ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року справа № 919/853/13

Господарський суд міста Севастополя у
складі судді Лотової Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі господарську справу за
позовом Севастопольської міської Ради

(вул. Леніна, буд. 3, м. Севастополь, 99011)

до Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком"

(бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, м. Київ,
01601),

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача

Управління з питань земельних, водних
відносин та містобудування
Севастопольської міської Ради

(вул. Леніна, буд. 3, м. Севастополь, 99011),

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки

за участю представників:

від позивача - Капустін Дмитрій
Миколайович - юрисконсульт довіреність
№ 03-15/6322 від 30.12.13;

від відповідача - Михайлюк Юлія
Володимирівна - юрисконсульт,
довіреність № 1129 від 01.01.2014;

від третьої особи - не з'явився.

Севастопольська міська Рада
звернулась до господарського суду
міста Севастополя із позовом до
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" про зміну умов укладеного
між сторонами договору оренди
земельної ділянки зареєстрованого
08.11.2007 за №77 та викладення пунктів
договору у новій редакції,
запропонованій позивачем.

Позивач просив суд у позовній заяві (т.1
а.с.3-19), додаткових письмових
поясненнях (т.1, а.с.122-126) та клопотанні
про уточнення позовних вимог (т.1
а.с.149-150) змінити умови договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
позивачем та відповідачем, виклавши
пункти договору у наступній редакції:

«На підставі рішень Севастопольської
міської Ради від 20.12.2011 № 2163 «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних межах міста
Севастополя та введення її у дію», від
07.02.2012 №2318 «Про проведення заходів по
введенню в дію нормативної грошової
оцінки земель в адміністративних межах
міста Севастополя», відповідно до п.5
прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про акціонерні
товариства», внести до договору оренди
земельної ділянки загальною площею 0,0777
га, розташованої по вул.Володарського,
8, наданої для обслуговування
адміністративно-виробничої будівлі
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком», укладеного між
Севастопольською міською Радою та
Севастопольською філією ПАТ
«Укртелеком», зареєстрованого
Севастопольською міською філією ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державнім комітеті України по
земельним ресурсам» 08.11.2007 за №77 у
Державному реєстрі земель, наступні
зміни:».

Преамбулу вищевказаного договору
викласти у наступній редакції:

«Севастопольська міська Рада, що
йменується в подальшому
«Орендодавець», що розташована за
адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 3, в
особі голови міської Ради Дойникова
Юрія Васильовича, що діє на підставі
рішення Севастопольської міської Ради
від 16.10.2010 №4, Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
Положення про оренду земельних
ділянок, що затверджено рішенням
Севастопольської міської Ради від
14.10.2003 №1343 (зі змінами та доповненнями),
з однієї сторони, та

Публічного акціонерне товариство
«Укртелеком», що йменується в
подальшому «Орендар»,
ідентифікаційний код юридичної особи
01190103, в особі директора Шачнева
Володимира Валерійовича, з іншої
сторони, уклали зазначений договір про
нижчеслідуюче:»

Пункт 2.3. розділу 2 договору викласти у
наступній редакції:

« 2.3. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки з 01.01.2012 року складає:

479 960,67 грн. (чотириста сімдесят дев'ять
тисяч дев'ятсот шістдесят грн. 67 коп.),
що підтверджується випискою з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
№488-3.1/5, виданої Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 01.02.2012
року.»

Розділ 4 договору викласти у наступній
редакції:

« 4. Оренда плата та порядок розрахунків

4.1. Річна орендна плата за користування
земельною ділянкою встановлюється до
07.02.2012 згідно з п.5.1. ст..288 Податкового
кодексу України у розмірі 3% (трьох
відсотків) від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, з 07.02.2012
встановлюється згідно з Методикою
визначення розмірів орендної плати при
укладанні договорів оренди землі,
затвердженою рішенням міської Ради від
14.10.2003 №1348 (зі змінами та доповненнями)
(далі - Методика) у розмірі 5% (п'яти
відсотків) від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

4.2. Розрахунок розміру орендної плати
за земельну ділянку здійснюється з
урахуванням його цільового
використання та коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством,
за затвердженими Кабінетом Міністрів
України формами, які заповнюються під
час укладення (поновлення) чи зміни
умов договору оренди.

4.3. Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
визначається за формулою:

Нормативна грошова оцінка х Ставку
орендної = Сума річної

земельної ділянки (грн.) плати
(%) орендної плати (грн.)

Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
згідно з розрахунком складає:

- на період з 01.01.2012 до 07.02.2012:

479 960,67 х 0,03:366 х 37 = 1 455,62 грн.

- з 07.02.2012:

479 960,67 х 0,05 = 23 998,03 грн.

4.4. Наведений розрахунок величини
річної орендної плати щорічно
корегується відповідно до п. 4.6. даного
договору.

4.5. Орендна плата за землю оплачується
орендарем у строки та порядку, які
визначені Податковим кодексом України.

4.6. Нарахування розміру орендної плати
за землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції.

Величина річної орендної плати
підлягає щорічному перерахунку у строк
до 1 лютого поточного року залежно від
щорічно індексованої грошової оцінки
земельної ділянки.

