ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
Справа № 5016/2789/2011(1/181)

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Інвестбанк"

/, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська,
2 "б"/

до відповідача 1: Товариство з
обмеженою відповідальністю "МАН
ІНДАСТРІЗ"

/54001, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 82,
кв. 10/

Поштова адреса: 54003, м. Миколаїв-03, а/с 157

до відповідача 2:Комунальне
підприємство "Міжнародний аеропорт
Миколаїв"

/56664, Миколаївська обл., Новоодеський
район, Аеропорт ЦА /

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія
"Таврія"

/65063, м. Одеса, вул. Армійська, 14/1, кВ. 59/

про визнання угоди недійсною

Суддя Коваль С.М.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: не з'явився

від 1-ого відповідача: не з'явився

від 2-ого відповідача: не з'явився

від 3 особи: не з'явився

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Інвестбанк"
звернулось до господарського суду з
позовом до Комунального підприємства
"Міжнародний аеропорт Миколаїв" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МАН ІНДАСТРІЗ" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Таврія", про визнання
угоди недійсною.

Заявлений позов позивач
обґрунтовує тим, що угода про заміну
зобов'язань (новація) від 10.08.2008р., яка
укладена між ТОВ "Ман Індастріз" та
Комунальним підприємством
"Міжнародний аеропорт "Миколаїв"
стосовно договору № Т6-20 постачання,
налагодження обладнання та навчання
(стажування) персоналу від 07.08.2006р. була
підписана з боку Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ман
Індастріз" особою, що не мала на це
відповідних повноважень, та яка діяла в
якості представника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ман
Індастріз" при укладанні такої угоди
на підставі підробленої довіреності.

Постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
17.01.2012 року рішення господарського суду
Миколаївської області від 31 жовтня 2011
року у справі № 5016/2789/2011 (1/181) було
залишено без змін.

Постановою Вищого
господарського суду України від 08.08.2012
року постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 17.01.2012 та
рішення господарського суду
Миколаївської області від 31.10.2011 року у
справі № 5016/2789/2011 (1/181) було скасовано та
справу передано на новий розгляд до
господарського суду Миколаївської
області.

Ухвалою суду від 30.08.2012 року
справу № 5016/2789/2011(1/181) було прийнято до
свого провадження суддею Коваль С.М.

Ухвалою суду від 09.10.2012 р. було
зупинено провадження у справі №
5016/2789/2011(1/181) до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи № 5016/2958/2011 (17/126),
оскільки така пов'язаність справ
полягає у тому, що судовою експертизою,
призначеною по справі № 5016/2958/2011 (17/126)
на вирішення якої було поставлено
питання - Чи виконано підпис на
довіреності, датованої 01.06.2007р., щодо
надання Самсонову Олегу Васильовичу
відповідних повноважень від імені
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МАН ІНДАСТРІЗ", тією
особою, від імені якої він зазначений -
тобто Завгороднім Юрієм
Валентиновичем (ідентифікаційний
номер: ), або іншою особою, буде
встановлено обставини, що впливають на
оцінку доказів у даній справі та мають
значення для даної справи.

Ухвалою суду від 26.12.2013 р.
провадження у справі було поновлено та
призначено на 23.01.2014 р. у зв' язку зі
спливом обставин, на підставі яких
справу було зупинено, а саме:
постановою Вищого господарського суду
України було залишено без змін рішення
господарського суду Миколаївської
області від 18.06.2013 року та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 12.09.2013 року у справі №
5016/2958/2011(17/126).

Перший відповідач у відзиві на позов
зазначає, що в період з 17.08.2006 року по
22.01.2008 року Завгородній Ю.В. був
директором ТОВ "МАН Індастріз". В цей
період часу Завгородній Ю.В. надав
довіреність від 01 червня 2007 року на
представництво інтересів Товариства
Самсонову Олегу Васильовичу.
Дійсність довіреності Самсонова О.В.
від 01 червня 2007 року на представництво
інтересів ТОВ "МАН Індастріз"
перевірена господарським судом
Миколаївської області. А саме у 2007р.
господарським судом розглядалась
справа № 17/822/07 за позовом ТОВ "МАН
Індастріз" до КП МАМ. Вказаний позов
був підписаний і поданий Самсоновим
О.В. у серпні 2007 року на підставі
оскаржуваної довіреності. Вказана
обставина підтверджує обізнаність
щодо чинності довіреності Самсонова
О.В. від 01 червня 2007 року і самого
Завгороднього Ю.В., оскільки останній в
період розгляду позову ТОВ "МАН
Індастріз" до КП МАМ був керівником
одночасно обох підприємств та не міг не
знати про судову справу за № 17/822/07.

Другий відповідач надав відзив, в якому
проти позову заперечує. Зазначає, що
Самсонов О.В. мав всі повноваження
представника ТОВ "МАН ІНДАСТРІЗ" для
підписання угоди від 10.08.2008р. Крім того,
до угоди про заміну зобов'язань
(новації) від 10.08.2008р. відповідачами по
справі укладено доповнення від
10.08.2011р., підписане з боку ТОВ "МАН
Індастріз" директором Кольцовим З.П. та
відбулося часткове виконання
зобов'язання. В підтвердження чого
надав квитанцію до прибуткового
касового ордеру № 17 від 07.09.2011р.

Третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Таврія" своєї позиції
відносно даного спору не висловлено.

Всі учасники судового процесу належним
чином повідомлені про день, час та
місце судового розгляду.

Відповідач 1 на адресу суду надіслав
клопотання про слухання справи без
його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд -

встановив:

01 червня 2007 року між ТОВ "Авіакомпанія
"Таврія" (первісний кредитор) та ТОВ
"МАН ІНДАСТРІЗ" (новий кредитор) був
укладений договір відступлення прав
вимоги, згідно з пунктом 1 умов якого
первісний кредитор відступає новому
кредитору належне йому право вимоги
до КП "Міжнародний аеропорт Миколаїв"
згідно договору № Т6/1/2007 про виконання
чартерних рейсів від 01.01.2007р., а новий
кредитор приймає право вимоги
виконання зобов'язань, яке належить
первісному кредитору за основним
договором. Сума вимоги складає 102313,00
грн. та підтверджується актом звірки
від 01.06.2007р.(а.с.37).

10 серпня 2008р. між КП "Міжнародний
аеропорт Миколаїв" та ТОВ "МАН
ІНДАСТРІЗ", яке на підставі договору
про відступлення прав вимоги від
01.06.2007р., замінило в зобов'язанні за
договором № Т6/1/2007 про виконання
чартерних рейсів від 01.01.2007р. ТОВ
"Авіакомпанія "Таврія") була укладена
угода про заміну зобов'язань (новація),
згідно умов якої сторони домовились
про припинення всіх зобов'язань, які
випливають з основного договору та
додаткових угод до нього. Сторони
домовились про виникнення нового
зобов'язання -займу грошових коштів в
загальній сумі 143313,00 грн.(а.с.67).

16 вересня 2009 року між позивачем - ПАТ
"КБ "Інвестбанк" (заставодержатель) та
1-м відповідачем - ТОВ "МАН ІНДАСТРІЗ"
(заставодавець) укладено договір
застави майнових прав на грошові кошти,
згідно умов якого заставодавець (1-й
відповідач) передає в заставу
заставодержателю у якості
забезпечення повернення наданого ТОВ
"Авіакомпанія "Таврія" кредиту, за
кредитними договорами, майнові права
на грошові кошти в сумі 845 160,81 грн., із
загальної суми 1 690 321,62 грн., що будуть
отримані за відповідними договорами,
права вимоги за якими належать
заставодавцю на підставі укладених
договорів відступлення прав вимоги,
зокрема договір № Т6/1/2007 про виконання
чартерних рейсів від 01.01.2007, укладених
між ТОВ "Авіакомпанія "Таврія" та КП
"Міжнародний аеропорт "Миколаїв".

Мотивуючи позовні вимоги щодо
визнання недійсною угоди про заміну
зобов'язань (новація), датованої 10.08.2008р.
(стосовно договору №Т6-1/2007 про
виконання чартерних рейсів від 01.01.2007р.,
позивач зазначає що з боку ТОВ "МАН
ІНДАСТРІЗ" вказана угода була
підписана представником - Самсоновим
О.В. без відповідних повноважень на
підставі недійсної довіреності.

В якості доказу, позивач посилається
на заяву від 17.06.2011р. Завгороднього Юрія
Валентиновича, в якій останній
стверджує, що ніколи не підписував
довіреності від 01.06.2007р. щодо надання
Самсонову О.В. повноважень на
представлення інтересів ТОВ "МАН
ІНДАСТРІЗ" перед третіми особами.
Зазначає, що ТОВ "МАН ІНДАСТРІЗ" не
укладав з КП "МАМ" угоди про заміну
зобов'язань (новація) датованої 10.08.2008р.,
щодо договору, майнові права за яким
були надані в заставу позивачу за
договором застави (майнових прав на
грошові кошти) від 16.09.2009р.

Позовні вимоги задоволенню не
підлягають, виходячи з такого:

Пунктом 2 статті 207 ЦК України
встановлено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюються
печаткою.

Від імені КП "Міжнародний аеропорт
"Миколаїв" угода про заміну зобов'язань
була підписана Арбатським С.О., що діяв
на підставі довіреності, та від імені
ТОВ "МАН ІНДАСТРІЗ" Самсоновим О.В., що
також діяв на підставі довіреності.

Частиною 1 статті 241 ЦК України
встановлено, що правочин, вчинений
представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

Наступне схвалення юридичною
особою правочину, вчиненого від її
імені представником, який не мав
належних повноважень, унеможливлює
визнання такого правочину недійсним
(стаття 241 ЦК України ). Настання
передбачених цією статтею наслідків
ставиться в залежність від того, чи
було в подальшому схвалено правочин
особою, від імені якої його вчинено;
тому господарський суд повинен у
розгляді відповідної справи
з'ясовувати пов'язані з цим обставини.
Доказами такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.). Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину. (п. 3.4 Пленуму ВГСУ від 29.05.2013
р. № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними".

