майна, а орендар зобов'язався прийняти
та оплачувати надане в користування
майно та надані послуги екіпажем
орендодавця, на умовах визначених
договором. При цьому оренда майна та
надання послуг екіпажем орендодавця
здійснюється протягом однієї доби в
дві зміни згідно графіку.

За своєю правовою природою, основними
та другорядними (не основними)
ознаками, які визначені нормами
чинного цивільно-господарського
законодавства, зазначений договір є
договором найму (оренди) транспортного
засобу.

Зазначений договір оренди укладено у
письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін за
договором, їх підписи засвідчено
печатками сторін, що відповідає
вимогам статті 207 Цивільного кодексу
України (далі за текстом - ЦК України), в
силу статті 204 ЦК України, є правомірним
правочином.

Статтею 283 Господарського кодексу
України (далі за текстом - ГК України)
визначено, що за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Статтею 759 ЦК України, передбачено, що
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Приписами статті 798 ЦК України
встановлено, що предметом договору
найму транспортного засобу можуть бути
повітряні, морські, річкові судна, а
також наземні самохідні транспортні
засоби тощо. Договором найму
транспортного засобу може бути
встановлено, що він передається у найм
з екіпажем, який його обслуговує.

Розділом 2 договору встановлено права
та обов'язки сторін, розділом 3 - оплату
оренди.

Так, відповідно до пункту 2.1. договору,
орендодавець, серед іншого,
зобов'язувався передати в оренду та
прийняти, з оренди майно, на умовах
визначених договором; забезпечити
справний стан майна протягом дії
договору, а також забезпечувати якість
наданих послуг відповідно до вимог, які
узгоджені орендодавцем із орендарем.

Згідно пункту 2.2. договору орендодавець
має право одержати плату за надане в
оренду майно, в розмірах і строки,
передбачені договором.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що
орендар зобов'язаний прийняти майно
від орендодавця, забезпечувати пальним
майно через водіїв-операторів
орендодавця для належного виконання
замовлень, а також оплачувати
щомісячну орендну плату, в розмірах і в
строк, передбачені договором.

Згідно пункту 3.1. договору щомісячна
орендна плата з урахуванням оренди
майна та надання послуг екіпажем
орендодавця на місяць, з урахуванням
дотримання графіку оренди майна
передбаченого п. 1.1. договору, становить
70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., в т.ч.
ПДВ.

Відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. договору
орендар, на підставі акту оренди майна,
який складається та підписується
сторонами протягом двох календарних
днів після перебування майна в оренді,
протягом 15 календарних днів, здійснює
орендну плату шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
орендодавця за оренду майна та надання
послуг екіпажем, протягом трьох
банківських днів з моменту підписання
такого акту. Складання акту оренди
майна, має на меті підтвердити факт
оренди майна та наявності чи
відсутності факторів, коли можливий
простій майна з вини орендодавця (за
умовами договору це - технічно
несправне майно або відсутність водія),
що перешкоджатиме оренді майна
орендарем. На підставі акту
орендодавець здійснює перерахунок
орендної плати в наступному місяці з
урахуванням простою майна з вини
орендодавця, та направляє відповідне
письмове повідомлення орендареві, яке
є підставою для перерахунку в оплаті за
минулий місяць в наступному місяці.

Розділом 4 договору встановлено умови
передачі майна в користування,
розділом 5 - відповідальність сторін за
порушення договору.

Так, згідно пунктів 4.1. та 4.2. договору
передача майна орендареві
здійснюється протягом одного
календарного дня після підписання
договору сторонами. Під час передачі
майна, уповноважені представники
сторін підписують акт прийому-передачі
майна (Додаток №1), що є невід'ємною
частиною договору.

Пунктом 4.3. договору встановлено, що
повернення майна з оренди проводиться
на підставі акту приймання-передачі
майна з оренди.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що у
випадку порушення зобов'язання, що
виникає з договору, сторона несе
відповідальність, визначену чинним в
Україні законодавством.

Згідно пункту 5.3. договору, у випадку
порушення орендарем обов'язків
передбачених пунктом 3.2. договору,
останній сплачує на вимогу орендодавця
пеню, в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від вартості місячної
орендної плати за весь термін про
термінування.

Розділом 6 договору передбачено
порядок вирішення спорів, розділом 7 -
дію договору та умови повернення майна.