Щорічний розрахунок орендної плати
здійснюється орендарем згідно з
умовами даного договору та вимогами
чинного законодавства та погоджується
орендодавцем.

У разі внесення змін до Методики,
щорічний розрахунок розміру орендної
плати здійснюється у відповідності зі
знов затвердженою Методикою.

4.7. У строк до 20 лютого поточного року
щорічний розрахунок орендної плати,
узгоджений з орендодавцем,
представляється орендарем державній
податковій інспекції за місцем
розташування земельної ділянки.

4.8. Розмір орендної плати
переглядається у разі:

- зміни умов господарювання,
передбачених договором, у тому числі
зміни цільового використання
земельної ділянки;

- зміни розміру земельного податку,
збільшення цін та тарифів нормативної
грошової оцінки земельної ділянки;

- зміни розмірів ставок орендної плати
за землю, визначених Методикою;

- погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено актом, складеним за
участю орендодавця;

- в інших випадках, передбачених
законом.

Періодичність перегляду: рішення про
зміни, вказані у пункті 4.9., має бути
прийнято до 15 липня року, який передує
бюджетному періоду, в якому планується
застосування таких змін (плановий
період). В іншому випадку, норми
відповідних рішень застосовуються не
раніше початку бюджетного періоду,
який настає за плановим періодом.

4.9. Розмір орендної плати не залежить
від результатів господарської
діяльності орендаря.

4.10. У разі припинення права
користування земельною ділянкою
орендна плата сплачується за фактичний
період перебування земельної ділянки у
користуванні у поточному році.

4.11. За несвоєчасне внесення орендної
плати стягується пеня у розмірі ставки
пені за несвоєчасну сплату земельного
податку відповідно до законодавства
України.

4.12. Контроль за нарахуванням,
перерахуванням до бюджету, стягненням
заборгованості по орендній платі
здійснюється у порядку, передбаченому
Податковим кодексом України.»

Пункт 5.4. розділу 5 договору викласти у
наступній редакції:

« 5.4. Орендована земельна ділянка або її
частина може за згодою орендодавця
передаватись орендарем у суборенду без
змін цільового використання згідно із
Законом України «Про оренду землі». У
цьому випадку плата за суборенду
земельної ділянки не може перевищувати
розміру орендної плати.».

Розділ 5 договору доповнити пунктом 5.5.
у наступній редакції:

« 5.5. Право на оренду земельної ділянки
не може бути відчужене орендарем іншим
особам, внесено до статутного фонду,
передано у заставу.»

Пункт 9.1.1. розділу 9 договору доповнити
підпунктом ж) наступного змісту:

«ж) дотримання режиму водоохоронних
зон, прибережних захисних смуг, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон, зон особливого режиму
використання земель та територій, які
особливо охороняються.»

Підпункт б) пункту 9.2.2. розділу 9
договору викласти у наступній
редакції:

«б) виконувати зобов'язання
землекористувача відповідно до умов
даного договору, Земельного кодексу
України, Податкового кодексу України;»

Пункт 9.2.2. розділу 9 договору доповнити
підпунктами л), м), н) наступного змісту:

«л) здійснювати оплату послуг по
внесенню відомостей про державну
реєстрацію договору оренди земельної
ділянки та додаткових угод до нього.

м) повідомляти Орендодавця про зміни
своїх реквізитів, в тому числі
організаційно-правової форми,
найменування, юридичної адреси та інше,
у десятиденний строк.

н) у п'ятиденний строк після державної
реєстрації цієї додаткової угоди про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки надати її копію до
органу державної податкової служби за
місцем розташування земельної ділянки
та територіального органу виконавчої
служби, вповноваженої здійснювати
контроль дотримання вимог земельного
законодавства.».

Пункт 12.4 розділу 12 викласти у наступній
редакції:

« 12.4. Орендодавець може відмовитись в
односторонньому порядку від договору
зі звільненням орендодавця від
відповідальності, згідно з Цивільним
кодексом України без укладення
додаткової угоди до даного договору з
моменту прийняття рішення про відмову
від договору у наступних випадках:

- використання орендарем земельної
ділянки не за цільовим призначенням
(використанням);

- використання земельної ділянки з
порушенням екологічних вимог;

- систематичної несплати орендної
плати (протягом 3 місяців);

- не здійснення щорічного перерахунку
розміру орендної плати за землю у
строк, встановлений даним договором;

- передача чи відчуження права оренди
третім особам.»

Пункт 12.5 розділу 12 викласти у наступній
редакції:

« 12.5. Перехід права власності на
орендовану земельну ділянку до іншої
особи, а також реорганізація юридичної
особи - орендаря, не є підставою для
змін умов або розірвання договору.».

Решту пунктів договору оренди землі,
Севастопольською міською філією ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державнім комітеті України по
земельним ресурсам» 08.11.2007 за №77 у
Державному реєстрі земель, залишаються
незмінними та сторони підтверджують
свої зобов'язання по ним.

Позовні вимоги мотивовані
невідповідністю умов договору вимогам
законодавства в частині визначення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та розміру орендної плати та
порядку її сплати.

Ухвалою суду від 24.07.2013 порушено
провадження у справі №919/853/13 та
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Управління з питань
земельних, водних відносин та
містобудування Севастопольської
міської Ради (далі по тексту третя
особа або управління), справа
призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду від 02.12.2013 продовжено
строк вирішення спору до 17.12.2013
відповідно до статті 69 Господарського
процесуального кодексу України.

У зв'язку з перебуванням судді
Альошиної С.М. на лікарняному
відповідно розпорядження керівника
апарату господарського суду міста
Севастополя від 17.12.2013 №514 був
призначений повторний автоматичний
розподіл справи, суддею для розгляду
справи визначено Лотову Ю.В.

Ухвалою суду від 18.12.2013 року справу було
прийнято до розгляду суддею Лотовою
Ю.В. та призначено до розгляду у
судовому засіданні на 14.01.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що СМР
були внесені зміни до Методики
визначення розмірів орендної плати при
укладанні договорів оренди землі, а
20.11.2011 року прийняте рішення «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінці земель в
адміністративних межах міста
Севастополя та введення її в дію», ці
рішення відповідно до статей 288, 289
Податкового кодексу України, Закону
України «Про оренду землі», Закону
України «Про оцінку землі» та Закону
України «Про місцеве самоврядування» є
підставою для внесення змін до
договору оренди земельної ділянки.
Крім того зазначила, що рішенням СМР
від 13.09.2011 року був затверджений
примірний договір оренди земельної
ділянки, а до статей 120 та 140 Земельного
кодексу України, Закону України «Про
оренду землі» та деяких інших законів
були внесені зміни, тому, з метою
приведення договорів оренди землі до
відповідності із зазначеним договором
та нормами закону запропоновано внести
зміни і до інших пунктів договору.

Представник третьої особи вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти внесення змін до
договору заперечувала з підстав
зазначених у відзиві на позов(т.1 а.с.68-73)
та додаткових поясненнях (т.1 а.с.192-193), у
задоволенні позовних вимог просила
відмовити у повному обсязі. Зокрема
зазначила, що внесення змін до Методики
визначення розмірів орендної плати при
укладанні договорів оренди землі не є
підставою для перегляду орендної плати
по договорам оренди, укладеним до
внесення таких змін. Також
відповідачем було зазначено, що
позивачем у позовній заяві фактично
була здійснена зміна підстави для
нарахування розміру орендної плати, а
саме цільове використання землі.
Зокрема, позивачем був застосований
підпункт 26 «Адміністративні
приміщення (офіси)» пункту 2
«Комерційне використання» Додатку до
рішення від 13.04.2010 №9922, з розміром
річної орендної плати за земельні
ділянки 5% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, але у
договорі оренди земельної ділянки
зареєстрованого 08.11.2007 за №77
річна орендна плата встановлена
відповідно до п.55 Методики визначення
розмірів орендної плати при укладанні
договорів оренди землі «Інші об'єкти
транспорту і зв'язку» пункту 3 Додатку
до рішення від 13.04.2010 №9922, з розміром
річної орендної плати за земельні
ділянки 4% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки. Також
відповідачем було зазначено, що
позивач у позовній заяві фактично
вимагає збільшити розмір орендної
плати за попередні періоди, за котрі
відповідач свої зобов'язання щодо
сплати орендної плати виконав в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши пояснення представників
учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ :

12.09.2007 між Севастопольською міською
Радою (далі - позивач, Орендодавець) та
відкритим акціонерним товариством
«Укртелеком» (далі -відповідач,
Орендар) укладено договір оренди
земельної ділянки, за умовами якого
Орендодавець відповідно до рішення
Севастопольської міської Ради № 1703 від
14.03.2007 року надав, а Орендар прийняв в
строкове платне користування земельну
ділянку для обслуговування
адміністративно-виробничої будівлі
відкритого акціонерного товариства
«Укртелеком», з віднесенням цих земель
до категорії земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення, яка
розташована за адресою: м. Севастополь,
вул.Володарського, 8 (далі по тексту -
Договір), зареєстрований
Севастопольською міською філією ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державнім комітеті України по
земельним ресурсам» 08.11.2007 за №77.
(т.1 а.с. 21-29).

Згідно з пунктом 2.1. Договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 0,0777 га.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що він
укладений строком на 25 років.

Актом прийому-передання земельної
ділянки від 13.09.2007 року був засвідчений
факт передання орендованої земельної
ділянки відповідачу. (т.1 а.с.33)

Згідно з пунктом 2.3. Договору
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки складає:

а) 340 814 грн. (триста сорок тисяч
вісімсот чотирнадцять грн. 00 коп.), що
підтверджується випискою з технічної
документації по нормативної грошової
оцінки земельної ділянки № 599/1, виданої
Севастопольським міським управлінням
земельних ресурсів від 24.04.2007р.

Пунктом 4.1. Договору передбачалось, що
річна орендна плата за користування
земельною ділянкою встановлюється
відповідно до Методики визначення
розмірів орендної плати при укладенні
договорів оренди землі, затвердженої
рішенням міської Ради № 1348 від 14.10.2003
року (далі - Методика), у розмірі 1,5 %
(полутора відсотків) від грошової
оцінки земельної ділянки.

