донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

21.01.2014
справа №5006/10/18пн/2012

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого Москальової І.В.

Суддів М'ясищев А.М., Сгара Е.В.

При секретарі Зоря В.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - паспорт, ОСОБА_2
за довір. № 948 від 29.04.2013 р.

від відповідача-1: Склярук І.І. - за
довір. № 15ч від 14.01.2014 р.

від відповідача-2: Лук’янчиков І.В. за
довір. № 27 від 21.01.2014 р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.
Донецьк

на рішення господарського суду
Донецької області від 25.11.2013 р.
(підписано 02.12.2013 р.) по справі №
5006/10/18пн/2012 (головуючий суддя: Харакоз
К.С., судді: Говорун О.В., Нестеренко Ю.С.)

за позовом: ОСОБА_1, м. Донецьк

до відповідачів: 1. Відкритого
акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Техмет», м. Донецьк; 2. Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Техмет», м. Донецьк

про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, м. Донецьк звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Відкритого акціонерного
товариства «Науково-виробниче
підприємство «Техмет», м. Донецьк та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Техмет», м. Донецьк про: визнання
недійсним договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«Завод Теплосмесь» від 20.09.2010 р.,
укладеного між ВАТ «Науково-виробниче
підприємство «Техмет», м. Донецьк та
ТОВ «Торговий дім «Техмет», м. Донецьк;
та визнання недійсним договору
купівлі-продажу акцій Закритого
акціонерного товариства
«Ясинуватський завод залізобетонних
виробів» від 14.02.2011 р., укладеного між
відповідачами. В подальшому позивачем
були надані письмові уточнення (зміни)
предмету позову від 14.01.2013 р., 31.01.2013 р.,
21.05.2013 р., 03.10.2013 р., 25.10.2013 р., які прийняті
судом першої інстанції в редакції від
25.10.2013р.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 25.11.2013 р.
(підписано 02.12.2013 р.) по справі №
5006/10/18пн/2012 (головуючий суддя: Харакоз
К.С., судді: Говорун О.В., Нестеренко Ю.С.)
у задоволенні позову (в редакції від
25.10.2013р.) ОСОБА_1, м. Донецьк про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«Завод Теплосмесь» від 20.09.2010 р.,
укладеного між ВАТ «Науково-виробниче
підприємство «Техмет», м. Донецьк та
ТОВ «Торговий дім «Техмет», м. Донецьк -
відмовлено.

ОСОБА_1 з рішенням господарського суду
не погодився та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду від 25.11.2013 р. та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі. Апеляційну скаргу
мотивує тим, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального права, а
висновки, викладені господарським
судом, не відповідають обставинам
справи. Позивач наполягає на порушенні
його корпоративного права, як
акціонера відповідача-1, права на
участь в управлінні товариством та
вважає укладання відповідачами без
згоди загальних зборів відповідача-1
спірних договорів купівлі-продажу
порушенням положень ст.70 ЗУ «Про
акціонерні товариства», оскільки
вартість предмета спірного договору
складає більш ніж 25% від вартості
чистих активів відповідача-1 за даними
річної фінансової звітності за 2010 рік.
Вважає, що суд помилково застосував
положення ч.2 ст.70 ЗУ «Про акціонерні
товариства» замість частини 1 цієї ж
статті. Також, в рішенні не встановлено
вартість активів ВАТ «НВП «ТЕХМЕТ», яка
станом на 01.01.2010 р. складала 42 700 000,00 грн.,
оскільки саме із загальної вартості
активів росту, що передував вчиненню
правочину та ціни правочину, можна
зробити висновок чи є правочин значним
у розумінні ст.2 ЗУ «Про акціонерні
товариства». Вважає, що суд
невмотивовано відмовив позивачу у
покладенні обов»язку оплати
експертизи для підтвердження ринкової
вартості майна на відповідача-1, а також
не зроблено висновків стосовно
вчинення оспарюємого правочину
заінтересованими особами.

Відповідач-1 у запереченнях на
апеляційну скаргу просить скасувати
рішення господарського суду Донецької
області від 25.11.2013 р. по справі №
5006/10/18пн/2012 та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі з розгляду по суті двох
позовних вимог, викладених в позові і в
уточеннях до нього, та з врахуванням
заперечень відповідача. В судовому
засіданні від 21.01.2014 р. представником
відповідача-1 надано клопотання про
залучення до матеріалів справи
додаткових доказів: копії протоколів
правління ВАТ «НВП «Техмет» № 16 від
17.09.2010 р., № 4 від 24.01.2011 р. у зв»язку з
неможливістю їх подання з поважних
причин, яке колегією суддів задоволено.