Загальні вимоги, додержання яких
є необхідним для чинності правочину
визначені ст. 203 Цивільного кодексу
України, яка, зокрема, передбачає, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом та бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Згідно ч. 2 ст. 203 Цивільного
кодексу України особа, що вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг дієздатності. Поняття цивільної
дієздатності юридичної особи
надається у положеннях ст. 92 Цивільного
кодексу України. Юридична особа
набуває цивільних прав та обов'язків,
здійснює їх через свої органи, які
діють відповідно до установчих
документів та закону. Орган або особа,
яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно, та не
перевищувати своїх повноважень.

Підстави та наслідки недійсності
правочинів передбачені, зокрема, ст. ст.
215, 216 Цивільного кодексу України.
Так, підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203
цього Кодексу. Недійсним є також
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Пленум Верховного Суду України в
п. 7 постанови від 06.11.09р. N 9 "Про судову
практику в справах про визнання
правочинів недійсними" роз'яснив, що
правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав та з наслідками,
передбаченими законом.

Пунктом 3 статті 92 Цивільного
кодексу України передбачено, що у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження. Як
вбачається з матеріалів справи,
сторонами умови угоди та додаткової
угоди виконувалась.

Матеріали даної справи свідчать, що до
угоди про заміну зобов'язань (новації)
від 10.08.2008р. відповідачами по справі
укладено доповнення від 10.08.2011р.,
підписане з боку ТОВ "МАН Індастріз"
директором Кольцовим З.П. та відбулося
часткове виконання зобов'язання, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру № 17 від
07.09.2011р.

Отже, угода про заміну зобов'язань
(новація) від 10.08.2008р., яка є предметом
даного спору, укладена від імені
юридичних осіб представниками, які
мали на це встановлені законом
повноваження, в подальшому була
схвалена, виконувалася сторонами.

Крім того, рішенням господарського
суду по справі № 5016/2958/2011 (17/126), до
вирішення спору якої зупинялось
провадження по даній справі, у
задоволенні позову ПАТ „КБ
„Інвестбанк" відмовлено у повному
обсязі. Рішення суду вмотивовано
посиланням на норми п. 2 ст.207, ч.1
ст.241, ч.2 ст. 203, ст. ст. 215, 216, п.3 ст.92 ЦК
України, роз'яснення, які містяться в 3.4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013р. „Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", п.7 Пленуму Верховного суду
України №9 від 06.11.2009р. „Про судову
практику в справах про визнання
правочинів недійсними" та тим, що від
імені КП „Міжнародний аеропорт
„Миколаїв" угода про заміну
зобов'язань була підписана Арбатським
С.О., що діяв на підставі довіреності, та
від імені ТОВ „МАН ІНДАСТРІЗ"
Самсоновим О.В., що також діяв на
підставі довіреності. До угоди про
заміну зобов'язань (новації) від
10.08.2008р. відповідачами по справі
укладено доповнення від 10.08.2011р.,
підписане з боку ТОВ „МАН ІНДАСТРІЗ"
директором Кольцовим З.П. та відбулось
часткове виконання зобов'язання, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордеру № 17 від
07.09.2011р. Таким чином, оскаржена угода
укладена від імені юридичних осіб
представниками, які мали на це
встановлені законом повноваження, в
подальшому була схвалена, виконувалась
сторонами. Банком не доведено обставин
порушення відповідачами прав та
охоронюваних законом його інтересів,
що є обов'язковим при визначенні
господарським судом відповідності
правочину (угоди) діючому
законодавству України. В своєму
рішенні суд також зазначив, що сторони
ухилились від виконання вимог ухвал
господарського суду в частині оплати
експертних досліджень та надання
вільних зразків підписів
Завгороднього Ю.В. в оригіналах різних
документів за 2005-2007 роки, необхідних
для проведення судової почеркознавчої
експертизи. За таких обставин, суду
неможливо зробити висновок стосовно
дійсності підпису Завгороднього Ю.В.
на довіреності від 01.06.2007р., якою було
уповноважено Самсонова О.В. на
укладання угод та представництво
інтересів товариства, оскільки
дійсність підпису може бути
встановлена тільки експертною
установою.

Постановами Одеського апеляційного
господарського суду від 12.09.2013 р. та
Вищого господарського суду України
рішення по справі № 5016/2958/2011(17/126) було
залишено без змін.

Відповідно до приписів ст. 35 ГПК
України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Всупереч ст. ст. 32, 33 ГПК України позивач
у справі не доведено обставин
порушення відповідачами прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача, що є обов'язковим при
визначенні господарським судом
відповідності правочину (угоди)
діючому законодавству України.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Інвестбанк" про визнання
недійсним угоди про заміну зобов'язань
(новація) від 10.08.2008р. укладену між
Товариствам з обмеженою
відповідальністю "МАН ІНДАСТРІЗ" та
Комунальним підприємством
"Міжнародний аеропорт Миколаїв"
(стосовно договору № Т6-1/2007 про
виконання чартерних рейсів від 01.01.2007р.
) задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено
28.01.2014р.

Суддя
С.М. Коваль