Пункт 4.2. Договору встановлював, що
розмір річної орендної плати за
користування земельною згідно з
розрахунком складає:

340 814 х 0,015 = 5 112,21 грн.

Відповідно до пункту 4.7 Договору у разі
порушення, передбачених даним
Договором розмір річної орендної плати
переглядається у випадках:

- зміни умов господарювання,
передбачених Договором;

- зміни розмірів земельного податку,
підвищення нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, у тому числі
внаслідок інфляції та індексації;

- погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини Орендаря,
що підтверджено актом, складеним за
участю Орендодавця;

- в інших випадках, передбачених
законом

- періодичність перегляду: у поточному
році змін, що вказані у пункті 4.7.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням Севастопольської міської
Ради від 14.10.2003 № 1348 затверджено
Методику визначення розмірів орендної
плати при укладенні договорів оренди
землі (далі - Методика).(т.1, а.с.175-180).

З метою приведення розмірів ставок
щорічної орендної плати за земельні
ділянки у відповідність із Законом
України „Про оренду землі" рішенням
Севастопольської міської Ради № 3701 від
13.02.2008, на підставі Законів України
„Про Державний бюджет України на 2008
рік", „Про плату за землю" до Методики
були внесені певні зміни(т.1, а.с.132-137).

Вказаними змінами встановлений
наступний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які використовуються
для (Додаток до рішення
Севастопольської міської Ради № 3701 від
13.02.2008 (т.1, а. с. 133-137)):

- цільове призначення земельної
ділянки: «адміністративні приміщення
(офіси)»: 5,0% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки;

- цільове призначення земельної
ділянки: «інші об'єкти транспорту та
зв'язку» : 4,0% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

Рішенням Севастопольської міської
Ради від 13.09.2011 № 1326 внесено зміни до
рішення № 1343 від 14.10.2003 „Про
затвердження Положення про порядок
передачі в оренду земельних ділянок
несільськогосподарського призначення"
та затверджено у новій редакції
Примірний договір оренди земельної
ділянки (Додаток 2). (т.1, а.с.141-148).

20.12.2011 Севастопольською міською Радою
прийняте рішення № 2163 „Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних межах міста
Севастополя та введення її в дію" (далі -
Рішення № 2163) (т.1, а. с. 34).

07.02.2012 Севастопольською міською Радою
прийнято рішення № 2318 „Про проведення
заходів щодо введення в дію
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних межах міста
Севастополя" (далі - Рішення № 2318). (т.1, а.
с. 35).

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 0,0777 га за адресою:
м.Севастополь, вул. Володарського, 8,
станом на 01.02.2012 складає 479 960,67 грн, що
підтверджується витягом з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки Головного
управління Держкомзему у місті
Севастополі № 488-3.1/5 від 01.02.2012 (т.2, а. с.
29).

У виконання рішення Севастопольської
міської Ради від 07.02.2012 №2318 "Про
проведення заходів по введенню в дію
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних мережах міста
Севастополя" листом від 27.12.2012 №03-15/6476
Севастопольська міська Рада
звернулася до орендаря з пропозицію
підписати додаткову угоду про внесення
змін до договору оренди землі, надавши
проект угоди та розрахунок розміру
орендної плати за користування
означеною земельною ділянкою на 2012 рік
(т.1, а.с. 36-43).

Однак орендарем не було узгоджені
зміни до договору, запропоновані
орендодавцем.

Вказані обставини стали підставою для
звернення позивача з позовом.

Спірні правовідносини сторін виникли
із договору оренди землі, тобто є
земельними правовідносинами, а тому
підпадають під правове регулювання як
загальних норм Цивільного кодексу
України, так і спеціальних норм
Земельного кодексу України,
Податкового кодексу України та Закону
України «Про оренду землі».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 16
Цивільного кодексу України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, зміна
правовідношення.

Статтею 20 Господарського кодексу
України передбачено, що держава
забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом, у тому числі, установлення,
зміни і припинення господарських
правовідносин. Порядок захисту прав
суб'єктів господарювання та споживачів
визначається цим Кодексом, іншими
законами.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 та 4 статті 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

З урахуванням зазначених норм суд
вважає, що позивач мав право звернутись
до суду із зазначеним позовом, а спосіб
захисту вибраний СМР відповідає
діючому законодавству.

Відповідно до частини першої статті 93
Земельного кодексу України та статті 1
Закону України «Про оренду землі»
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (кадастровий
номер, місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. (частина 1 статті 15
Закону України «Про оренду землі»)

Орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
(частина 1 статті 21 Закону України «Про
оренду землі»).

Відповідно до умов договору та вимог
діючого законодавства орендна плата за
землю залежить від нормативної
грошової оцінки землі.

У своїй позовній заяві СМР просило суд
внести зміни до пункту 2.3. Договору
виклавши його у наступній редакції:

« 2.3. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки з 01.01.2012 року складає:

479 960,67 грн. (чотириста сімдесят дев'ять
тисяч дев'ятсот шістдесят грн. 67 коп.),
що підтверджується випискою з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
№488-3.1/5, виданої Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 01.02.2012
року.»