Так, відповідно до пунктів 6.1. та 6.2.
договору усі спори, що виникають з
договору, або пов'язані із ним,
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами. Якщо відповідний спір
неможливо вирішити шляхом переговорів,
він вирішується в судовому, порядку за
встановленою підвідомчістю та
підсудністю такого спору відповідно до
чинного в Україні законодавства.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що
договір вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та його скріплення печатками
сторін та закінчується 31 грудня 2013
року.

Відповідно до пункту 7.4. договору
передбачено, що закінчення строку дії
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав належним чином, Актом
прийому-передачі майна від 25.04.2013 року
б/н (Додаток №1 до договору) передав, а
відповідач прийняв у строкове платне
користування майно - екскаватор марки
DOOSAN Solar 340, заводський номер: DHKHELWOH700021,
двигун номер: DE12TIS 705893EC, 2008 рік випуску,
реєстраційний номер: 03078 ВС (належним
чином завірена копія Акту в матеріалах
справи).

Актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 30.04.2013 року №ОУ-0000005 на суму
11 666 грн. 88 коп., від 15.05.2013 року №ОУ-0000006
на суму 28 000 грн. 51 коп. від 31.05.2013 року
№ОУ-0000008 на суму 35 000 грн. 64 коп., від
15.06.2013 року №ОУ-0000012 на суму 30 333 грн. 89
коп., від 30.06.2013 року №ОУ-0000014 на суму 35
000 грн. 64 коп., від 30.07.2013 року №ОУ-0000014 на
суму 70 000 грн. 00 коп., від 06.08.2013 року
№ОУ-0000019 на суму 14 000 грн. 26 коп. позивач
надав, а відповідач прийняв послуги з
оренди майна за договором та послуги
екіпажу на загальну суму 224 002 грн. 82
коп. Вказані акти підписано
повноважними представниками та
завірено відтисками печаток юридичних
осіб - сторін договору (належним чином
завірена копія актів в матеріалах
справи).

Актом приймання-передачі майна з
оренди від 10.08.2013 року відповідач
повернув, а позивач прийняв майно за
договором з оренди. Вказаний акт
підписано повноважними представниками
та завірено відтисками печаток
юридичних осіб - сторін договору
(належним чином завірена копія актів в
матеріалах справи).

Відповідач свої зобов'язання за
договором належним чином не виконав,
18.05.2013 року сплатив 15 000 грн. 00 коп.,
24.05.2013 року сплатив 15 000 грн. 00 коп.,
14.06.2013 року сплатив 10 000 грн. 00 коп.,
19.06.2013 року сплатив 10 000 грн. 00 коп.,
12.07.2013 року сплатив 35 000 грн. 00 коп., 25.07.213
року сплатив 10 000 грн. 00 коп., 02.08.2013 року
сплатив 10 000 грн. 00 коп., 15.08.2013 року
сплатив 5 000 грн. 00 коп., що
підтверджується долученими до
матеріалів справи Банківськими
виписками з рахунку позивача від 18.05.2013
року №БВК-030, від 24.05.2013 року №БВК-035, від
14.06.2013 року №БВК-041, від 19.06.2013 року
№БВК-042, від 12.07.2013 року №»БВК-052, від
25.07.2013 року №БВК-055, від 02.08.2013 року
№БВК-058, від 15.08.2013 року №БВК-61 (докази в
матеріалах справи).

Таким чином заборгованість
відповідача зі сплати орендної плати
за договором становить 114 002 грн. 82 коп.,
станом на час розгляду справи по суті
доказів її погашення сторонами суду не
заявлено та не подано.

З метою досудового врегулювання спору
позивач Листом від 05.11.2013 року вих. №371
звертався до відповідача із вимогою
про сплату заборгованості зі сплати
орендної плати та штрафних санкцій за
прострочення їх оплати. Відповідачем
вказаний лист залишено без відповіді
та реагування (належним чином завірені
копії Претензії в матеріалах справи).

Відповідно до приписів частини першої
та пункту 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Згідно приписів частини першої статті
762 ЦК України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Приписами статті 286 ГК України
встановлено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку;
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що вини кає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з під став,
передбачених цим Кодексом, в силу якого
один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зо бов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управ лінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від пе вних дій, а
інший суб'єкт (управлена сторона, у тому
чи слі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сто рони виконання її
обов'язку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
основними видами господарських
зобов'язань є майново-господарські
зобов'язання та організаційно-го
сподарські зобов'язання.