Відповідач-2 надав письмовий відзив від
21.01.2013 р., яким просить скасувати
рішення господарського суду Донецької
області від 25.11.2013 р. по справі №
5006/10/18пн/2012 та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному об»ємі з врахуванням їх
заперечень.

Перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

У вересні 2012 року ОСОБА_1, м. Донецьк
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Техмет», м. Донецьк та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Техмет», м. Донецьк про:

-визнання недійсним договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Завод Теплосмесь» від
20.09.2010 р., укладеного між Відкритим
акціонерним товариством
«Науково-виробниче підприємство
«Техмет», м. Донецьк та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Техмет», м. Донецьк;

-визнання недійсним договору
купівлі-продажу акцій Закритого
акціонерного товариства
«Ясинуватський завод залізобетонних
виробів» від 14.02.2011 р., укладеного між
ВАТ «Науково-виробниче підприємство
«Техмет», м. Донецьк та ТОВ «Торговий
дім «Техмет», м. Донецьк

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції позивачем були неодноразово
надані письмові уточнення (зміни)
позовних вимог від 14.01.2013 р., 31.01.2013 р.,
21.05.2013 р., 03.10.2013 р., 25.10.2013р. Як вбачається
при останньому уточненні позовних
вимог у письмовій заяві від 25.10.2013 р.
позивач не відобразив як предмет
позову другу позовну вимогу - визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цінних паперів ЗАТ «Ясинуватський
завод залізобетонних виробів» від
14.02.2011 р., який укладено між ВАТ «НВП
«Техмет» та ТОВ «ТД «Техмет», що
прийнято судом першої інстанції як
зміну предмету позову та зумовило
розгляд позовних вимог лише першої
позовної вимоги - визнання недійсним
договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «Завод
Теплосмесь» від 20.09.2010 р..

В той же час колегія суддів вважає, що
процесуальне законодавство, зокрема
стаття 22 ГПК України, про що також
визначено і у п.п.3.11 п.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.20111 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
дозволяє здійснення збільшення (чи
зменшення) розміру вимог майнового
характеру. Якщо в заяві позивача
йдеться про збільшення розміру
немайнових вимог (наприклад, про
визнання недійсним ще одного акта крім
того, стосовно якого відповідну вимогу
вже заявлено), то фактично також
йдеться про подання іншого позову.

В данному випадку, позивач здійснив
зменшення окремої немайнової вимоги
шляхом подання уточнюваної заяви у
спосіб, що не передбачено
процесуальним законом для позовних
вимог немайнового характеру. Так,
згідно статті 58 ГПК України у позовній
заяві можуть бути об»єднанні кілька
вимог, зв»язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.
Згідно п.4 ч.1 ст.84 ГПК України
резолютивна частина рішення має
містити висновок про задоволення
позову або про відмову в позові по
кожній із заявлених вимог. Подання
позову з окремим предметом доказування
зумовлює його розгляд господарським
судом з прийняттям рішенням у справі
згідно статті 82-85 ГПК України, чи
застосування інших процесуальних норм
ст.81 ГПК України - залишення позову без
розгляду, чи ст.80 ГПК України -
припинення провадження у справі,
зокрема з підстав відмови позивача від
позову, інших процесуальних дій
відносно поданої на розгляд суду заяви
з окремим предметом доказування
Господарський процесуальний кодекс
України не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
в порушення ст.58, ч.1 ст.82 та п.4 ч.1 ст.84
ГПК України здійснив розгляд позовної
вимоги в межах першого предмету
доказування, не розглянувши по суті
іншу вимогу, яка була визначена в
позові і від якої позивач не
відмовлявся, та не змінював іншим
предметом - договором з іншим номером
та датою. Як вбачається, до матеріалів
справи судом першої інстанції
приєднана подана позивачем заява про
залишення в цій частині позову без
розгляду від 03.10.2013 (а.с.96 т.5), яка не
розглянута судом першої інстанції по
суті. В той же час, розглянув її колегія
суддів не приймає її до уваги,
враховуючи, що матеріалами справи не
доведено наявність підстав,
визначених статтею 81 ГПК України, для
залишення позову в цій частині без
розгляду.

