ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2014
Справа № 905/7607/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Чернової О.В.,
суддів Довгалюк В.О., Зекунов Е.В., при
секретарі судового засідання Лагодіні
Д.С.

За участю представників сторін:

Прокурор: Лисенко С.І. за посвідченням
№ 000965

від позивача: Жмуріна В.В., Золіна Т.М. за
довіреністю

від відповідача: Азаров О.А. за
довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Заступника прокурора
Донецької області в інтересах держави
в особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельна
компанія "Кристал", м. Костянтинівка
Донецької області

про стягнення заборгованості за
договором оренди №665 від 10.10.2000р. в
розмірі 1 333 934,62 грн., з яких 1 326 737,45 грн. -
сума основного боргу, 7 197,17 грн. - пеня, -

На підставі ст. 69 ГПК України строк
розгляду справи продовжено на 15 днів до
13.01.2014 року.

Заступник прокурора Донецької області
в інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк (далі-Позивач)
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельна
компанія "Кристал", м. Костянтинівка
Донецької області (далі-Відповідач)
про стягнення заборгованості в розмірі
1712932,06 грн., з яких 1707353,94 грн.
- сума основного боргу, 5578,12 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог
Прокурор посилається на неналежне
виконання Відповідачем грошових
зобов'язань за договором оренди №665 від
10.10.2000р. за період з жовтня 2010р. по
квітень 2013р., внаслідок чого утворилась
стягувана заборгованість та виникли
підстави для нарахування пені.

Нормативно свої вимоги Прокурор
обґрунтовує ст. ст. 10, 18, 19 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна", ст.ст. 526, 530, 629, 638,785
Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 180,
193, 284, Господарського кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 5, 12, 15, 21, 22, 54, 56, 57
Господарського процесуального кодексу
України, ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру», ст. 121 Конституції
України.

12 грудня 2013р. Позивач через канцелярію
суду надав пояснення щодо розрахунку
орендної плати за договором оренди №665
від 10.10.2006р.

Розпорядження голови господарського
суду Донецької області від 13.01.2014р.
справу №905/7607/13 передано на розгляд
судової колегії у складі головуючого
судді Чернової О.В., Довгалюк В.О.,
Зекунова Е.В.

13 січня 2014р. Позивач надав заяву про
зменшення позовних вимог, в якій, у
зв'язку з зарахуванням зустрічних
однорідних вимог на суму 3 806 616,49грн. в
рахунок орендної плати, просив
стягнути з Відповідача заборгованість
в сумі 1 333 934,62 грн., з яких 1 326 737,45
грн. - сума основного боргу, 7 197,17 грн. -
пеня.

23 січня 2014р. Відповідач надав уточнення
до відзиву на позовну заяву, в якому
уточнені позовні вимоги визнав в
повному обсязі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі зменшити розмір
позовних вимог.

Частиною 6 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд не
приймає зменшення розміру позовних
вимог, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що зменшення розміру
позовних вимог здійснено Позивачем
внаслідок виявленого ним часткового
зарахування заборговансті, суд вважає,
що такі дії Позивача не суперечать
законодавству та не порушують
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси.

Відтак, суд приймає зменшення позовних
вимог та розглядає позовні вимоги з
урахуванням останньої заяви.

Прокурор у судовому засіданні 23.01.2014р.
позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 23.01.2014р.
представник Позивача підтримав
позовні вимоги, заявлені в його
інтересах Прокурором з урахуванням їх
зменшення.

Відповідач у судовому засіданні
зменшені позовні визнав в повному
обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
Прокурора та представника Позивача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані суду сторонами докази
в порядку ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2000р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Донецькій області, м. Донецьк
(Орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Торгівельна компанія „Кристал"
(Орендар) укладений договір оренди
(далі -договір оренди) № 665/2000, згідно
п.п. 1.1. якого Орендодавець передає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування державне майно -
Костянтинівський завод скловиробів ім.
13 розстріляних робітників»,
розташований за адресою: 85114, Донецька
обл., м. Костянтинівка, вул. Шмідта,3,
складі вартість якого визначено у
відповідності з додатками №4, 5, 6 до
договору оренди, протоколом про
результати інвентаризації а
передавальним балансом Підприємства,
складеним станом на 01.06.2001р., вартість
якого становить 14819482 грн. " ( в редакції
додаткової угоди №2 від 26.06.2001р.).

