номер провадження справи 27/85/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014
Справа № 908/3804/13

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Металургмаш" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Європрофіль Плюс"
(69039 м. Запоріжжя, вул.
Державіна, буд. 13)

про стягнення 12 480 грн. 00 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: Домашовець К.О., дов. б/н
від 16.12.2013 р.

Від відповідача: не з'явився

Публічне акціонерне товариство
"Металургмаш", м. Дніпропетровськ
звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Європрофіль Плюс", м. Запоріжжя про
стягнення 12 480 грн. 00 коп. основного
боргу.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010 р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 21.11.2013 р., справу
№ 908/3804/13 передано на розгляд судді
Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 22.11.2013 р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/3804/13,
присвоєно справі номер провадження
27/85/13 та призначено судове засідання на
17.12.2013 р.

Ухвалою суду від 17.12.2013р. розгляд справи
відкладався на 15.01.2014р., у зв'язку з
неявкою у судове засідання
представника відповідача.

15.01.2014р. продовжено розгляд справи №
908/3804/13.

15.01.2014р. до початку розгляду справи
представник позивача заявив письмове
клопотання щодо відмови від здійснення
технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа
розглядається, склад суду, та
роз'яснено представнику позивача, який
прибув в судове засідання, його права, у
тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 15.01.2014р. позивач
підтримав позовні вимоги, на підставах,
викладених у позовній заяві. Просить
суд стягнути з відповідача 12 480 грн. 00
коп. основного боргу.

Відповідач у судові засідання,
відкриті 17.12.2013р. та 15.01.2014р. не з'явився.
Про час та місце розгляду справи був
попереджений належним чином. Поважні
причини своєї неявки суду не повідомив.
Клопотань про розгляд справи за
відсутності відповідача або про
відкладення розгляду справи на адресу
суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі,
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців) і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

На виконання вимог суду, викладених в
ухвалі від 22.11.2013 р. позивачем надано
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, щодо адреси відповідача
та знаходження його на теперішній час в
державному реєстрі на день розгляду
справи.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, станом на 17.12.2013 р. ТОВ
"Європрофіль Плюс" знаходиться за
адресою: 69039 м. Запоріжжя, вул.
Державіна, буд. 13 (оригінали містяться в
матеріалах справи).

Ухвалу суду про порушення провадження
у справі від 22.11.2013 р., яка направлена на
юридичну адресу відповідача, зазначену
у позовній заяві - 27.11.2013 р. повернуто на
адресу господарського суду з приміткою
"організація вибула". Проте, відповідно
до витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, станом на 17.12.2013р.,
юридична особа - ТОВ "Європрофіль Плюс"
знаходиться за адресою: 69039 м.
Запоріжжя, вул. Державіна, буд. 13, що
співпадає з адресою зазначеною у
позовній заяві.

Ухвалу суду від 17.12.2013р. про відкладення
розгляду справи на 15.01.2014р. надіслано на
юридичну адресу відповідача: 69039, м.
Запоріжжя, вул. Державіна, буд. 13.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України,
обов'язок доказування і подання
доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно роз'яснень Вищого
Господарського Суду України, які
викладені в інформаційному листі від
15.03.2010 року № 01-08/140 "Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві" - неявка в
судові засідання учасників судового
процесу (сторін), ненадання
витребуваних судом документів та
доказів, необхідних для повного
розгляду справи - подібна практика,
спрямована на свідоме невиправдане
затягування судового процесу, порушує
права інших учасників судового процесу
та суперечить вимогам статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, може розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення президії
Вищого господарського суду України №
04-5/609 від 31.05.2002 р. "Про внесення змін і
доповнень і про визнання таким, що
втратило чинність, деяких роз'яснень
президії Вищого арбітражного суду
України", особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Неявка відповідача в судове засідання
не звільняє відповідача від виконання
вимог суду, викладених в ухвалах суду і
направлення суду витребуваних
матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами, якщо їх
достатньо для вирішення спору по суті.
Відповідач свої зобов'язання не
виконав, не скористався правом на
захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи, оцінивши надані
докази, вислухавши представника
позивача, суд вважає вимоги позивача
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути - визнання
права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4-1 ГПК України
господарські суди вирішують спори у
порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист
порушеного або оспорюваного
суб'єктивного права чи охоронюваного
законом інтересу, яка здійснюється у
визначеній законом процесуальній
формі. Згідно з господарським
процесуальним законодавством предмет
позову це матеріально - правова вимога
позивача до відповідача, відносно якої
суд повинен винести рішення.
Матеріально-правова вимога позивача
повинна опиратися на певні обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
а саме на підставу позову.

