РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
Справа № 906/1197/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя
Крейбух О.Г. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі Мулявка М.П.

за участю представників сторін:

прокурор: Барілов Д.В.

позивача: представник Капелюх В.О.

відповідача: представник Поліщук О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Житомирської міської ради
на рішення господарського суду
Житомирської області від 10.10.13р. у
справі № 906/1197/13 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Житомирського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Центрального регіону
України в інтересах держави -
Міністерства оборони України в особі -
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Житомир

до відповідача Житомирської міської
ради

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області у справі №906/1197/13
від 10.10.13р. позовні вимоги задоволено
повністю.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що вимоги прокурора
обґрунтовані та підлягають до
задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду першої інстанції, Житомирська
міська рада звернулася до Рівненського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції від 10.10.13р. у справі 906/1197/13 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню. Крім того,
апелянт, як на підставу скасування
рішення суду першої інстанції,
посилається на те, що рішенням
Житомирської міської ради від 28.03.2088
року №590 квартирно-експлуатаційному
відділу м.Житомир було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо відведення та
встановлення зовнішніх меж земельної
ділянки по вул. Вітрука, 3 у м.Житомирі. В
свою чергу п.3.3 рішення Житомирської
міської ради від 11.07.2013 року №579 було
відмовлено квартирно-експлуатаційному
відділу міста Житомира в затвердженні
технічної документації із землеустрою
та передачі в постійне користування
спірної земельної ділянки з
невиконанням попередніх умов
договорів.

У судовому засіданні представник
відповідача доводи апеляційної скарги
підтримав.

Представником
квартирно-експлуатаційного відділу
міста Житомир та Житомирського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України подано відзиви на
апеляційну скаргу, відповідно до яких
вони просять суд рішення
господарського суду Житомирської
області від 10.10.13р. залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення з
підстав, викладених у відзивах.

У судовому засіданні суду
апеляційної інстанції прокурор та
представник позивача заперечили
доводи апеляційної скарги. Просять її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рівненський апеляційний господарський
суд, заслухавши пояснення
представників сторін у судових
засіданнях, розглянувши доводи
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу, дослідивши наявні
матеріали справи, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та їх
юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
рішення господарського суду
Житомирської області від 10.10.13р. у даній
справі слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу скаржника - без
задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності, колегією суддів
апеляційної інстанції взято до уваги
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04
жовтня 1979 року рішенням виконавчого
комітету Житомирської міської ради
народних депутатів №605 "Про
підтвердження права користування КЕЧ
ПрикВО земельними площами в межах
міста Житомира" було підтверджено
право користування військових частин,
установ та організацій земельними
площами в межах м. Житомира, в тому
числі і земельною ділянкою, яка
розташована за адресою: м. Житомир, вул.
Вітрука, 3, та закріплена відповідно за
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Житомир (військове містечко № 160)
(а.с.14-16).

10.11.1994 року виконавчим комітетом
Житомирської міської ради прийнято
рішенням № 603 "Про затвердження
матеріалів інвентаризації земель
Міністерства оборони України", яким
було підтверджено право користування
військових частин, установ та
організацій земельними площами в межах
м. Житомира, зокрема, земельною
ділянкою, яка розташована за адресою: м.
Житомир, вул. Вітрука, 3 (а.с.17-19).

На підставі Директиви Міністерства
оборони України № Д322/1/010 від 20.04.2005 року
Житомирська квартирно - експлуатаційна
частина району переформована в
квартирно - експлуатаційний відділ
(КЕВ) м. Житомир з 10.11.2005 року.

Отже, станом на 19 серпня 2013 року на
обліку в КЕВ м. Житомир перебуває
земельна ділянка військового містечка
№ 160 (м. Житомир, вул. Вітрука,3)
загальною площею 2.5 га на якій
дислокується паливний склад КЕВ м.
Житомир.

Рішенням 23-ї сесії 5 скликання від 28.03.2008
року №590 Житомирської міської ради "Про
припинення права користування, надання
у користування, надання дозволу на
складання технічної документації із
землеустрою щодо відведення та
встановлення зовнішніх меж земельних
ділянок юридичним та фізичним особам"
(додаток № 16) для квартирно -
експлуатаційному відділу м. Житомир
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо відведення та встановлення
зовнішніх меж земельної ділянки
розташованої за адресою: м. Житомир,
вул. Вітрука, 3 (а.с.29).

У процесі виконання зазначеного
рішення Житомирської міської ради, КЕВ
м. Житомир замовило у комунального
підприємства "Житомирський міський
центр земельних відносин" та отримало
оформлену належним чином технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення зовнішніх меж земельної
ділянки та складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомир для розміщення та постійної
діяльності Збройних Сил України площею
2,4125 га по вул. Вітрука. 3-А (військове
містечко №160) в м. Житомирі (а.с.24-41).

На підставі виготовленої технічної
документації Житомирським міським
відділом Житомирської регіональної
філії державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" земельній ділянці
за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 3-А
присвоєно кадастровий номер земельної
ділянки №:04:009:0018 (а.с.48).

Технічна документація пройшла
державну експертизу, про що отриманий
позитивний висновок, на підставі якого
електронний документ було внесено до
Державного земельного кадастру
державним кадастровим реєстратором
управління Держземагенства у
Житомирському районі Житомирської
області. Зазначена обставина
засвідчується відміткою від 20.03.13р. на
титульному аркуші технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення зовнішніх меж земельної
ділянки та складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Житомир для розміщення та постійної
діяльності Збройних Сил України площею
2,4125 га по вул. Вітрука. 3-А (військове
містечко №160) в м. Житомирі.

У подальшому
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Житомира технічна документація у
встановленому порядку направлена до
Житомирської міської ради для
затвердження.

Пунктом 3.3 рішення 24-ї сесії 6-го
скликання Житомирської міської ради
від 11.07.2013 року №579 "Про вилучення,
припинення, надання права користування
земельними ділянками юридичним і
фізичним особам"
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Житомир відмовлено в затвердженні
технічної документації із землеустрою
та передачі в постійне користування
земельної ділянки за адресою: м.
Житомир, вул. Вітрука. 3-А, у зв'язку з
невиконанням попередніх умов
договорів (а.с.20).

Вважаючи, що Житомирською міською
радою такою підставою, як "у зв'язку з
невиконанням попередніх умов
договорів" порушено право держави в
особі Міністерства оборони України в
особі Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Житомира на землю, а також не
враховано при розгляді технічної
документації норм Земельного кодексу
України, Законів України "Про
землеустрій", "Про Державний земельний
кадастр" "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" Житомирського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України подано позов про
визнання недійсним п.3.3 Рішення 24-ї
сесії 6-го скликання Житомирської
міської ради від 11.07.2013 року №579 "Про
вилучення, припинення, надання права
користування земельними ділянками
юридичним і фізичним особам", в частині
відмови квартирно-експлатаційному
відділу м. Житомира в затвердженні
технічної документації із землеустрою
та передачі в постійне користування
земельної ділянки за адресою:
м.Житомир, вул.Вітрука, 3-А та про
зобов'язання відповідача розглянути
встановленим порядком питання
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення
зовнішніх меж земельної ділянки та
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомир для розміщення та постійної
діяльності Збройних Сил України
площею 2,4125 га по вул. Вітрука, 3-А
(військове містечко №160) м. Житомирі,
кадастровий номер :04:09:0018.

В силу положень частини 2 статті 101 ГПК
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про визнання
недійсним п.3.3 Рішення 24-ї сесії 6-го
скликання Житомирської міської ради
від 11.07.2013 року №579 "Про вилучення,
припинення, надання права користування
земельними ділянками юридичним і
фізичним особам", в частині відмови
квартирно-експлатаційному відділу м.
Житомира в затвердженні технічної
документації із землеустрою та
передачі в постійне користування
земельної ділянки за адресою:
м.Житомир, вул.Вітрука, 3-А, колегія
суддів зазначає наступне.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд визнає вимоги
прокурора такими, що підлягають
задоволенню, а доводи апелянта,
викладені ним у апеляційній скарзі
необґрунтованими, та колегією суддів
відхиляються. враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 роз'яснень Вищого
господарського суду України за №02-5/35
від 26.01.2000 р. "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який
видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі. Якщо за
результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування. Рішення
зазначених органів приймається на
підставі проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у разі:
надання земельної ділянки із зміною її
цільового призначення; формування
нової земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання). Надання у користування
земельної ділянки в інших випадках
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Так, рішенням 23-ї сесії 5 скликання від
28.03.2008 року №590 Житомирської міської
ради "Про припинення права
користування, надання у користування,
надання дозволу на складання технічної
документації із землеустрою щодо
відведення та встановлення зовнішніх
меж земельних ділянок юридичним та
фізичним особам" (додаток №16) надано
дозвіл квартирно-експлуатаційному
відділу м. Житомир на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо відведення та встановлення
зовнішніх меж земельної ділянки
розташованої за адресою: м. Житомир,
вул. Вітрука, 3.

Судом встановлено, що технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення зовнішніх меж земельної
ділянки, що посвідчують право на
земельну ділянку
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Житомира для розміщення та постійної
діяльності Збройних Сил України по вул.
Вітрука, 3-А в м. Житомирі розроблена
спеціалістами КП "Житомирський міський
центр земельних відносин" згідно
рішення 23 сесії п'ятого скликання від
28.03.2008 року №590, повністю відповідає
вимогам земельного законодавства
України та погоджена відповідними
органами виконавчої влади, їй
присвоєно відповідний кадастровий
номер.

Натомість, 11.07.2013 року Житомирською
міською радою прийнято рішення №579 "Про
вилучення, припинення, надання права
користування земельними ділянками
юридичним і фізичним особам" Квартирно
- експлуатаційному відділу м. Житомир,
яким відмовлено в затвердженні
технічної документації із землеустрою
та передачі в постійне користування
земельної ділянки за адресою: м.
Житомир, вул. Вітрука, 3-А, в зв'язку з
невиконанням попередніх умов
договорів.

Приписами п.13 ст.123 Земельного кодексу
України встановлено, що підставою для
відмови у затвердженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки може були лише його
невідповідність вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, аналогічна
норма викладена у п.6 с.186-1 Земельного
кодексу України.

Разом з тим, підставою для відмови
позивачу Квартирно - експлуатаційному
відділу м. Житомир в затвердженні
технічної документації із землеустрою
та передачі в постійне користування
земельної ділянки за адресою: м.
Житомир, вул. Вітрука, 3-А, при прийнятті
спірного рішення №579, Житомирською
міською радою визначено "невиконання
попередніх умов договорів", що прямо
суперечить вимогам п.13 ст. 123 Земельного
кодексу України.

Крім того, як з'ясовано в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції,
матеріали справи, не містять
зазначених договорів. На вимогу
колегії суддів надати їх суду для
огляду представник апелянта не зміг у
зв'язку з їхньою відсутністю.

Прокурор та представник позивача також
заперечили факт існування будь-яких
домовленостей, укладених у письмовій
формі з Житомирською міською радою
(договорів) щодо спірної земельної
ділянки.

Частинами 2,3 ст. 152 Земельного кодексу
України встановлено, що власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, зокрема, шляхом: визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Як було зазначено вище, підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

Окрім того, в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції з'ясовано, що на
момент розгляду технічної
документації із землеустрою щодо
відведення та встановлення зовнішніх
меж спірної земельної ділянки в
комісіях та комітетах Житомирської
міської ради набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" від 06.09.2012 року.
Закон набрав чинності із 01.01.2013р.

Згідно із п.7 Прикінцевих та перехідних
положень зазначеного абзацом вище
Закону, землі державної та комунальної
власності в Україні вважаються
розмежованими з дня набрання чинності
цим Законом.

Жодних законодавчо визначених підстав
для відмови у затвердженні технічної
документації відповідачем -
Житомирською міською радою не наведено
та належними і допустимими доказами не
підтверджено.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги прокурора щодо визнання
недійсним п.3.3 Рішення 24-ї сесії 6-го
скликання Житомирської міської ради
від 11.07.2013 року №579 "Про вилучення,
припинення, надання права користування
земельними ділянками юридичним і
фізичним особам" в частині відмови
квартирно-експлуатаційному відділу м.
Житомира в затвердженні технічної
документації із землеустрою та
передачі в постійне користування
земельної ділянки (за адресою: м.
Житомир, вул. Вітрука, 3-А) є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача розглянути встановленим
порядком питання затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення зовнішніх меж
земельної ділянки та складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомир для розміщення та постійної
діяльності Збройних Сил України
площею 2,4125 га по вул. Вітрука, 3-А
(військове містечко №160) м. Житомирі,
кадастровий номер :04:09:0018, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.34 ст.26 та п.2 ст.77 Закону
України "Про місцеве самоврядування"
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання регулювання
земельних відносин, а спори про
поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

Пунктом 2.14 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року №6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" роз'яснено, що за
наслідками розгляду справ за позовами
до органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування щодо
оскарження (визнання незаконними)
прийнятих ними актів з питань,
пов'язаних з наданням земельних
ділянок у власність чи в користування
суб'єктам господарської діяльності
(про відмову у передачі земельної
ділянки у власність чи в користування,
у продажу земельної ділянки, у наданні
дозволу і вимог на розроблення проекту
відведення земельної ділянки тощо)
господарський суд залежно від
характеру спору може зобов'язати
названі органи виконати певні дії, як
цього вимагають приписи чинного
законодавства, зокрема розглянути в
установленому для даного органу
порядку питання, яке стосується
предмета спору.

Враховуючи вищевикладене, вимога
прокурора про зобов'язання відповідача
розглянути встановленим порядком
питання затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення зовнішніх меж земельної
ділянки та складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Житомир для розміщення та постійної
діяльності Збройних Сил України
площею 2,4125 га по вул. Вітрука, 3-А
(військове містечко №160) м. Житомирі,
кадастровий номер :04:09:0018
обґрунтована та підлягає задоволенню.

З огляду на зазначені правові
положення та встановлені обставини
справи апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що доводи,
викладені відповідачем в апеляційній
скарзі, є необґрунтованими, оскільки
вони спростовуються зібраними по
справі доказами і не відповідають
вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський
апеляційний господарський суд вважає,
що рішення господарського суду першої
інстанції прийняте з врахуванням всіх
обставин справи та з дотриманням норм
чинного законодавства, а тому не вбачає
підстав для його зміни чи скасування.

Витрати по сплаті судового збору за
розгляд апеляційної скарги
покладаються на апелянта.

При цьому, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 94 ГПК України (частина 3)
обов'язком апелянта визначено додання
до апеляційної скарги доказів сплати
судового збору і доказів надсилання
копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання апеляційної скарги
на рішення суду, ставка судового збору
складає 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Згідно ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено розмір мінімальної
заробітної плати на 2013 рік: у місячному
розмірі: з 1 січня - 1147 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Житомирської області від 10.10.2013 року у
справі №906/1197/13 задоволено повністю дві
немайнові вимоги. Враховуючи ту
обставину, що апеляційна скарга
містить вимогу щодо скасування рішення
в повному обсязі, то розмір судового
збору за подання апеляційної скарги на
рішення господарського суду
Житомирської області від 10.10.2013 року у
даній справі має становити 1174 грн. - за
дві вимоги немайнового характеру
(враховуючи встановлену мінімальну
ставку судового збору).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме платіжного доручення №1270 від 15.10.13
р., апелянтом сплачено судовий збір в
розмірі 573,50 грн., що не може вважатися
належним доказом сплати судового збору
у встановленому розмірі.

Відповідно п. 2.23 ч.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" якщо факт недоплати судового
збору з'ясовано господарським судом у
процесі розгляду прийнятої заяви
(скарги), суд у залежності від
конкретних обставин справи може: у разі
неподання доказів оплати - стягнути
належну суму судового збору за
результатами вирішення спору з
урахуванням приписів частин першої -
четвертої статті 49 ГПК або ж залишити
позов (заяву, скаргу) без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті
81 названого Кодексу.

За таких обставин, враховуючи
наявність доказів сплати судового
збору в розмірі 573,50 грн., колегія суддів
вважає за необхідне стягнути з
Житомирської міської ради в доход
Державного бюджету України 573 грн.50 коп.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Видачу наказу слід доручити
господарському суду Житомирської
області.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
міської ради від 29.11.13р. залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 10 жовтня 2013
року у справі №906/1197/13 залишити без
змін.

Стягнути з Житомирської міської ради
(м. Житомир, майдан С.П.Корольова, 4/2, ) в доход Державного бюджету
України 573 грн.50 коп. судового збору за
подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському
суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №906/1197/13 повернути
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Юрчук М.І.

Суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Василишин А.Р.