Суд вважає, що ці вимоги позивача
підлягають задоволенню щодо
встановлення нормативної грошової
оцінки земельної ділянки з 01.01.2012 року з
огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про оцінку
земель» встановлено, що нормативна
грошова оцінка земельних ділянок -
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений за
встановленими і затвердженими
нормативами.

Відповідно до частини 5 статті 5 Закону
України «Про оцінку земель» нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
використовується для визначення
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
вартості земельних ділянок площею
понад 50 гектарів для розміщення
відкритих спортивних і
фізкультурно-оздоровчих споруд, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Частиною 1 статті 15 цього закону
передбачено, що підставою для
проведення оцінки земель (бонітування
ґрунтів, економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок) є рішення органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування.

20.11.2011 року Севастопольською міською
Радою було прийняте рішення № 2163 «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних межах міста
Севастополя та введення її в дію».
Згідно із зазначеним рішенням було
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних межах міста
Севастополя, нормативну грошову оцінку
земель в адміністративних межах міста
Севастополя введено в дію з 01.01.2012 року,
Головне управління Держкомзему
України в м. Севастополі зобов'язано
забезпечити надання виписок з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки.

Згідно з пунктом 1 рішення СМР № 2318 «Про
проведення заходів по введення в дію
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних межах міста
Севастополя» від 07.02.2012 управління
зобов'язано після надання орендарями
виписок з технічної документації про
нормативну грошову оцінку внести
відповідні зміни в діючи договори.

Як було встановлено під час розгляду
справи 13.12.2012 року підприємством був
одержаний витяг №488-3.1/5 з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки згідно з яким
нормативна грошова оцінка була
встановлена у розмірі 479 960,67 грн.

Підпунктом 9.1.10 пункту 9.1. статті 9
Податкового кодексу України
встановлено, що плата за землю
відноситься до загальнодержавних
податків та зборів.

Відповідно до пункту 271.1. статті 271
Податкового кодексу України в
редакції, що діяла на момент прийняття
рішень СМР № 2163 та № 2318, базою
оподаткування є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом.

Пунктом 288.7. статті 288 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно з пунктом 285.1. статті 285
Податкового кодексу України базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік.

Відповідно до пункту 286.2. статті 286
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Враховуючи вищезазначені норми права
та те, що нова нормативна грошова
оцінка землі в адміністративних межах
міста Севастополя введена у дію з 01.01.2012
року, вона повинна діяти для усіх
землекористувачів саме з цієї дати.

Таким чином, з 01.01.2012 році повинна була
діяти нормативна грошова оцінка згідно
з витягом № №488-3.1/5 від 01.02.2012 року. А
тому, вимоги щодо внесення змін до
пункту 2.3 договору в частині
встановлення нормативної грошової
оцінки земельної ділянки з 01.01.2012 року у
розмірі 479 960,67 грн. правомірна та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

СМР була заявлена вимога про
викладення пункту 4.1. розділу 4 у новий
редакції, а саме: «4.1. Річна орендна
плата за користування земельною
ділянкою встановлюється до 07.02.2012
згідно з п.5.1. ст.288 Податкового кодексу
України у розмірі 3% (трьох відсотків)
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, з 07.02.2012
встановлюється згідно з Методикою
визначення розмірів орендної плати при
укладанні договорів оренди землі,
затвердженою рішенням міської Ради від
14.10.2003 №1348 (зі змінами та доповненнями)
(далі - Методика) у розмірі 5% (п'яти
відсотків) від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.»

Суд вважає, що ця вимога підлягає
частковому задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 206 Земельного
кодексу України використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка. Плата за
землю справляється відповідно до
закону.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України. (Частина 2
статті 21 Закону України «Про оренду
землі»)

Підпунктом 9.1.10 пункту 9.1. статті 9
Податкового кодексу України
встановлено, що плата за землю
відноситься до загальнодержавних
податків та зборів.

Відповідно до статті 288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Платником орендної
плати є орендар земельної ділянки.
Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду. Розмір та
умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі статтею 274 Податкового
кодексу України ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки, за винятком земельних
ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276
цього Кодексу.

Підпунктами 288.5.1 та 288.5.2 пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України
передбачено, що розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом, тобто трьох відсотків від
нормативної грошової оцінки землі. Не
може перевищувати - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Пунктом 4.7 Договору визначено, що
розмір орендної плати переглядається у
випадках: зміни умов господарювання,
передбачених договором; зміни розмірів
земельного податку, у тому числі
внаслідок інфляційних процесів;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено актом, складеним з
участю Орендодавця; в інших випадках,
передбачених законом.

Позовні вимоги про внесення змін до п.
4.1 Договору обґрунтовані
невідповідністю умов договору
Методики.

Статтею 13 Закону України „Про оренду
землі" визначено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (кадастровий
номер, місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки (ч. 1 ст. 15 Закону
України „Про оренду землі").

Орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою (ч. 1
ст. 21 Закону України „Про оренду
землі").

Статтею 632 Цивільного кодексу України
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Сторони у договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо зазначено про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами (стаття 6
Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
виключної компетенції міської ради
віднесені питання вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин та
затвердження ставок земельного
податку відповідно до Податкового
кодексу України.

Частиною 1 статті 73 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов
висновку, що орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, а тому
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору, як і невідповідність
її розміру діючим нормативним актам. А
тому, наявні підстави для зміни розміру
орендної плати у договорі через його
невідповідність розміру,
встановленому законодавством, як на
момент виникнення спору між сторонами,
так і на момент його вирішення судом, а
відтак і наявність у позивача права
вимагати від відповідача приведення
цього договору у відповідність до
вимог законодавства шляхом внесення
відповідних змін з метою усунення
порушення сторонами договору вимог
законодавства, обов'язкового для
позивача і відповідача.

Згідно з пунктом 13 Типового договору
оренди землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 220 від
03.03.2004, розмір орендної плати
переглядається у разі зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством,
та в інших випадках, передбачених
законом.

Таким чином, Методика визначення
розміру орендної плати, затверджена
відповідним рішенням Севастопольської
міської Ради (з наступними змінами та
доповненнями), є обов'язковою для
виконання позивачем.

Як указувалося вище, рішенням
Севастопольської міської Ради № 3701 від
13.02.2008 були внесені зміни до Методики
визначення розмірів орендної плати при
укладенні договорів оренди землі в
частині встановлення розмірів ставок
щорічної орендної плати за земельні
ділянки.

Рішенням Севастопольської міської
ради № 6529 від 18.03.2009 „Про внесення змін
до рішення міської ради № 1348 від 14.10.2003
„Про затвердження Методики визначення
розмірів орендної плати при укладанні
договорів оренди землі" до пункту 2.4
Методики визначення розмірів орендної
плати були внесені зміни, відповідно до
яких розрахунок розміру орендної плати
згідно з дійсною Методикою виконується
Управлінням з питань земельних, водних
відносин та містобудування
Севастопольської міської ради у складі
договору оренди земельної ділянки чи
додаткової угоди до договору оренди
земельної ділянки.

Згідно з частиною третьою пункту 6.1
Положення про оренду земельних
ділянок, затвердженого рішенням
Севастопольської міської Ради № 1326 від
13.09.2011 „Про внесення змін в рішення
Севастопольської міської Ради № 1343 від
14.10.2003 „Про затвердження Положення про
порядок передачі в оренду земельних
ділянок несільськогосподарського
призначення", величина річної орендної
плати підлягає щорічному перерахунку в
залежності від щорічної індексації
грошової оцінки земельної ділянки, і в
разі зміни розмірів ставок орендної
плати за землю здійснюється відповідно
до знову затверджених ставок розміру
орендної плати.

Виходячи з умов договору та вимог
чинного законодавства орендна плата за
землю залежить від нормативної
грошової оцінки землі. Оскільки
сторонами в договорі оренди
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна
мінімального розміру цієї плати, у тому
числі зміна методики її розрахунку, є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що використання іншої орендної ставки
ніж встановленої Севастопольською
міською Радою, є таким, що суперечить
чинному законодавству України.

Судом встановлено, що рішенням
Севастопольської міської Ради від
14.10.2003 року за № 1348 була затверджена
Методика визначення розмірів орендної
плати при укладенні, продовженні та
поновленні договорів оренди землі (т.1,
а.с.175-180). Відповідно до рішення СМР № 3701
від 13.02.2008 року (тобто після укладення
договору) був викладений у новий
редакції розділ 3 додатку до рішення №
1348. Зокрема розмір орендної плати за
земельні ділянки, які використовуються
за цільовим призначенням земельної
ділянки «інші об'єкти транспорту та
зв'язку» встановлюється у розмірі 4% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки (т.1, а.с.132-137). Такий самий розмір
орендної плати за земельні ділянки за
цільовим призначенням земельної
ділянки «інші об'єкти транспорту та
зв'язку» у розмірі 4% встановлюється
рішенням СМР №5534 від 21.05.2013 «Про
затвердження Методики встановлення
розмірів орендної плати за земельні
ділянки в адміністративних межах міста
Севастополя».(т.2, а.с.13-28).

Пунктом 1.3 рішення № 2318 було
передбачено, що за результатом
інвентаризації договорів оренди
земельних ділянок необхідно привести
ставки орендної плати до відповідності
з діючим законодавством та Методикою
шляхом внесення відповідних змін у
договори оренди.

Позивач у позовній заяві просив суд
викласти пункт 4.1 Договору у наступній
редакції:

« 4.3. Річна орендна плата за
користування земельною ділянкою
встановлюється до 07.02.2012 згідно з п.5.1.
ст.288 Податкового кодексу України у
розмірі 3% (трьох відсотків) від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, з 07.02.2012 встановлюється згідно
з Методикою визначення розмірів
орендної плати при укладанні договорів
оренди землі, затвердженою рішенням
міської Ради від 14.10.2003 №1348 (зі змінами
та доповненнями) (далі - Методика) у
розмірі 5% (п'яти відсотків) від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.»

Що не відповідає рішенню СМР № 3701 від
13.02.2008 року, яким визначений розмір
орендної плати за земельні ділянки, які
використовуються за цільовим
призначенням земельної ділянки «інші
об'єкти транспорту та зв'язку» у
розмірі 4,0%.