Таким чином, предметом розгляду у
данній справі є позовні вимоги в
редакції письмової заяви позивача від
21.05.2013 р. (а.с.53-55 т.4) : визнання недійсним
договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «Завод
Теплосмесь» від 20.09.2010 р., укладеного
між ВАТ «Науково-виробниче
підприємство «Техмет», м. Донецьк та
ТОВ «Торговий дім «Техмет», м. Донецьк,
та визнання недійсним договору
купівлі-продажу акцій Закритого
акціонерного товариства
«Ясинуватський завод залізобетонних
виробів» від 14.02.2011 р., укладеному між
відповідачами.

Огляд матеріалів справи та вимог
чиннго законодавства щодо змісту
позовних вимог про визнання недійсним
договорів свідчить про наступне.

20.09.2010 року між ВАТ «НВП «Техмет» в
особі Левшукова С.В. та ТОВ «Торговий
дім «Техмет» в особі генерального
директора Аніщенко М.Ф. було укладено
договір купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «Завод
Теплосмесь», за яким відповідач-1
відступив, а відповідач-2 придбав
частку відповідача-1 у статутному
капіталі ТОВ «Завод Теплосмесь» у
розмірі 100 % номінальною вартістю 8 000
000,00 грн. за 8 013 500,00 грн. (а.с. 207 т.2).

14.02.2011 року між ВАТ «НВП «Техмет» в
особі заступника директора з
комерційних питань Левшукова С.В. та
ТОВ «Торговий дім «Техмет» від імені
якого діє ТОВ «Фінансова компанія
«Сапсан» в особі директора Васильєва
В.А., укладено договір купівлі-проадвжу
цінних паперів, за яким відповідач-1
зобов»язується передати у власність
відповідача-2, а відповідач-2 прийняти
та оплатити цінні папери Емітента - ЗАТ
«Ясинуватський завод залізобетонних
виробів» загальною кількістю 6 066 809
штук загальною договірною вартістю 3 033
404,50 грн. (а.с.34 т.4)

Вирішуючи спор про визнання правочинів
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
саме на момент їх вчинення (укладення).

Колегія суддів вважає помилковим
неприйняттям господарським судом до
уваги заперечення відповідачів щодо
нерозповсюдження на відповідача-1 норм
Закону України «Про акціонерні
товариства» з огляду на наступне.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
акціонерні товариства» встановлено, що
лише через два роки з дня набрання
чинності цим Законом втрачають
чинність статей 1-49 Закону України «Про
господарські товариства» у частині, що
стосується акціонерних товариств.

За умовами іншого пункту 4 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про акціонерні товариства» до
приведення у відповідність із цим
Законом закони України, інші
нормативно-правові акти діють у
частині, що не суперечить цьому Закону,
крім статей 1-49 Закону України «Про
господарські товариства» у частині, що
стосується акціонерних товариств,
створених до набрання чинності цим
Законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
акціонерні товариства» акціонерні
товариства за типом поділяються на
публічні товариства та приватні
акціонерні товариства, у зв»язку з чим
та з огляду на на вищенаведені приписи
п.2, п.4 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про
акціонерні товариства», норми
зазначеного закону і не можуть
регулювати порядок діяльності
Відкритого акціонерного товариства,
яке створено до набуття чинності
зазначеного закону, та яке не привело у
відповідність до нього статутні
документи протягом двох років з дня
набрання чинності цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що статут
відповідача-1 на час укладення
оспорюваних правочинів не був
приведений у відповідність із нормами
Закону України «Про акціонерні
товариства», який набрав чинності
30.04.2009 р., а тому до акціонерних
товариств, створених до набрання
чинності Законом України «Про
акціонерні товариства»,
застосовуються положення статей 1-49
Закону України «Про господарські
товариства» до втрати ними чинності
або до моменту приведення статутів
акціонерних товариств у відповідність
до Закону України «Про акціонерні
товариства».

Така правова позиція зазначена в п.7
рекомендацій Президії Вищого
господарського суду України від 28.12.2007
р. № 04-5/14 «Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин».

Враховуючи те, що підставою позову, на
яку посилається позивач, є положення
ст.ст. 70-71 ЗУ «Про акціонерні
товариства», які в свою чергу почали
діяти для відповідача-1 після втрати
чинності положень статей 1-49 ЗУ «Про
господарські товариства» (01.05.2011р.),
ствердження позивача щодо порушення
норм ст. ст.70-71 ЗУ «Про акціонерні
товариства» є такими, що не ґрунтуються
на приписах п.2 та п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про акціонерні товариства» .