Розділом 3 договору сторони визначили
суму та порядок оплати орендних
платежів.

Так, відповідно до п.3.1 Договору (в
редакції Додаткової угоди №2 від
26.06.2001р. про внесення змін до Договору)
орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМУ №786 від 04.10.1195р. зі
змінами і доповненнями і становить без
ПДВ за червень (базовий) 2001р. місяць - 44
298,55грн. Нарахування ПДВ на суму
орендної плати здійснюється у порядку,
визначеному чинним законодавством
України. Орендна плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць починаючи з
базового місяця.

Орендна плата перераховується до
державного бюджету з врахуванням умов
Закону України «Про державний бюджет
України» за кожен місяць фактичного
використання державного майна,
щомісяця не пізніше 10 числа місяця,
наступного за звітним.

Відповідно до п.3.3 Договору орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, стягується до
бюджету, згідно з чинним
законодавством України з урахуванням
пені і з розрахунку не більше 120% річних
від облікової ставки НБУ від суми
недоплати, розрахованої за кожний день
прострочки платежу.

Розділом 5 договору сторони визначили
обов'язки орендаря.

Так, орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату (п.5.2).

Щомісяця, до 10 числа наступного за
звітним, надавати орендодавцю
інформацію про перерахування орендної
плати (копію платіжного доручення з
відміткою обслуговуючого банку) (п.5.3)

Договір діє з 10.10.2000р. до 10.10.2005р. (п.10.1).

Як вбачається з матеріалів справи,
10.10.2000р. за актом приймання -передачі,
підписаного сторонами, об'єкт оренди
був переданий Орендарю.

Додатковою угодою №3 від 17.02.2003р.
сторонами внесені зміни до договору
відносно своїх адрес.

Договором №1/04 від 02.08.2004р. сторони
виклали п. 10.1 договору оренди в новій
редакції, продовживши строк його дії до
10.10.2010р.

Договором №3 від 11.10.2012р. строк дії
Договору оренди продовжено до 31.01.2013р.

Договором №4 від 31.01.2013р. строк дії
Договору оренди продовжено до 30.04.2013р.

Листом №11-06-02-05624 від 16.05.2013р. Позивач
повідомляв Відповідача про
необхідність погашення заборгованості
по орендній платі та пені за договором
оренди №665/2000 від 10.10.2000р., про вручення
якому Відповідачу свідчить наявна в
матеріалах справи копія повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, зазначений лист залишений
Відповідачем без відповіді та
задоволення.

У зв'язку із неналежним виконанням
грошових зобов'язань, у Відповідача
утворилась заборгованість за
договором оренди №665/2000 від 10.10.2000р. за
період з лютого 2011р. по квітень 2013р. в
сумі 1 326 737,45грн., на яку нарахована пеня
в сумі 7 197,17грн., на примусовому
стягненні яких наполягає Позивач.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
Прокурора такими, що підлягають
задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного позову
полягає у примусовому спонуканні
Відповідача до виконання грошових
зобов'язань за договором оренди.

Зважаючи на статус сторін та характер
правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3
Господарського кодексу України
регламентуються насамперед його
положеннями та іншими актами
господарського законодавства, зокрема
- Законом України „Про оренду
державного та комунального майна" та
Цивільним кодексом України, а також -
умовами договору оренди.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна", ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285
Господарського кодексу України та
ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України
за користування майном на умовах
оренди орендар (наймач) має сплачувати
орендну плату.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між Позивачем та
Відповідачем договір оренди №665/2000 від
10.10.2000р. зі змінами є належною підставою
для виникнення у останнього грошових
зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено ч. 1 ст. 19 Закону України
„Про оренду державного та
комунального майна" та ч. 1 ст. 286
Господарського кодексу України
орендна плата вноситься орендарем
незалежно від наслідків господарської
діяльності.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, Відповідач не мав жодних
підстав для ухилення від виконання
обов'язку із здійснення платежу
щомісяця не пізніше 10 числа місяця,
наступного за звітним, з урахуванням
щомісячного індексу інфляції
відповідно до умов п. 3.1 Договору.

Між тим, як вбачається із матеріалів
справи, і Відповідачем доказів іншого
всупереч ст.ст. 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
надано, внаслідок невиконання грошових
зобов'язань за період з лютого 2011р. по
квітень 2013р. заборгованість з орендної
плати складає 1 326 737,45 грн.

Таке невиконання грошових зобов'язань
кваліфікується судом як порушення
зобов'язання у розумінні ст. 610
Цивільного кодексу України, а сам
Орендар вважається таким, що
прострочив виконання грошових
зобов'язань у розумінні ч. 1 ст. 612 цього
Кодексу.

За таких підстав, позовні вимоги про
стягнення з Відповідача боргу з
орендної плати у сумі 1 326 737,45 грн.
підлягають задоволенню.

Визнання позовних вимог Відповідачем в
цій частині повністю відповідає
встановленим судом обставинам справи і
здійснено уповноваженою на вчинення
такої дії особою, тому воно приймається
судом, оскільки не вбачається
порушення внаслідок такого визнання
законодавства або прав чи охоронюваних
інтересів іншої сторони.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі
-сплата неустойки, що узгоджується із ч.
1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в
ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу
України. При цьому, несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань є
належною підставою у розумінні ст. 218
Господарського кодексу України для
застосування заходів
господарсько-правової
відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є вид неустойки,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Враховуючи, що домовленість Позивача
та Відповідача про застосування пені у
разі прострочення оплати орендної
плати сформульована безпосередньо у п.
3.3 договору оренди №665 від 10.10.2000р.,
вимоги ст. 547 Цивільного кодексу
України стосовно форми правочину щодо
забезпечення виконання зобов'язання,
видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546
Цивільного кодексу України є
неустойка, у розглядуваному випадку
дотримані.

Беручи до уваги встановлений судом
факт невиконання грошових зобов'язань
Відповідачем у розглядуваний період,
перевіривши розрахунок позовних вимог
в цій частині, суд дійшов висновку про
можливість повного задоволення вимог
щодо стягнення пені в сумі 7 197,17грн.

Доводи позивача про наявність обставин
для застосування до позовних вимог
наслідків спливу строків позовної
давності, суд вважає безпідставними та
такими, що не відповідають ст.256, 261 ЦК
України та наведеним встановленим
фактичним обставинам справи.

Визнання позовних вимог Відповідачем
повністю відповідає встановленим
судом обставинам справи і здійснено
уповноваженою на вчинення такої дії
особою, тому воно приймається судом,
оскільки не вбачається порушення
внаслідок такого визнання
законодавства або прав чи охоронюваних
інтересів іншої сторони.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог відповідно до ст. 49
ГПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір", сплачена
сума судового збору повертається
Позивачу пропорційно сумі, на яку
зменшено розмір позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника прокурора
Донецької області в інтересах держави
в особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Донецькій
області, м. Донецьк до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельна
компанія "Кристал", м. Костянтинівка
Донецької області про стягнення
заборгованості за договором оренди №665
від 10.10.2000р. в розмірі 1 333 934,62 грн., з яких
1 326 737,45 грн. - сума основного боргу, 7 197,17
грн. - пеня задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельна
компанія "Кристал", м. Костянтинівка
Донецької області (85114, м.
Костянтинівка, Донецької облсті, вул.
Шмідта, 3, ) на користь
Державного бюджету України (р/р
0058, код бюджетної класифікації
22080100, отримувач ГУ ДКСУ у Донецькій
області, код ЄДР 37890775, МФО 834016)
заборгованість в розмірі 1 333 934,62 грн., з
яких 1 326 737,45 грн. - сума основного боргу,
7 197,17 грн. - пеня.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельна
компанія "Кристал", м. Костянтинівка
Донецької області (85114, м.
Костянтинівка, Донецької облсті, вул.
Шмідта, 3, ) на користь
Державного бюджету України витрати зі
сплати судового збору в сумі 26 678,70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Головуючий суддя
О.В. Чернова

Суддя
В.О. Довгалюк

Суддя
Е.В. Зекунов

Повний текст рішення складено та
підписано 24.01.2014р.