Тому, позовні вимоги у частині
встановлення у Договорі розміру
орендної плати у 5% не є обґрунтованими
та підлягають задоволенню в частині
встановлення у Договорі розміру
орендної плати у 4% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.

Разом з тим, позивач зазначив, що такій
розмір орендної плати повинен
застосовуватись з 07.02.2012 року, але не
надав суду будь-яких доказів та
обґрунтування чому новий розмір має
діяти саме з цієї дати.

Відповідно до частини 3 статті 653
Цивільного кодексу України у разі
зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни. Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Враховуючи цю норму права новий розмір
орендної плати повинен
застосовуватись саме з моменту
набрання цим рішенням законної сили.

Те саме зазначено і у пункті 2.19
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин".

Необхідність визначення у нової
редакції Договору розміру орендної
плати за інші попередні періоди
позивачем належним чином не
обґрунтовано.

Звернення позивача до відповідача з
пропозицією внести зміни до договору
мало місце 27.12.2012. При цьому, звернення
до суду з відповідним позовом
відбулось лише 23.07.2013.

З урахуванням вищезазначених обставин
та норм права суд дійшов висновку, що
розмір орендної плати у 4 % має бути
встановлений з моменту набрання цим
рішенням законної сили, у частині
позовних вимог щодо встановлення у
додатковій угоді розміру орендної
плати за попередні періоди має бути
відмовлено.

Позивач просив суд внести зміни у
Договір та викласти пункт 4.3 (в діючої
редакції договору пункт 4.2) в наступній
редакції:

« 4.3. Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
визначається за формулою:

Нормативна грошова оцінка х Ставку
орендної = Сума річної

земельної ділянки (грн.) плати
(%) орендної плати (грн.)

Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
згідно з розрахунком складає:

- на період з 01.01.2012 до 07.02.2012:

479 960,67 х 0,03:366 х 37 = 1 455,62 грн.

- з 07.02.2012:

479 960,67 х 0,05 = 23 998,03 грн.»

Суд вважає, що ця вимога підлягає
частковому задоволенню з урахуванням
наступного.

Згідно з пунктом 2.3 Методики розмір
річної орендної плати визначається в
залежності від цільового призначення
земельної ділянки та інших факторів у
відсотках від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки. Такий
принцип визначення річної орендної
плати за землю відповідає статтям 274,
285-288 Податкового кодексу України.

Таким чином, формула визначення річної
орендної плати, що передбачена у
першому реченні, запропонованої
редакції пункту 4.3, відповідає вимогам
діючого законодавства.

Але зазначені позивачем величина
річної орендної плати з урахуванням
нової нормативної грошової оцінки, та
розміру орендної плати (5%) не
відповідають діючому законодавству.

Судом встановлено, що розмір орендної
плати у 4 % має бути встановлений з
моменту набрання цим рішенням законної
сили, а тому позовні вимоги у частині
внесення змін у Договір підлягають
задоволенню частково в частині
внесення змін у Договір та викладання
пункту 4.3 (в діючої редакції договору
пункт 4.2) в наступній редакції:

« 4.3. Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
визначається за формулою:

Нормативна грошова оцінка х Ставку
орендної = Сума річної

земельної ділянки (грн.) плати
(%) орендної плати (грн.)

Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
згідно з розрахунком складає:

479 960,67 х 0,04.»

Разом з тим, відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

СМР не доведено обґрунтованість
перерахунку орендної плати з 01.01.2012 , а
тому, суд вважає вимоги позивача про
внесення цих змін до договору
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо змін
до розділу 4, крім пунктів 4.1 та 4.3,
пункту 5.4., 5.5, пунктів 12.4 та 12.5,
доповнення Договору підпункту ж)
пункту 9.1.1, підпунктів л), м), н) пункту
9.2.2, то суд вважає ці вимоги такими, що
не підлягають задоволенню.

Стаття 179 Господарського кодексу
України встановлено, що
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями. При укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі: вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству;
примірного договору, рекомендованого
органом управління суб'єктам
господарювання для використання при
укладенні ними договорів, коли сторони
мають право за взаємною згодою
змінювати окремі умови, передбачені
примірним договором, або доповнювати
його зміст; типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови;
договору приєднання, запропонованого
однією стороною для інших можливих
суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі
вступу в договір не мають права
наполягати на зміні його змісту.
Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.3. та 1.5
рішення № 2318 управління було
зобов'язано:

- після надання орендарями виписок з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку, затвердженою рішенням
СМР № 2163 від 20.12.2011, внести відповідні
зміни до діючих договорів оренди
земельних ділянок (п. 1.1);

- за результатом інвентаризації
договорів оренди земельних ділянок
необхідно привести ставки орендної
плати до відповідності з діючим
законодавством та Методикою шляхом
внесення відповідних змін у договори
оренди (п.1.3);

- направити на адресу орендарів
пропозиції про намір внести зміни до
договорів оренди земельних ділянок
(п.1.5.).

Рішенням СМР від 13.09.2011 № 1326 хоча і був
затверджений примірний договір
земельної ділянки, але питання щодо
приведення діючих договорів до
відповідності із затвердженим
примірним договором не вирішувалось.

