ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2014
Справа № 5006/19/135пд/2012

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Демідової
П.В., суддів Бокової Ю.В., Риженко Т.М.

При секретарі судового засідання
Самойловій К.Є.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волот", м. Донецьк

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Піреус Банк
МКБ", м. Київ

про визнання недійсним кредитного
договору №НО/01042010/01 від 01.04.2010р. та
договорів про внесення змін до нього

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: Фролов І.О. за
довіреністю.

Суд перебував в нарадчій кімнаті

23.01.2014р. з 13.30 год. по 13.40 год.

Суть справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Волот", м. Донецьк
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк МКБ", м. Київ про визнання
недійсним кредитного договору
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
оспорюваний договір з боку ТОВ «Волот»
підписаний невідомою особою.

Ухвалою суду від 23.08.2012р. за вказаним
позовом порушено провадження по справі
№5006/19/135пд/2012.

17 січня 2013р. через канцелярію суду
відповідачем наданий відзив на позов, в
якому він заперечив проти позовних
вимог, посилаючись на наявність в нього
повноважень здійснювати кредитування
в іноземній валюті.

26 лютого 2013р. відповідачем вдруге
наданий відзив на позов, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог з огляду на їх
необґрунтованість. У додаткових
поясненнях від 26.03.2013р. відповідач
підтримав зазначену позицію,
наполягаючи на вчиненні позивачем дій,
які свідчать про прийняття ним до
виконання оспорюваного правочину.

04 квітня 2013р. від відповідача надійшло
клопотання про витребування у
відповідача доказів в підтвердження
отримання грошових коштів за кредитним
договором №НО/01042010/01 від 01.04.2010р., а
саме: копії довідки про взяття ТОВ
«Волот» на облік в органах ДПС, копії
свідоцтва платника податку на додану
вартість, копій податкових декларацій
з податку на прибуток підприємства за
період 2010-2011р. з додатками.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Беручи до уваги, що відповідачем
вимагаються документи, які
підтверджують тільки виконання
податкових зобов'язань та вірність
податкового обліку, а також те, що факт
отримання позивачем грошових коштів на
підставі кредитного договору
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р. в межах справи
№5006/19/135пд/2012 не спростовується,
вищевказане клопотання відповідача
судом відхилено.

Ухвалою суду від 04.04.2013р. призначено
судову почеркознавчу експертизу у
справі №5006/19/135пд/2012, проведення якої
доручено Донецькому
науково-дослідному інституту судових
експертиз, на вирішення експерта
поставити питання: чи виконано підпис
на кожному аркуші кредитного договору
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р., договорів про
внесення змін до нього №1 від 09.11.2010р.,
№2 від 18.01.2011р., №3 від 28.03.2011р., №4 від
10.05.2011р., №5 від 04.10.2011р. та №6 від 11.11.2011р.
у графі „позичальник" Кулінічем О.В.
або іншою особою?

26 червня 2013р. від експертної установи
надійшло повідомлення №1465/02, 1466/03 від
20.06.2013р. про неможливість надання
експертного висновку у зв'язку з
ненаданням оригіналу досліджуваного
документу, вільних зразків підпису
Кулініча О.В. та неоплатою вартості
проведення експертного дослідження.

12 листопада 2013р. через канцелярію суду
від відповідача надійшло клопотання
про об'єднання в одне провадження
справи №5006/19/135пд/2012 та справи
№5006/2/69/2012, яка перебуває в провадженні
судді господарського суду Донецької
області Уханьової О.О.

Відповідно до ч.2 ст.58 ГПК України, суддя
має право об'єднати кілька однорідних
позовних заяв або справ, у яких беруть
участь ті ж самі сторони, в одну справу,
про що зазначається в ухвалі про
порушення справи або в рішенні. При
цьому за правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною в п.19 інформаційного листа
№ 01-08/530 від 29.09.2009 р., передбачене
частиною другою статті 58 ГПК об'єднання
кількох однорідних справ, у яких беруть
участь ті ж самі сторони, в одну справу
ставиться законом у залежність від
того, чи здійснюється розгляд
відповідних справ одним і тим же суддею
господарського суду.