Відповідно до статті 175 ГК України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками го
сподарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчи нити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодек сом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

В даному випадку господарське
зобов'язання виникло між сторонами з
господарського Договору оренди з
екіпажем від 25.04.2013 року №30/04/13/1.

Частиною 2 статті 175 ГК України
передбачено, що суб'єктами
майново-господарських зобов'язань
можуть бути суб'єкти господарювання,
зазначені у стат ті 55 цього Кодексу,
негосподарюючі суб'єкти - юри дичні
особи, а також органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
наділені господарською ком петенцією.
Якщо майново-господарське зобов'язання
виникає між суб'єктами господарювання
або між суб'єк тами господарювання і
негосподарюючими суб'єкта ми -
юридичними особами, зобов'язаною та
управленою сторонами зобов'язання є
відповідно боржник і кредитор, а
частиною 4 цієї статті визначено, що
суб'єкти господарювання у випадках,
передбаче них цим Кодексом та іншими
законами, можуть добро вільно брати на
себе зобов'язання майнового характеру
на користь інших учасників
господарських відносин
(благодійництво тощо). Такі
зобов'язання не є підставою для вимог
щодо їх обов'язкового виконання.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору, ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Абзацом 2 частини першої статті 530 ЦК
України передбачено, що зобов'язання,
строк (термін) виконання якого
визначений вказівкою на подію, яка
неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (в
нашому випадку - передачі товару).

Статтею 216 ГК України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть гос подарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до право порушників
господарських санкцій на підставах і в
по рядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Статтею 217 ГК України передбачено, що
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
не сприятливі економічні та/або
правові наслідки.

Частиною 2 цієї статті, що у сфері
господарювання застосовуються такі ви
ди господарських санкцій:
відшкодування збитків; штраф ні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Стаття 218 ГК України передбачає, що
підставою господарсько-правової
відповідальнос ті учасника
господарських відносин є вчинене ним
пра вопорушення у сфері
господарювання, частиною 2 зазначеної
статті встановлено, що учасник
господарських відносин відповідає за
не виконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення госпо
дарської діяльності, якщо не доведе, що
ним вжито усіх залежних від нього
заходів для недопущення господар
ського правопорушення. У разі якщо інше
не передба чено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе госпо
дарсько-правову відповідальність,
якщо не доведе, що належне виконання
зобов'язання виявилося неможли вим
внаслідок дії непереборної сили, тобто
надзвичайних і невідворотних обставин
за даних умов здійснення господарської
діяльності.

Статтею 219 ГК України визначено, що за
невиконання або неналежне виконання
госпо дарських зобов'язань чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності
правопорушник відповідає на лежним
йому на праві власності або
закріпленим за ним на праві
господарського відання чи
оперативного упра вління майном, якщо
інше не передбачено цим Кодек сом та
іншими законами.

Приписами статті 610 ЦК України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до частини третьої
статті 549 ЦК України пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Нормою частини третьої вказаної статті
встановлено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» із
змінами і доповненнями внесеними
Законом України від 10.01.2002 року №2921-111,
передбачено, платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Статтею 3 вищенаведеного Закону
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до частини шостої статті 232
ГК України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 статті 343 ГК України чітко
визначено, що платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Окрім стягнення суми основної
заборгованості позивач просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 2 293 грн. 70 коп. пені за
прострочення сплати орендної плати у
відповідності до пункту 3.1. договору
(розрахунок суми пені в матеріалах
справи).

В судовому засіданні 13.01.2013 року
перераховано розмір пені, яку слід
стягнути з відповідача на користь
позивача, і вона становить за період:

з 03.05.2013 року по 17.05.2013 року:

11 666, 88 грн. х 7,5% х 2 х 15 /365 = 71, 92 грн.

з 18.05.2013 року по 24.05.2013 року:

24 667, 39 грн. х 7,5% х 2 х 7 /365 = 70, 96 грн.

з 25.05.2013 року по 03.06.2013 року:

9 667, 39 грн. х 7,5% х 2 х 10 /365 = 39, 73 грн.

з 04.06.2013 року по 14.06.2013 року:

44 668, 03 грн. х 7,5% х 2 х 6 /365 = 110, 14 грн.

44 668, 03 х 7 % х 2 х 5 /365 = 85, 66 грн.

з 15.06.2013 року по 19.06.2013 року:

34 668,03 грн. х 7 % х 2 х 5 /365 = 66, 49 грн.

з 20.06.2013 року по 03.07.2013 року:

55 001,92 грн. х 7 % х 2 х 14 /365 = 295, 35 грн.

з 04.07.2013 року по 12.07.213 року:

90 002,56 грн. х 7 % х 2 х 9 /365 = 310, 69 грн.

з 13.07.2013 року по 25.07.2013 року:

55 002, 56 грн. х 7 % х 2 х 13 /365 = 274, 26 грн.

з 26.07.2013 року по 02.08.2013 року:

45 002, 56 грн. х 7 % х 2 х 8 /365 = 138, 09 грн.

03.08.2013 року:

35 002, 56 грн. х 7 % х 2 х 1 /365 = 13, 43 грн.

з 04.08.2013 року по 05.08.2013 року:

105 002,56 грн. х 7 % х 2 х 2 /365 = 80, 55 грн.

з 06.08.2013 року по 15.08.2013 року:

119 002,82 грн. х 7 % х 2 х 7 /365 = 319, 51 грн.

119 002,82 грн. х 6,5 % х 2 х 3 /365 = 127, 15 грн.

з 16.08.2013 року по 15.11.2013 року:

114 002,82 грн. х 6,5 % х 2 х 92 /365 = 3 735, 54 грн.

Так, загальна сума пені, яку слід
стягнути з відповідача на користь
позивача за прострочення строку оплати
орендної плати за договором становить:
71,92 + 70,96 + 39,73 + 110,14 + 85,66 + 66,49 + 295,35 + 310,69 +
274,26 + 138,09 + 13, 43 + 80, 55 + 319, 51 + 127, 15 + 3 735, 54 = 5
739 грн. 47 коп.

Таким чином, позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача на користь
позивача 2 293 грн. 70 коп. пені підлягають
до задоволення в повному обсязі.

Окрім того, позивач просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 862 грн. 05 коп. трьох відсотків
річних за період з 16.08.2013 року по 15.11.2013
року, нарахованих у відповідності до
статті 625 ЦК України (розрахунок суми
трьох відсотків річних в матеріалах
справи).

Частиною другою статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, у
випадку, якщо стороною (або іншим
учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у
суду вищої інстанції відсутні
підстави для скасування судового
рішення з мотивів неповного
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Заслухавши пояснення представника
позивача, оглянувши та дослідивши
матеріали справи і подані докази, суд
оцінив їх в сукупності, прийшов до
висновку, що позов документально та
нормативно обґрунтований,
відповідачем не спростований, підлягає
до задоволення.

Судові витрати покласти на сторони
відповідно до статті 49 ГПК України та
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір в розмірі 2 343 грн.
18 коп., оскільки спір виник внаслідок
неналежного виконання відповідачем
взятих на себе договірних зобов'язань
зі сплати орендної плати та повернення
орендованого майна.

На підставі вищенаведеного та
керуючись статтями 20, 21, 22, 32 - 34 43, 44, 49, 75,
77, 82 - 85, 116 - 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника: Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Будівельний альянс - 2007» (83054, Донецька
область, м. Донецьк, просп. Київський,
буд. 65; ) на користь
стягувача: Приватного підприємства
«Ремпромбуд-Сервіс» (юридична адреса:
80461, Львівська область, Камянка-Бузький
район, смт. Запитів, вул. Київська, буд.
236; поштова адреса: 79011, Львівська
область, м. Львів, вул. Свєнціцького,
буд. 5; ) 114 002 грн. 82 коп.
суми основної заборгованості за
договором, 2 293 грн. 70 коп. пені, 862 грн. 05
коп. трьох відсотків річних та 2 343 грн. 18
коп. судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до
статей 116 та 117 ГПК України.

13.01.2014 року прийнято, підписано та
проголошено вступну і резолютивну
частини рішення. Описову та
мотивувальну частину рішення
оформлено відповідно до статті 84 ГПК
України 15.01.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку
ст. ст. 91 - 93 ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя
Козак І.Б.