ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"08" січня 2014 р.
Справа № 902/1518/13

за позовом: Прокурора Ямпільського
району Вінницької області (вул.
Жовтнева, 92, м. Ямпіль, Вінницька
область, 24500) в інтересах держави в
особі: Ямпільської районної державної
адміністрації (вул. Леніна, 132, м. Ямпіль,
Вінницька область, 24500),
Слободо-Підлісівської сільської ради
(вул. Котовського, 40, с.
Слобода-Підлісівська, Ямпільський
район, Вінницька область, 24145)

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

про повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки, приведення її у
придатний для використання стан та
стягнення шкоди в сумі 55 290,57 грн.

Суд:

Головуючий суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Матущак О.

Представники :

прокурор: Трачук Т.Є.;

1-го позивача: Стариш С.А. - за
дорученням;

2-го позивача: Льодовський В.П. -
сільський голова;

відповідач: ОСОБА_1;

Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області:
Слободянюк С.О. - за дорученням;

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Ямпільського району
Вінницької області в інтересах держави
в особі: Ямпільської районної
державної адміністрації та
Слободо-Підлісівської сільської ради
звернувся до господарського суду
Вінницької області з позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки, приведення її у
придатний для використання стан та
стягнення шкоди в сумі 55 290,57 грн.

Позовні вимоги мотивовано наступним.

Протягом 2013 року державним інспектором
сільського господарства України у
Вінницькій області відповідно до
статей 6, 10 ЗУ «Про державний контроль
за використанням та охороною земель»,
п.п. 4, 5 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, враховуючи лист Управління
СБУ у Вінницькій області від 07.03.2013р.
№53/Я-136-87, відповідно до наказу
Держсільгоспінспекції у Вінницькій
області від 11.03.2013р. №306 було здійснено
позапланову перевірку дотримання
вимог земельного законодавства
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 при
використанні земель на території
Слободо-Підлісівської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області.

Під час проведення перевірки 01.04.2013р.
встановлено, що відповідач
використовує земельні ділянки
загальною площею 48,24 га, в тому числі:
28,24 га із земель резервного фонду та 20,00
га із земель запасу
Слободо-Підлісівської сільської ради,
за межами населеного пункту с.
Слобода-Підлісівська Ямпільського
району, для ведення городництва.
Вказані земельні ділянки
використовуються на підставі
розпорядження Ямпільської
райдержадміністрації від 23.03.2011 року
№155 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на
складання проекту із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, що
посвідчує право оренди на земельні
ділянки для ведення городництва за
межами населеного пункту с.
Слободо-Підлісівської сільської ради»,
за відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про їх
передачу у власність або надання у
користування (оренду) та за відсутності
відповідного правочину щодо таких
земельних ділянок, що є порушенням
вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу
України.

Також перевіркою встановлено, що
відповідач використовує земельну
ділянку площею 20,73 га
сільськогосподарського призначення із
земель не витребуваних земельних
часток (паїв) на території
Слободо-Підлісівської сільської ради
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
підставі договору оренди землі
укладеного в 2010 році з Ямпільською
райдержадміністрацією, терміном на 1
(один) рік. Після закінчення строку дії
договору оренди, дана земельна ділянка
не була повернута орендодавцеві, а саме
Ямпільській районній державній
адміністрації та використовувалась в
подальшому гр. ОСОБА_1 для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, чим було порушено строки
повернення тимчасово зайнятої
земельної ділянки.

За фактом вказаних порушень було
складено протоколи № 000360 від 01.04.2013р. та
№ 000380 від 01.04.2013р. про адміністративне
правопорушення, відповідача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.ст. 53-1, 54 КупАП.
01.04.2013р. Державною інспекцією
сільського господарства у Вінницькій
області винесено приписи № 000600 та №
000599, якими відповідача зобов'язано в
30-денний термін вжити заходів по
усуненню виявленого порушення вимог
земельного законодавства.

10.06.2013р. державним інспектором
сільського господарства у Вінницькій
області, у присутності гр. ОСОБА_1
складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства.

10.06.2013р. Державною інспекцією
сільського господарства у Вінницькій
області винесено припис № 001075, яким
відповідача зобов'язано в 30-денний
термін вжити заходів по усуненню
виявленого порушення. В ході перевірки
складено протокол № 000594 від 10.06.2013р. про
адміністративне правопорушення,
відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.188,5 КупАП.

Прокурор, посилаючись на ст. 1 ЗУ «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», ст.ст. 102-1, 212 ЗК
України, п. 12 Перехідних положень ЗК
України, просить винести рішення, яким:
зобов'язати відповідача повернути
самовільно зайняту земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
загальною площею 48,24 га в тому числі: 28,24
га із земель резервного фонду та 20,00 га
із земель запасу Слободо-Підлісівської
сільської ради, за межами населеного
пункту с. Слобода-Підлісівська
Ямпільського району Вінницької
області та привести її у придатний для
використання стан; стягнути з
відповідача шкоду, заподіяну внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки в сумі 55290,57 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2013 р. порушено
провадження у даній справі з
призначенням судового засідання на
28.11.2013 р.

Відповідач у відзиві від 28.11.2013 р. проти
позову заперечив, посилаюсь на те, що
сума збитків, яка є предметом спору ним
сплачена на підставі угод про
добровільне відшкодування збитків,
заподіяних тимчасовим зайняттям
земельної ділянки, а на земельну
ділянку відповідно до розпорядження
Ямпільської райдержадміністрації вже
виготовлено технічну документацію (а.с.
96).

Ухвалою суду від 28.11.2013р. розгляд справи
відкладено на 08.01.2014р.

26.12.2013р. до суду від першого позивача
надійшов лист № 01-1-14-2841, в якому
останній повідомляє, що з 01.01.2013р.
райдержадміністрації обмежено в
повноваженнях щодо розпорядження
землями за межами населених пунктів.