Отже, враховуючи, що справи
№5006/19/135пд/2012 та 5006/2/69/2012 перебувають у
провадженні різних суддів, клопотання
відповідача про об'єднання зазначених
справ не підлягає задоволенню.

За клопотанням сторін розгляд справи
відкладався згідно зі ст.77 ГПК України.

В судовому засіданні 23.01.2014р.
представник відповідача заперечив
проти позовних вимог. Представник
позивача в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, про поважність причин неявки суд
не повідомив.

Перед початком розгляду справи по суті
представників сторін було ознайомлено
з правами та обов'язками, передбаченими
ст.22 ГПК України. Судом, відповідно до
вимог ст.81-1 ГПК України, складено
протокол, який долучено до матеріалів
справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129
Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст.
33 ГПК України основними засадами
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та
судом, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
За приписами ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд -

Встановив:

01 квітня 2010р. між Публічним акціонерним
товариством «Піреус Банк МКБ» (далі -
банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Волот» (далі -
позичальник) укладено кредитний
договір №НО/01042010/01 (далі - кредитний
договір), згідно з п.1.1 якого банк за
умови виконання вимог п.4.1 кредитного
договору відкриває позичальнику
відновлювальну відкличну кредитну
лінію з максимальним лімітом в сумі 3 000
000,00 дол. США на строк з 01.04.2010р. по
01.04.2011р. в порядку та на умовах,
визначених цим договором, а
позичальник зобов'язується
використати кредит за цільовим
призначенням згідно з цим договором,
своєчасно та в повному обсязі
повернути кредит банку та сплачувати
банку нараховані за користування
кредитом проценти, своєчасно, у строки,
визначені цим договором, належним
чином виконувати свої зобов'язання за
цим договором.

Кредит може бути наданий банком та
використаний наступним чином: кредит в
сумі 3 000 000,00 дол. США надається
позичальнику на поповнення обігових
коштів з метою фінансування торгівлі
насінням, маслом, зерном, у тому числі,
для закупівлі сировини та її переробки
з метою виконання зобов'язань
позичальника за експортними
контрактами з кінцевими покупцями. При
цьому загальна сума коштів, наданих
позичальнику для виконання такого
експортного контракту, не може
перевищувати 85% суми такого контракту.
До моменту повного погашення
позичальником першого траншу, наданого
у відповідності з цим договором,
максимальний доступний ліміт
кредитування не повинен перевищувати 2
000 000,00 грн.

За умовами п.2.1, позичальник
зобов'язується повернути кредит та всі
інші належні до сплати згідно з умовами
цього договору платежі у повному
обсязі, як це передбачено цим
договором, не пізніше 01.04.2011р.

Згідно з п.3.1, проценти за користування
кредитом нараховуються за період
включно з 25 числа попереднього місяця
по 24 число поточного місяця, виходячи з
процентної ставки 3M USD LIBOR+12,5% (ставка
LIBOR для 3-місячних депозитів у доларах
США плюс дванадцять цілих п'ять десятих
процентів) річних за методом «факт/360».
При цьому абсолютне значення такої
процентної ставки визначається
сторонами у заявці на отримання
кредиту. Позичальник зобов'язується
сплачувати нараховані проценти згідно
з п.3.1 цього договору щомісячно в строк
з 25 числа по останній робочий день
поточного місяця, а для останнього
процентного періоду - в день повного
погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.10.1, цей договір набуває
чинності з дати його підписання
сторонами та діє до дати повного
погашення кредиту, зазначеної в п.1.1
цього договору, та інших сум, належним
до сплати позичальником, але в
будь-якому випадку до повного
погашення позичальником своїх
боргових зобов'язань за цим договором.