Згідно з ст.20 ГК України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно статті 42 Конституції України
кожен має право на підприємницьку
діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку (ст.
42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність
здійснюється суб'єктами
господарювання, підприємці мають право
без обмежень самостійно здійснювати
будь-яку підприємницьку діяльність,
яку не заборонено законом.

Господарським судом встановлено, що
24.01.2012р. між Публічним акціонерним
товариством «Металургмаш» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Європрофіль Плюс»
було досягнуто усну домовленість про
поставку товару, а саме лузги з насіння
соняшника гранули (паливні пеллети),
узгоджено текст договору
купівлі-продажу товарів № 2401/1 в
електронній формі.

Позивачем було надіслано два
екземпляри підписаного ним договору
відповідачу. Однак екземпляр позивача
відповідач не повернув та факсимільним
зв'язком вислав рахунок - фактуру №
СФ-0000004 від 24.01.2012р. на оплату товару
згідно договору, в зв'язку з чим,
позивач зробив висновки відносно того,
що договір вважається підписаним.

Відповідно до домовленості відповідач
прийняв на себе зобов'язання передати у
власність позивача товар, а саме лузгу
насіння соняшникового в гранулах
(паливні пеллети) на загальну суму 17 160
грн. 00 коп., а останній зобов'язався
прийняти та оплатити даний товар.

Згідно рахунку - фактури № СФ-0000004 від
24.01.2012р. позивач оплатив 17 160 грн. 00 коп. в
повному обсязі, та отримав засобами
поштового зв'язку податкову накладну №
4 від 25.01.2013р. на суму передплати - 17 160
грн. 00 коп.

Відповідачем, в порушення умов
домовленості було здійснено поставку
товару лише на суму 4 680 грн. 00 коп., про
що свідчить видаткова накладна № РН
0000004 від 02.02.2012р. та товарно-транспортна
накладна 03АВ № 140020 від 02.02.2012р.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків.

Правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. (ст. 205 ЦК України).

Як свідчать надані суду документи, між
сторонами склалися господарські
відносини, що породили взаємні
обов'язки. Обов'язки відповідача
виразились у оплаті товару, а обов'язки
позивача заключаються в поставці
даного товару відповідачу.

Позивач прийняті на себе зобов'язання
виконав належним чином та здійснив
оплату за товар: лузгу з насіння
соняшника гранули (паливні пеллети).

Відповідачем поставка товару у повному
обсязі не здійснена, в результаті чого
заборгованість відповідача перед
позивачем склала 12 480 грн. 00 коп.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

24.12.2012р. за № 2412/01 позивач надіслав на
адресу відповідача лист з вимогою
здійснити поставку решти товару 16 000,00
кг. за договором або повернути грошові
кошти у розмірі 12 480 грн. 00 коп.

Лист-вимога залишилася відповідачем
без відповіді та задоволення.

На день розгляду справи у
господарському суді, відповідач не
здійснив поставку решти товару та не
повернув грошові кошти у розмірі 12 480
грн. 00 коп.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

З урахуванням наведеного, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Європрофіль Плюс", м.
Запоріжжя 12 480 грн. 00 коп. основного
боргу.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу
України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями
усім належним їй майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України -
15.01.2014року прийнято рішення про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача, оскільки спір до суду
доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Металургмаш",
м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Європрофіль Плюс",
м. Запоріжжя задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Європрофіль Плюс"
(69039 м. Запоріжжя, вул.
Державіна, буд. 13, , п/р
0091 Філія КБ «Приватбанк» ЗРУ, МФО
313399) на користь Публічного
акціонерного товариства "Металургмаш"
(49083 м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,
буд. 1, , п/р 0151 в ПАТ
«Актабанк», МФО 307394) 12 480 (дванадцять
тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп.
основного боргу, 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано
17.01.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.