В судове засідання 08.01.2014р. з»явились
прокурор, представники позивачів,
відповідач та викликаний на підставі
ст. 30 ГПК України представник Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області.

Прокурор підтримав заяву № 03 вих-14 від
08.01.2014р., що надійшла до суду каналами
факсимільного зв'язку про припинення
провадження у справі, в зв»язку з тим,
що прокуратурою району у даній справі
невірно визначено позивача.

Суд, дослідивши дану заяву, не приймає
її до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.5.17. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом ДСА
України від 20.02.2013р. N 28, документи,
отримані електронною поштою без
електронного цифрового підпису або
каналами факсимільного зв'язку, не
належать до офіційних. У разі
надсилання електронних документів без
електронного цифрового підпису та
факсограм необхідно надсилати також
оригінал документа в паперовій формі.

Разом з тим, в супереч вищевикладеного,
прокурором оригінал заяви № 03 вих-14 від
08.01.2014р. в паперовій формі не надіслано.

Відповідач підтримав подану до суду
заяву б/н від 06.01.2014р. про відкладення
розгляду справи на один місяць, в
зв»язку з відрядженням представника
відповідача до м. Києва.

Прокурор стосовно даної заяви поклався
на розсуд суду. Представники позивачів
проти задоволення заяви відповідача не
заперечили.

Суд, дослідивши заяву б/н від 06.01.2014р.,
заслухавши думку учасників судового
процесу, відмовив в її задоволенні,
оскільки викладені в ній обставини не
є підставою для відкладення розгляду
справи. Крім того, відкладення розгляду
справи в межах строку передбаченого ч. 1
ст. 69 ГПК України не можливе, оскільки
строк вирішення даної справи спливає
08.01.2014р. Заяву про продовження строку
розгляду справи учасниками процесу не
подано.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов такого
висновку.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» від 06.09.2012р. N
5245-VI (із змінами і доповненнями,
внесеними ЗУ від 14.05.2013р. N 233-VI) внесено
зміни до Земельного кодексу.

Землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю (ч. 1 ст. 83
ЗК України).

У комунальній власності перебувають: а)
усі землі в межах населених пунктів,
крім земельних ділянок приватної та
державної власності; б) земельні
ділянки, на яких розташовані будівлі,
споруди, інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності незалежно від
місця їх розташування (ч.2 ст. 83 ЗК
України в редакції Закону № 5245-VI
від06.09.2012р.)

Відповідно до ч. 1,2 ст. 84 ЗК України, у
державній власності перебувають усі
землі України, крім земель комунальної
та приватної власності. Право
державної власності на землю
набувається і реалізується державою
через органи виконавчої влади
відповідно до повноважень, визначених
цим Кодексом.

Повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин визначені статтею 12 ЗК
України. Зокрема, відповідно до п. а) ст..
12 ЗК України, до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад.

Згідно з п. а) ст. 13 ЗК України, до
повноважень Кабінету Міністрів
України в галузі земельних відносин
належить розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. є-1 ст. 15-1 ЗК України, до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
належить розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Статтею 17 ЗК України визначено
повноваження місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин. Так, відповідно до п. а) ст.. 17
ЗК України, до повноважень місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державне агентство земельних ресурсів
України (п. 1 в редакції Указу
Президента України від 03.01.2012 р. N 1/2012),
- далі Положення, Державне агентство
земельних ресурсів України
(Держземагенство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України (далі - Міністр),
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері земельних
відносин та топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Згідно з п. 6-1 п. 4 Положення,
Держземагенство України відповідно до
покладених на нього завдань передає
відповідно до закону безпосередньо або
через визначені в установленому
порядку територіальні органи земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або в користування для всіх
потреб (пункт 4 доповнено підпунктом 6 1
згідно з Указом Президента України від
29.12.2012 р. N 770/2012).

Статтею 2 ГПК України передбачено, що
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави; прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до господарського суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві.

У разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах, або
в інтересах громадянина зазначений
орган чи громадянин набуває статусу
позивача, а в разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах
держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача і як
такий зазначається у позовній заяві.

Відповідно до пункту 2 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за
конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у частині
другій статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України,
потрібно розуміти орган державної
влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року N 7 "Про деякі питання
участі прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам"
зазначено, що господарський суд
повинен оцінювати правильність
визначення прокурором органу, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, або якщо прокурор у
позовній заяві не вказав обставин,
пов'язаних з порушенням інтересів
держави або з обґрунтуванням
необхідності захисту таких інтересів,
господарський суд на підставі пункту 1
частини першої статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково
порушив провадження у справі за
позовом прокурора, в якій неправильно
визначено позивача за вимогами про
захист інтересів держави, такий позов
підлягає залишенню без розгляду
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 81 ГПК.

Виходячи з вищенаведених положень
Закону та матеріалів справи, суд дійшов
висновку, що Ямпільська районна
державна адміністрація та
Слободо-Підлісівська сільська рада не
є органом, уповноваженим державою у
правовідносинах, що стосуються спірних
земельних ділянок, які розташовані за
межами населенного пункту.
Розпорядження цими земельними
ділянками законодавством покладено на
відповідний територіальний орган
Державного агентства земельних
ресурсів України. Отже прокурором
Ямпільського району Вінницької
області неправильно визначено
позивача у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
залишенню без розгляду на підставі
п.1ч.1 ст. 81 ГПК України, що не позбавляє
права на повторне звернення до суду з
позовом після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст.ст. 81 (ч.1 п.1), 86, 115 ГПК
України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов прокурора Ямпільського району
Вінницької області № 1947 вих-13 від
31.10.2013р. залишити без розгляду.

Суддя
Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи