ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.
Справа № 5023/478/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя
Івакіна В.О., суддя Тихий П.В.

при секретарі - Шевцов Є.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Поддашкіна О.Ю., дов. б/н
від 26.11.2013 року

.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.
№3812Х/1-43) на ухвалу господарського суду
Харківської області від "02" грудня 2013 р.
по справі № 5023/478/12

за позовом Приватного підприємства
"Компанія "Надежда", смт Машівка
Полтавської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія"Актив-Оіл",
м. Харків

про стягнення 1029638,45 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 20 серпня 2012
року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача 682859,41 грн.
основного боргу, 17071,48 грн. штрафу, 4212,91
грн. пені, 133480,83 грн. 26% річних, 20583,68 грн.
судового збору. В стягненні 37916,25 грн.
пені та 153643,37 грн. штрафу відмовлено.
Повернуто судовий збір у розмірі 9,12
грн., перерахований згідно платіжного
доручення № 1452 від 27.01.2012 року до
державного бюджету України,
Приватному підприємству "Компанія
"Надежда", смт. Машівка (22519085).

07 вересня 2012 року на виконання рішення
господарського суду Харківської
області був виданий відповідний наказ.

19 листопада 2013 року від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Актив -
Оіл", м. Харків, надійшла заява про
відстрочення виконання рішення суду, в
якій останній просив суд відстрочити
виконання рішення суду від 20.08.2012 р. по
справі № 5023/478/12 на 2 роки до 01 грудня 2016
року, посилаючись на те, що
підприємство має істотну
заборгованість перед банком та іншими
контрагентами, ризикує фактично повною
несплатою заборгованості перед
державним бюджетом України з
податкового боргу, податків та зборів,
заробітної плати, у зв"язку з чим
одночасне виконання рішення суду
вплине не лише негативно на законні
майнові інтереси підприємства, а і на
майнові інтереси Держави, і як
наслідок, не лише погіршить фінансове
становище, а призведе до стану повного
банкрутства.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02.12.2013 р. (суддя
Смірнова О.В) заяву ТОВ
"Компанія"Актив-Оіл", м. Харків про
відстрочення виконання рішення суду
задоволено частково. Відстрочено
виконання рішення суду від 20.08.2012 року
на 6 місяців до 02 червня 2014 року.

Позивач, ПП "Компанія "Надежда", з
ухвалою суду першої інстанції не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 02.12.2013р. та
винести нову ухвалу, якою у задоволенні
заяви ТОВ "Компанія"Актив-Оіл" про
відстрочення рішення суду від 20.08.2012
року відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що
він у зв"язку із невиконанням
відповідачем рішення суду, несе
фінансові втрати, а місцевий
господарський суд, надавши відстрочку
виконання рішення, не врахував
матеріальні інтереси позивача, стан
виконання позивачем рішення суду в
органах державної виконавчої служби та
зловживання ним правом для затягування
процесу з метою сповільнення та
унеможливлення стягнення боргу .

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 року
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О.,
суддя Тихий) апеляційну скаргу
позивача було прийнято до провадження
та призначено її до розгляду на 25.12.2013
року на 10:15 год.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 25.12.2013 року
розгляд справи було відкладено на
14.01.2014 року на 14:30 год. та продовжено
строк розгляду справи у зв"язку із
задоволенням клопотання представника
відповідача про відкладення розгляду
справи та про продовження строку
розгляду апеляційної скарги на 15 днів.

Представник позивача у судовому
засіданні 14.01.2013 року підтримав
апеляційну скаргу.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу та його представник у судовому
засіданні 14.01.2014 року проти її доводів
заперечує, вважає оскаржувану ухвалу
законною та обгрунтованою, просить
залишити її без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що з
2011 року майнові активи відповідача
заарештовані за борговими
зобов'язаннями перед Державою, що
повністю виключає можливість
розпоряджатися такими поза межами
виконавчого провадження.

Також звертає увагу на те, що скрутне
матеріальне становище боржника
виникло не внаслідок його
недобросовісності, а внаслідок
світової фінансової кризи, що
безумовно вплинула на
платоспроможність ТОВ Компанії
"Актив-Оіл", при цьому, не зважаючи на ці
обставини, ТОВ Компанії "Актив-Оіл"
змогло вижити та на даний час має
реальну можливість здійснювати свою
діяльність та виконати зобов'язань
перед бюджетом України (різних рівнів),
а також, зокрема, перед стягувачем у
даній справі.

До того ж., вказує на те, що негайне
виконання судового рішення у даній
справі призведе до невиправних
наслідків, таких як несплата бюджетних
платежів з нарахованих податковим
органом податків та зборів та неминуче
банкрутство підприємства.

13.01.2014 року на адресу апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи та
продовження строку розгляду справи у
зв"язку із неможливістю його
представника Кривошеєнко О.Ю. з"явитись
у судове засідання через участь в
іншому судовому засіданні, яке буде
проходити в апеляційному суді
Харківської області.

Колегія суддів розглянувши дане
клопотання, дійшла висновку про
відмову в його задоволенні, зважаючи на
таке.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 р. господарський
суд з урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК).

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а ухвалу
господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог п. 6 ч.1 статті 83 та
стаття 121 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
за наявності обставин, які ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони, залежно
від обставин справи, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Згідно зі ст. 121 ГПК України, ст. 36 Закону
України "Про виконавче провадження" при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін і у виняткових
випадках, залежно від обставин справи,
може відстрочити або розстрочити
виконання рішення, ухвали, постанови,
змінити спосіб та порядок їх
виконання.

У пункті 7 підпункту 7.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" N 9 від
17.10.2012 року (з наступними змінами та
доповненнями) Вищій господарський суд
України роз'яснив, що на підставі
статті 121 ГПК України господарський суд
має право за заявою сторони, державного
виконавця, прокурора або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.
Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання. Також не обмежується право
заявника на повторне звернення з
відповідною заявою, якщо вона вже
розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені
статтею 121 ГПК, господарські суди
повинні мати на увазі (п. 7.1.1.), що
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. У пункті 7.2. Вищій господарський
суд України зазначив, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Конституційний суд України у Рішенні
від 26.06.13 р. у справі № 5-рп/2013 за
конституційним зверненням акціонерної
компанії „Харківобленерго" щодо
офіційного тлумачення положень пункту
2 частини другої статті 17, пункту 8
частини першої статті 26, частини першої
статті 50 Закону України „Про виконавче
провадження" наголошує, що за судовою
практикою до обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення та які є
підставою для розстрочки його
виконання, належать хвороба боржника
або членів його сім*ї, скрутне
матеріальне становище боржника,
наявність загрози банкрутства
юридичної особи - боржника, стихійне
лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен врахувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

З вищезазначених положень
Господарського процесуального кодексу
України, рекомендацій Конституційного
суду України та Вищого господарського
суду України, вбачається, що суд має
право відстрочити виконання будь-якого
рішення суду, яке не виконано,
розстрочка виконання рішення має
базуватися на принципах співмірності і
пропорційності з метою забезпечення
балансу прав і законних інтересів
стягувачів і боржників, законодавець у
будь-якому випадку пов'язує відстрочку
виконання судового рішення у судовому
порядку з об'єктивними, непереборними,
іншими словами - виключними
обставинами, що ускладнюють вчасне
виконання судового рішення.

Яксвідчать матеріали справи, згідно з
Довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацй України
юридичної особи АА № 747399 ТОВ Компанія
"Актив-Оіл" зареєстроване 03.04.2001р.
Згідно довідки основними видами
діяльності підприємства є оптова
торгівля паливом, роздрібна торгівля
пальним.

Як зазначає заявник, метою здійснення
статутної діяльності, основним видом
якої є експлуатація АЗС, у 2012 році були
переукладені договори оренди
земельних ділянок з органом місцевого
самоврядування, де суми орендних
платежів суттєво збільшилися у 7 разів.

На даний час відносно нього склалася
ситуація, коли існує скрутне
матеріальне становище, яке виникло
внаслідок світової фінансової кризи,
яка вплинула на платоспроможність
компанії. Контрагенти боржника
належним чином не виконують перед ним
грошові зобов*язання, що зумовило
виникнення дебіторської
заборгованості.

У другому кварталі 2014 року заявник
розраховує на надходження від
співпраці з контрагентами та має
реальну спроможність погасити
заборгованість по податках та зборах
перед Державним бюджетом України. Все
це стане неможливим, оскільки
внаслідок виконання рішення суду саме
наразі - товариство не зможе навіть у
подальшому існувати, буде повністю
заблокована господарська діяльність,
що невідворотно призведе його до
банкрутства, а відтак і ліквідації,
оскільки всі активи товариства йдуть
на погашення бюджетної заборгованості,
що дозволяє сплатити на користь
державного бюджету. Крім того,
виконання рішення зараз зумовить
неможливість погасити заборгованість
по іншим платежам, податкам і зборам,
спричинить звільнення працівників та
повне припинення господарюючого
суб"єкта внаслідок його банкрутства.
Завадити таким негативним та навіть
непоправним наслідкам можливо за умови
відстрочення виконання рішення суду на
2 календарних роки.

За умови надання відстрочки товариство
зможе вижити, стабілізуватися,
виконати рішення суду у даній справі,
що наразі унеможливлено тим, що вся
готівкова виручка товариства
вилучається органом Державної
податкової служби України, а кошти
зараховуються цільовим призначенням:
на користь Державного бюджету України.
Але навіть податковий орган з
порозумінням ставиться до даного
моменту та поступово вилучає виручку
товариства на погашення боргу перед
державним бюджетом України.

З наявних у справі актів про вилучення
готівки в рахунок погашення
податкового боргу платника податків,
вбачається, що протягом 2012-2013 року ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
проведено опис та вилучення готівки
ТОВ "Компанія "Актив-Оіл", отриманої
товариством від здійснення
господарської діяльності по
експлуатації АЗС, спрямовано отримані
кошти на погашення податкового боргу
відповідача.

Матеріали справи свідчать про те що
згідно з актами вилучення готівки,
податковий борг на користь Державного
бюджету України Товариством з
обмеженою відповідальністю Компанія
"Актив-Оіл" станом на сьогоднішній день
не погашений. Проте, відстрочка
виконання рішення суду дозволить
підприємству сплатити на користь
Держави податкові борги та поступово
вийти зі скрутного фінансового
становища.

З наданих до справи документів
вбачається, що на виконанні Київського
ВДВС Харківського міського управління
юстиції знаходяться виконавчі
документи про стягнення з ТОВ "Компанія
"Актиив - Оіл" заборгованості, а саме
постановою державного виконавця від
22.03.2012р. відкрито виконавче провадження
№ 31806623 з примусового стягнення з ТОВ
"Компанія "Актив-Оіл" на користь ДПІ у
Київському районі м. Харкова
податкового боргу в сумі 201203,86грн.,
постановою державного виконавця від
27.04.2012р. виконавче провадження № 31806623
приєднане до зведеного виконавчого
провадження № 19422469, постановою
державного виконавця від 27.04.2012 року з
боржника стягнуто виконавчий збір 20120,38
грн., постановою державного виконавця
від 30.05.2012 р. виконавче провадження №
32666844 про примусове стягнення з ТОВ
Компанія "Актив-Оіл" на користь ДПІ у
Московському районі міста Харкова 49238,17
грн. приєднане до зведеного
виконавчого провадження № 19422469.

Вирішуючи питання стосовно надання
відстрочки виконання рішення суду,
слід врахувати, що відстрочка рішення
суду має базуватися зокрема на
принципах співмірності і
пропорційності з метою забезпечення
балансу прав і законних інтересів
стягувачів, боржників та інших
суб'єктів правовідносин.

Як вірно зазначив господарський суд
першої інстанції, в даному випадку
матеріалами справи підтверджено, що
основним видом господарської
діяльності ТОВ "Компанія "Актив-Оіл" є
експлуатація стаціонарних АЗС та АГЗП,
на які звернуто стягнення у даній
справі. ТОВ Компанія "Актив-Оіл" має
податковий борг перед державним
бюджетом України, який протягом 2012-2013
років погашається боржником шляхом
вилучення у нього податковим органом
готівкових коштів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком місцевого
господарського суду про те, що наведені
вище обставини роблять неможливим
виконання судового рішення, тобто є
винятковими.

Так, заходи по примусовому виконанню
рішення суду по даній справі можуть
повністю паралізувати діяльність
підприємства боржника, що може
призвести останнього до банкрутства, а
відтак і невиконання зобов'язань, як з
погашення податкового боргу, так і
виконання зобов'язань перед державою у
повному обсязі.

При цьому, колегія суддів погоджується
із господарським судом першої
інстанції про доцільність надання ТОВ
"Компанія "Актив-Оіл" відстрочення
виконання рішення суду від 20 серпня 2012
року., стягувача, оскільки такий термін
надасть змогу боржнику спланувати свою
подальшу діяльність, в тому числі і
заходи, що сприятимуть погашенню
заборгованості перед стягувачем та
більш ефективного виконання рішення
суду.

До того ж, заявник вперше звертається
до господарського суду із заявою про
надання відстрочки виконання рішення,
обумовлюючи зокрема тим, що у випадку
виконання рішення суду сьогодні
створена реальна загроза повного
припинення діяльності підприємства,
його банкрутства, звільнення
працівників, неможливості погашення
податкового боргу.

Як зауважує бржник, на сьогодні є
фактична можливість зберегти
підприємство, існує реальна можливість
його розвитку, що надасть реальну
можливість, як погасити заборгованість
перед стягувачем у грошовому
еквіваленті так і зберегти робочі
місця, виконати зобов'язання перед
державним бюджетом України щодо сплати
податкового боргу тощо, які за умови
реалізації всіх основних фондів
підприємства, якими є об'єкти, на які за
рішенням суду у даній справі звернуто
стягнення, виконати буде не можливо.
Наслідком такої реалізації наразі
стане повна неплатоспроможність
підприємства. При цьому, відстрочення
виконання рішення суду надасть
можливість продовжити діяльність
боржника, сукупність активів якого
буде забезпечувати окрему
господарську діяльність на постійній
основі, забезпечить погашення боргу на
користь бюджету та банку.

Передача ж в управління та реалізація
майнових активів ТОВ Компанія
"Актив-Оіл" , як вірно встановив
господарський суд першої інстанції,
дійсно має наслідком паралізацію
фінансово-господарської діяльності
товариства, що в свою чергу
унеможливить виконання зобов'язань
перед державним бюджетом стосовно
сплати податкових боргів ТОВ Компанія
"Актив-Оіл".

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком місцевого
господарського суду про можливість
часткового задоволення заяви боржника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Актив-Оіл"
та про відстрочку виконання рішення
суду від 20.08.2012 р. по справі № 5023/478/12 на 6
місяців до 02 червня 2014 року.

Апелянт апеляційну скаргу обгрунтовує
тим, що він у зв"язку із невиконанням
відповідачем рішення суду несе
фінансові втрати, а місцевий
господарський суд, надавши відстрояку
виконання рішення, не врахував
матеріальні інтереси позивача, стан
виконання позивачем рішення суду в
органах державної виконавчої служби та
зловживання ним правом для затягування
процесу з метою сповільнення та
унеможливлення стягнення боргу .

Однак, колегія суддів не може
погодитися із такими посиоланнями,
зважаючи на таке.

Як вже зазначалося вище, що з 2011 року
майнові активи відповідача
заарештовані за борговими
зобов'язаннями перед Державою, що
повністю виключає можливість
розпоряджатися такими поза межами
виконавчого провадження.

Також слід взяти до уваги то й факт, що
скрутне матеріальне становище
боржника не виникло не внаслідок його
недобросовісності, а внаслідок
світової фінансової кризи, що
безумовно вплинула на
платоспроможність ТОВ Компанії
"Актив-Оіл", при цьому, не зважаючи на ці
обставини, ТОВ Компанії "Актив-Оіл"
змогло вижити та на сьогодні має
реальну можливість здійснювати
своюдіяльність, виконання зобов'язань
перед бюджетом України (різних рівнів),
а також перед стягувачем у даній
справі.

До того ж., негайне виконання судового
рішення у даній справі призведе до
невиправних наслідків, таких як
несплата бюджетних платежів з
нарахованих податковим органом
податків та зборів та банкрутство
підприємства.

Окрім цього, слід зазначити, що
пуложення пункту 6 частини 1 статті 83 та
статті 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачають право суду на
розстрочення або відстрочення
виконання рішення, а тому посилання
апелянта на порушення місцевим
господарським судом даних норм є
безпідставним.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що місцевий господарський суд,
приймаючи оскаржувану ухвалу, повністю
дослідив обставини, які мають значення
для справи, правильно застосував норми
процесуального права, а тому підстави
для скасування або зміни вказаної
ухвали відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтями 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від "02" грудня 2013 р.
по справі № 5023/478/12 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20.01.2014
року.

Головуючий суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Тихий П.В.