ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" січня 2014 р.
№ 918/66/14

Суддя Бережнюк В.В. розглянувши
матеріали

за позовом ВАТ "Завод залізобетонних
виробів"

до відповідача Комунальний заклад
"Навчально-курсовий комбінат"
Рівненської обласної ради

про стягнення в сумі 2 081 грн.

ВСТАНОВИВ:

ВАТ "Завод залізобетонних виробів"
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом до
відповідача Комунальний заклад
"Навчально-курсовий комбінат"
Рівненської обласної ради про
стягнення в сумі 2 081 грн.

При розгляді вказаної позовної заяви
та доданих до неї документів судом
встановлено, що позивачем не надано:
належних доказів сплати судового збору
у встановленому порядку та розмірі.

А саме. Пунктом 3 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України)
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

01 листопада 2011 року набрав чинності
Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до ст.1 вказаного закону
судовий збір - збір, що справляється на
всій території України за подання заяв,
скарг до суду, а також за видачу судами
документів і включається до складу
судових витрат. Згідно ст. 4 Закону
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.
Зокрема, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру ставка судового збору
встановлюється в розмірі 2 відсотки
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Слід зазначити, що станом на 01 січня 2014
року мінімальний розмір заробітної
плати встановлено у розмірі 1218 грн. 00
коп.

За частиною 1 статті 6 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17 вересня 2012 року № 01-06/1260/2012 про
оформлення платіжних документів на
перерахування судового збору, платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додається до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

З огляду на ціну позову - 2 081 грн.
позивачу необхіно сплатити судовий
збір за розгляд даного спору у розмірі 1
827 грн. 00 коп. Проте, позивачем не надано
жодних доказів сплати судового збору у
встановленому порядку і розмірі.

Натомість подано клопотання №02-02/49 від
15.01.2014 р. про відстрочення сплати
судового збору. В задоволенні даного
клопотання слід відмовити з огляду на
таке.

Статтею 8 Закону України "Про судовий
збір" передбачено, що враховуючи
майновий стан сторони, суд може своєю
ухвалою відстрочити або розстрочити
сплату судового збору на певний строк,
але не довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, в порядку
статті 33 ГПК України повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у
пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України".

В обгрунтування клопотання про
відстрочення сплати судового збору
позивач покликається на важке
матеріальне становище Відкритого
акціонерного товариства "Завод
залізобетонних виробів" у зв'язку з
визнанням його банкрутом, та на
відсутність коштів на його
ліквідаційному рахунку. Разом з тим не
подав суду належних та допустимих
доказів на підтвердження свого
скрутного матеріального становища та
доказів відсутності коштів на рахунках
(банківських виписок з особового
рахунку тощо).

За наведеного клопотання про
відстрочення сплати судового збору не
підлягає до задоволення.

Пунктом 4 частини 1 статті 63 ГПК України
встановлено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо позивачем не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин позовна заява
підлягає поверненню без розгляду.

Позивач не позбавлений права
повторного звернення до
господарського суду з даною позовною
заявою після усунення допущених
порушень.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 63, ст. 86 ГПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ВАТ
"Завод залізобетонних виробів" та
додані до неї документи без розгляду.

Суддя
Бережнюк В.В.