Відповідно до пункту "і" частини
п'ятої статті 41 і статті 59 Закону
України "Про господарські товариства"
до компетенції загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю на час укладення
договорів віднесено затвердження
договорів, укладених на суму, що
перевищує вказану в статуті
товариства.

Такі ж норми закріплені у п.9.7 Статуту
відповідача -1 - Відкритого
акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Техмет», який затверджено протоколом
загальних зборів акціонерів № 24 від
30.04.2010 р. та зареєстрований державним
реєстратором 26.08.2010 р. № 3006686. (а.с.58
т.1), згідно якого рішення загальних
зборів акціонерів приймаються не менш
як у 3/4 голосів акціонерів, які беруть
участь у загальних зборах акціонерів, з
наступних питань, зокрема : в)
відчуження майна товариства на суму, що
становить п»ятдесят і більше відсотків
майна товариства. (а.с.67 т.1)

Згідно до даних балансу ВАТ «НВП
«Техмет» на 31.12.2010 р. оборотні та
необоротні активи товариства на кінець
звітного періоду складали 55 691 тис. грн.
(а.с.79-81 т.3), за даними балансу ВАТ «НВП
«Техмет» на 31.12.2011 р. оборотні та
необоротні активи товариства на кінець
звітного періоду складали 62 486 тис.грн.
(а.с.84-85 т.3). Таким чином, на час
укладення оспорюваних правочинів,
вартість майна, що є предметом
правочину, укладеного у 2010році,
складала 14,39% вартості активів за
даними останньої річної фінансової
звітності відповідача-1, а вартість
майна, що є предметом правочину,
укладеного у 2011році, складала 4,85%
вартості активів за даними останньої
річної фінансової звітності
відповідача-1 за 2011р.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про
господарські товариства» виконавчим
органом акціонерного товариства, який
здійснює керівництво його поточною
діяльністю, є правління або інший
орган, визначений статутом. Виконавчий
орган вирішує всі питання діяльності
акціонерного товариства, крім тих, що
віднесені до компетенції загальних
зборів. Виконавчий орган діє від імені
акціонерного товариства в межах,
встановлених статутом акціонерного
товариства і законом.

Згідно з ст.48 ЗУ «Про господарські
товариства» голова правління
акціонерного товариства вправі без
довіреності здійснювати дії від імені
товариства. Інші члени правління також
можуть бути наділені цим правом згідно
із статутом.

Відповідно до розділу «Органи
управління товариства» статуту
відповідача-1 органами управління
товариства- відподівача-1 є: загальні
збори акціонерів товариства,
виконавчий орган (правління), ревізійна
комісія. (а.с.66 т.1)

Таким чином, як вбачається в статуті
відповідача -1, який діяв на час
укладення спірних правочинів,
наглядова рада як орган управління
товариства взагалі не була передбачена
статутом, відповідно до діючого на той
час законодавства, тому посилання суду
першої інстанції про необхідність та
відсутність рішення такого органу є
безпідставним.

За умовами п.10.3 статуту, правління
вирішує всі питання діяльності
товариства, крім тих, що віднесені до
компетенції інших органів товариства.
Загальні збори акціонерів можуть
винести рішення про передачу частини
належних їм прав до компетенції
правління.

Відповідно до змісту п.10.6, п.10.8 статуту
до компетенції правління віднесено
розпорядження всім майном товариства,
включаючи грошові кошти, проведення
операцій з розпорядження нерухомим
майном товариства. До компетенції
голови правління віднесено без
довіреності діяти від імені
товариства, представляти його в усіх
установах, підприємствах та
організаціях як в Україні, так і
закордоном. (а.с.69 т.1).

Судом першої інстанції, як свідчать
матеріали справи не досліджено питання
щодо наявності чи відсутності на час
укладення спірних правочинів рішень
правління як виконавчого органу,
визначеного статутом.

В той же час як вбачається спірні
договора укладені відповідачем -1 з
дозволу органу, що визначений статутом
підприємства та на підставі рішень
виконавчого органу - правління.