З урахуванням викладеного, суд вважає
необхідним в задоволенні цих вимог
відмовити.

Що стосується позовних вимог щодо змін
до преамбули договору, то суд вважає, що
в преамбулі Договору встановлюються
установчі дані та реквізити сторін,
зміст преамбули Договору не змінює
обсяг прав та обов'язків сторін. А тому,
зазначити у преамбулі договору на
підставі яких документів діє та чи інша
сторона є правом цієї сторони. Таким
чином, суд вважає, що позовні вимоги у
цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін.

У пункті 4.1. постанови пленум Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що судовий збір у справах
зі спорів, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів,
покладається на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
обґрунтованих пропозицій другої
сторони. Якщо розбіжності між
сторонами вирішено частково на користь
однієї із сторін і частково на користь
другої сторони, то витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору, розподіляються
між обома сторонами з урахуванням
кількості та змісту прийнятих
господарським судом пропозицій кожної
із сторін (зокрема, у залежності від
кількості пунктів спірного договору,
прийнятих судом у редакції позивача і
відповідача).

Таким чином, судовий збір підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись статтями 32, 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Змінити умови укладеного між
Севастопольською міською Радою (вул.
Леніна, 3, м. Севастополь, 99011,
ідентифікаційний код 24872845) та
публічним акціонерним товариством
"Укртелеком" (бульвар Тараса Шевченка,
буд. 18, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код
21560766) договору оренди земельної
ділянки від 12.09.2007 року,
зареєстрованого Севастопольською
міською філією ДП «Центр державного
земельного кадастру при Державнім
комітеті України по земельним
ресурсам» 08.11.2007 за №77, виклавши
пункти договору у новій редакції,
запропонованій позивачем:

«На підставі рішень Севастопольської
міської Ради від 20.12.2011 № 2163 «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель в
адміністративних межах міста
Севастополя та введення її у дію», від
07.02.2012 №2318 «Про проведення заходів по
введенню в дію нормативної грошової
оцінки земель в адміністративних межах
міста Севастополя», відповідно до п.5
прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про акціонерні
товариства», внести до договору оренди
земельної ділянки загальною площею 0,0777
га, розташованої по вул.Володарського,
8, наданої для обслуговування
адміністративно-виробничої будівлі
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком», укладеного між
Севастопольською міською Радою та
Севастопольською філією ПАТ
«Укртелеком», зареєстрованого
Севастопольською міською філією ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державнім комітеті України по
земельним ресурсам» 08.11.2007 за №77 у
Державному реєстрі земель, наступні
зміни:».

2.1. Преамбулу вищевказаного договору
викласти у наступній редакції:

«Севастопольська міська Рада, що
йменується в подальшому
«Орендодавець», що розташована за
адресою: м. Севастополь, вул. Леніна, 3, в
особі голови міської Ради Дойникова
Юрія Васильовича, що діє на підставі
рішення Севастопольської міської Ради
від 16.10.2010 №4, Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
Положення про оренду земельних
ділянок, що затверджено рішенням
Севастопольської міської Ради від
14.10.2003 №1343 (зі змінами та доповненнями),
з однієї сторони, та

Публічного акціонерне товариство
«Укртелеком», що йменується в
подальшому «Орендар»,
ідентифікаційний код юридичної особи
01190103, в особі директора Шачнева
Володимира Валерійовича, з іншої
сторони, уклали зазначений договір про
нижчеслідуюче:»

2.2. Пункт 2.3. договору викласти у
наступній редакції:

« 2.3. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки з 01.01.2012 року складає:

479 960,67 грн. (чотириста сімдесят дев'ять
тисяч дев'ятсот шістдесят грн. 67 коп.),
що підтверджується випискою з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
№488-3.1/5, виданої Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 01.02.2012
року.»

2.3. Пункт 4.1. договору викласти у
наступній редакції:

«4.1. Річна орендна плата за
користування земельною ділянкою
встановлюється згідно з Методикою
визначення розмірів орендної плати при
укладанні договорів оренди землі,
затвердженою рішенням міської Ради від
14.10.2003 №1348 (зі змінами та доповненнями)
(далі - Методика) у розмірі 4% (чотирьох
відсотків) від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.»

2.4. Пункт 4.2. договору викласти у
наступній редакції:

« 4.2. Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
визначається за формулою:

Нормативна грошова оцінка х Ставку
орендної = Сума річної

земельної ділянки (грн.) плати
(%) орендної плати (грн.)

Величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
згідно з розрахунком складає:

479 960,67 х 0,04.»

Решта пунктів договору оренди землі,
зареєстрованого Севастопольською
міською філією ДП «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах» 08.11.2007 за №77,
залишається незмінними та сторони
підтверджують свої зобов'язання по ним.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" (бульвар Тараса
Шевченка, буд. 18, м. Київ, 01601,
ідентифікаційний код 21560766)) на користь
Севастопольської міської Ради (вул.
Леніна, 3, м. Севастополь, 99011,
ідентифікаційний код 24872845) 218,48 грн.
(двісті вісімнадцять грн. 48 коп.)
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
суду законної сили.

Повне рішення складено 20.01.2014.

Суддя
Ю.В. Лотова