СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Справа № 2-7/1059-2008

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Латиніна О.А.,

суддів
Сікорської Н.І.,

Фенько Т.П.,

за участю представників сторін:

скаржник: не з'явився, Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2;

відповідача: не з'явився, Відділ
державної виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції
Автономної Республіки Крим;

представник зацікавленої особи: не
з'явився, Сакська об'єднана державна
податкова інспекція в Автономній
Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу
відділу державної виконавчої служби
Сакського міськрайонного управління
юстиції Автономної Республіки Крим на
ухвалу господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Дворний І.І. ) від
26 травня 2009 року у справі №2-7/1059-2008

за скаргою Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Відділу державної виконавчої
служби Сакського міськрайонного
управління юстиції Автономної
Республіки Крим (вул.Курортна, 2
а,Саки,96500)

зацікавлена особа Сакська об'єднана
державна податкова інспекція в
Автономній Республіці Крим (вул.
Курортна, 57,Саки,96500)

скарга на дії ДВС

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.05.2009
скарги суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії Відділу
державної виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції по
відмові у відкритті виконавчого
провадження за виконавчими листами ГС
АР Крим від 24.03.2009 р. у справі №2-7/1059-2008А.

Визнано недійсними постанови Відділу
державної виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції від
02.04.2009 р. про відмову у відкритті
виконавчих проваджень з примусового
виконання виконавчих листів
Господарського суду АР Крим від 24.03.2009
р. у справі №2-7/1059-2008А.

Зобов'язано відділ державної
виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції
відкрити виконавче провадження за
виконавчими листами Господарського
суду АР Крим від 24.03.2009 р. у справі
№2-7/1059-2008А.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції відділ державної виконавчої
служби Сакського міськрайонного
управління юстиції звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 26.05.2009 року
скасувати, прийняти нове рішення, яким
визнати дії відповідача відповідними
діючому законодавству.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
виконавчі листи по справі №№2-7/1059-2008А
не відповідають статті 19 Закону
України „Про виконавче провадження", а
тому державний виконавець,
правомірно і обґрунтовано відмовив
стягувачу СПД ОСОБА_2 у відкритті
виконавчого провадження.

Ухвалаю Севастопольського
апеляційного господарського суду від 23
грудня 2013 року, відновлено відділу
державної виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції
Автономної Республіки Крим строк на
подання апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду АР Крим від 26
травня 2013 року у справі №2-7/1059-2008,
прийнято апеляційну скаргу до
провадження Cевастопольського
апеляційного господарського суду та
призначено справу до розгляду.

17 січня 2014 року на адресу суду від
Сакської об'єднаної державної
податкової інспекції в Автономній
Республіці Крим надійшло клопотання
про розгляд справи за відсутністю
представника останній.

У зв'язку з неявкою сторін у судове
засідання, розгляд апеляційної скарги
відкладався на 20 січня 2014 року.

20 січня 2014 року у судове засідання
представники сторін не з'явилися.

Відповідно до статті 98 Господарського
процесуального кодексу України
учасники судового процесу були
належним чином повідомлені про час і
місце розгляду справи.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України явка у
судове засідання - це право, а не
обов'язок сторін, справа може
розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Тому, з
урахуванням наявних у справі доказів,
судова колегія визнала можливим
розглянути справу у відсутність осіб,
що не з'явились.

Повторно розглянувши матеріали справи
в порядку статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши обставини даної
справи, перевіривши підстави винесення
оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції, судова колегія дійшла
висновку, що ухвала суду першої
інстанції підлягає частковому
скасуванню, а апеляційна скарга
частковому задоволенню з огляду на
наступне.

Закон, який визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку є Закону
України „Про виконавче провадження",
який є спеціальним для органів
примусового виконання судових рішень.

Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення) (стаття 1
Закону).

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України "Про
державну виконавчу службу" примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, відділів державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського
та Севастопольського міських
управлінь юстиції, районних, міських
(міст обласного значення), районних в
містах відділів державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції
(стаття 2 Закону).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про
виконавче провадження» державною
виконавчою службою підлягають
виконанню, зокрема, виконавчі листи, що
видаються судами, тобто документи, які
були видані Господарським судом АР
Крим 24.03.2009 р. у справі №2-7/1059-2008А.

Відповідно до статті 19 Закону України
„Про виконавче провадження", у
виконавчому документі повинні бути
зазначені:

- назва документа, дата видачі та
найменування органу, посадової особи,
що видали документ;

- дата і номер рішення, за яким видано
виконавчий документ;

- найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за його
наявності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника за його
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші
відомості, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, такі як дата і
місце народження боржника та його
місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;

- резолютивна частина рішення;

- дата набрання чинності рішенням;

- строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Виконавчий документ має бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою і скріплений печаткою.

А в силу статті 26 зазначеного Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження
зокрема у разі невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 19 цього Закону.

Так розглянувши виконавчі листи по
справі №№2-7/1059-2008А, судова колегія
приходить до висновку, що виконавчий
лист від 24.03.2009 про стягнення з
Державного бюджету України на користь
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 9 196,65грн., витрат пов'язаних з
проведенням судової експертизи не
відповідає вимогам статті 19 Закону
України „Про виконавче провадження",
оскільки останній не містить в собі
найменуванні і місцезнаходження,
реквізити (розрахунковий рахунок,
стаття витрат (КЕКР),ОКПО, МФО)
боржника, що є обов'язковою вимогою, що
пред'являється до виконавчого
документа, оскільки він повинен бути
максимально точним і повним, чітко і
ясно висловлювати суть стягнення, а
також містити в собі повні реквізити,
що дозволяють безпомилково
ідентифікувати і боржника і стягувача.

Враховуючи вище наведене судова
колегія вважає, що у даному випадку суд
першої інстанції прийшов до невірного
висновку, щодо наявності правових
підстав вважати дії державного
виконавця такими, що суперечать
законові, оскільки вищенаведений лист
не відповідає вимогам статті 19
вищенаведеного Закону, а отже
державний виконавець, керуючись
статтею 26 Закону правомірно та
обгрунтовано відмовив стягувачу
СПД ОСОБА_2 у відкритті виконавчого
провадження за вищевказаним
виконавчим листом.

Щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом про
стягнення з з Державного бюджету
України (р/р 0002 в банку одержувача:
Управління держказначейства в АР Крим,
МФО 824026, одержувач: Держбюджет,
м.Сімферополь, ОКПО 34740405) на користь
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) 3,13грн. витрат зі сплати
судового збору, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає його таким, що
відповідає вимогам статті 19 Закону
України „Про виконавче провадження",
оскільки містить в собі повну
реквізити сторін, а тому у
відповідності із законодавством,
зокрема статті 124 Конституції України
повинен бути виконаний, отже у даному
випадку державний виконавець не мав
права відмовляти у відкритті
виконавчого провадження.

Господарським судам слід виходити з
того, що рішення може ґрунтуватись лише
на тих доказах, які були предметом
дослідження і оцінки судом. При цьому
необхідно мати на увазі, що згідно зі
статтею 43 ГПК наявні докази підлягають
оцінці у їх сукупності і жодний доказ
не має для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Згідно статті 43 Господарського кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Отже судове рішення є законним та
обґрунтованим лише у випадку
всебічного повного та об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права.

Відповідно до законодавства
обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Згідно вимог статті 32 Господарського
кодексу України, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються такими засобами:
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів;
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Відповідно до статті 34 Господарського
кодексу України, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, наявні докази підлягають оцінці у
їх сукупності, і жодний доказ не має для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи
спростовуючи подані стороною докази,
господарські суди повинні у
мотивувальній частині рішення навести
правове обґрунтування і ті доведені
фактичні обставини, з огляду на які ці
доводи або докази не взято до уваги
судом.

Суд попередньої інстанції не навів
правового обґрунтування своїх
висновків, щодо наявності правових
підстав для задоволення скарги
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 у повному обсязі, а отже судова
колегія вважає ухвалу суду не
відповідним нормам матеріального та
процесуального права, у певній частині,
тому вона підлягає частковому
скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 2), 104, 105,
106 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу відділу
державної виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції
Автономної Республіки Крим
задовольнити частково.

2.Ухвалу господарського
суду Автономної Республіки Крим від 26
травня 2009 року у справі №2-7/1059-2008
скасувати частково, в частині
задоволення скарги суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій відділу
державної виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції та
недійсною постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом ГС АР Крим від 24.03.2009
р. у справі №2-7/1059-2008А про стягнення з
Державного бюджету України на користь
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 9 196,65грн.

3.В цій частині прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні скарги суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій відділу
державної виконавчої служби Сакського
міськрайонного управління юстиції та
недійсною постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом ГС АР Крим від 24.03.2009
р. у справі №2-7/1059-2008А про стягнення з
Державного бюджету України на користь
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 9 196,65грн.

4.В іншій частині ухвалу
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 26 травня 2009 року у
справі №2-7/1059-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя
О.А.Латинін

Судді
Н.І. Сікорська

Т.П. Фенько

Розсилка:

1.Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

2.Відділ державної виконавчої служби
Сакського міськрайонного управління
юстиції Автономної Республіки Крим
(вул.Курортна, 2 а,Саки,96500)

3.Сакська об'єднана державна податкова
інспекція в Автономній Республіці Крим
(вул. Курортна, 57,Саки,96500)