Так, відповідно до змісту протоколу
засідання правління № 16 від 17.09.2010 р. та
№ 4 від 24.01.2011 р. прийнято рішення:
продати 100% частки з статутного
капітала ТОВ «Завод Темлосмесь» ТОВ ТД
«Техмет» за 8013500,00 грн. Доручити
підписання договору члену правління
Левшукову С.В.; продати ТОВ «ТД «Техмет»
6066809 простих іменних ацій ЗАТ
«Ясинуватський завод залізобетонних
виробів» за 3033404,50 грн. Доручити
підписання договорів члену правління
Левшукову С.В. (а.с. 166-167 т.5)

Враховуючи, що статутом відповідача-1
право виконавчого органу товариства на
укладення договору не обмежено, то
відсутні підстави вважати, що такий
орган уклав договора з порушенням
наданих йому повноважень. Така ж
правова позиція викладена у частині 2
пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними».

Одночасно матеріали справи також
доводять, що в подальшому укладення
спірних договорів купівлі-продажу
було схвалено рішенням загальних
зборів акціонерів відповідача-1 від
06.08.2013 р. викладеному у п.7 протоколу
загальних зборів від 06.08.2013р. (а.с 87-90 т.5).

Згідно правової позиції, викладеної у
частині 3 пункту 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 11 «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними» вчинення
значного правочину виконавчим органом
товариства відповідно до п.22 ч.2 ст.33
Закону України «Про акціонерні
товариства» за відсутності рішення
загальних зборів є підставою для
визнання його недійсним, якщо правочин
не було схвалено в подальшому
загальними зборами акціонерного
товариства (статтія 241 ЦК України).

Розглянувши за змістом позовні вимоги
позивача колегія суддів також враховує
правову позицію , викладену в п.51
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»,
згідно якої законом не передбачено
право акціонера (учасника)
господарського товариства звертатися
до суду за захистом прав чи
охоронюваних законом інтересів
товариства поза відносинами
представництва. На цій підставі
господарським судам належить
відмовляти акціонерам (учасникам)
господарського товариства в
задоволенні позову про укладення,
зміну, розірвання чи визнання
недійсними договорів та інших
правочинів, вчинених господарським
товариством.

Матеріали справи доводять, що позивач є
акціонером відповідача-1 на час
укладення спірних правочинів (а.с.98-104
т.1, а.с. 73 т.4), як вбачається позивач
наполягає на порушенні його
корпоративного права - права на участь
в управлінні товариством.

Згідно з положеннями Закону України
"Про господарські товариства" учасники
мають право: брати участь в управлінні
справами товариства в порядку,
визначеному в установчих документах,
за винятком випадків, передбачених
зазначеним Законом; у розподілі
прибутку товариства та одержувати його
частку (дивіденди); вийти в
установленому порядку з товариства;
одержувати інформацію про діяльність
товариства, а також можуть мати інші
права, передбачені законодавством і
установчими документами товариства.

В розумінні зазначених норм учасник не
наділений суб'єктивним правом щодо
здійснення повноважень власника майна
товариства. Судом не встановлено і
позивач не посилався на те, що він
уповноважений на пред»явлення такого
позову товариством, як і не
встановлено, що таке право надано
позивачу статутом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів у задоволенні позовних вимог
відмовляє в повному обсязі з підстав ,
викладених в постанові апеляційного
суду, змінюючи рішення суду першої
інстанції з підстав неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
99, п. 4 ст. 103, п.4 ч.1 ст.104, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Донецьк на
рішення господарського суду Донецької
області від 25.11.2013 р. по справі №
5006/10/18пн/2012 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 25.11.2013 р. у справі №
5006/10/18пн/2012 змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення
господарського суду Донецької області
від 25.11.2013 р. у справі № 5006/10/18пн/2012:

«У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
м. Донецьк про визнання недійсним
договору купівлі-продажу акцій
Закритого акціонерного товариства
«Ясинуватський завод залізобетонних
виробів» від 14.02.2011 р., укладеного між
ВАТ «Науково-виробниче підприємство
«Техмет», м. Донецьк та ТОВ «Торговий
дім «Техмет», м. Донецьк відмовити.»

В іншій частині рішення залишити без
змін з підстав, викладених в постанові
Донецького апеляційного
господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
через Донецький апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Головуючий
І.В.
Москальова

Судді
А.М.
М'ясищев

Е.В. Сгара

Надруковано 6 примір.:

3- сторонам по справі,

1 - у справу,

1 - господарському суду,

1-апеляц. господ. суду