Протягом дії кредитного договору
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р. сторонами
укладений ряд додаткових угод до нього:

- договір про внесення змін та
доповнень №1 від 09.11.2010р.,

- договір про внесення змін та
доповнень №2 від 18.01.2011р.,

- договір про внесення змін та
доповнень №3 від 28.03.2011р.,

- договір про внесення змін та
доповнень №4 від 10.05.2011р.,

- договір про внесення змін та
доповнень №5 від 04.10.2011р.,

- договір про внесення змін та
доповнень №6 від 11.11.2011р.

Оцінивши договір, з якого виникли
цивільні права та обов'язки сторін, суд
дійшов висновку, що укладений між
сторонами правочин за своїм змістом та
правовою природою є договором кредиту,
який підпадає під правове регулювання
норм §2 глави 71 Цивільного кодексу
України та ст. 345-346 Господарського
кодексу України (далі - ГК України).

В судовому засіданні 26.03.2012року
оглянути оригінали заявок та кредитний
договір з додатками, які відповідають
копіям, доданим до матеріалів справи.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «»Волот оспорюється
дійсність кредитного договору
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р. та додаткових
угод до нього з підстав його підписання
з боку позичальника невідомою,
внаслідок чого вищевказаний правочин
не може вважатись належною підставою
виникнення у сторін цивільних прав та
обов'язків в розумінні ст. 11 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема,
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

За твердженням позивача, кредитний
договір №НО/01042010/01 від 01.04.2010р. з його
боку підписаний невідомою особою, а не
директором ТОВ «Волот» Кулініч Олегом
Володимировичем, як зазначено у
преамбулі оспорюваного правочину.

Як зазначалось вище, статтею 33 ГПК
України на сторін покладений тягар
доказового доведення обставин, на які
вони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень. В порушення
приписів наведених норм, позивачем не
надано належних та допустимих доказів
в розумінні ст.34 ГПК України щодо
підписання кредитного договору
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р. та договорів про
внесення змін та доповнень до нього
іншою особою, ніж зазначено за текстом
договору.

З огляду на наведені обставини, суд
робить висновок про недоведеність у
встановленому законом порядку
тверджень позивача про підписання
кредитного договору №НО/01042010/01 від
01.04.2010р. невідомою особою, що зумовлює
відсутність у неї повноважень
виступати від імені ТОВ «Волот» у
відносинах з третіми особами.

Водночас, за правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною в п. 3.4 постанови №11 від
29.05.2013р. «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними», наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, з
перевищенням повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним (стаття 241 ЦК
України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено; тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.). Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину.

Відповідачем до матеріалів справи
№5006/19/135пд/2012 надано в копіях (оригінали
оглянуті в судовому засіданні 23.03.2013
року) оформлені у відповідності до
вимог додатку №2 до кредитного
договору №НО/01042010/01 від 01.04.2010р. заявки
ТОВ «Волот» на отримання кредиту
№143/05/11 від 11.05.2011р., №142/05/11 від 11.05.2011р.,
№136/04/11 від 27.04.2011р., №205/08/11 від 12.08.2011р.
(а.с.а.с.125-128, том І), клопотання №223/08/11
від 22.08.2011р. та №280/11/11 від 10.11.2011р. про
перенесення дат погашення траншів,
отриманих за кредитним договором
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р., клопотання
№204/08/11 від 11.08.2011р. та №131/04/11 від 20.04.2011р.
про дострокове повернення траншу, лист
№289/09/10 від 21.09.2010р. про незастосування
штрафних санкцій за кредитним
договором №НО/01042010/01 від 01.04.2010р.,
підписання яких позивачем не
спростовується.

До того ж до матеріалів справи додані
розрахункові документи, які свідчать
про зарахування на поточний рахунок
позивача кредитних коштів в загальній
сумі 2 872 900 доларів США з призначенням
платежу « Видача кредиту згідно
кредитного договору №НО/01042010/01 від
01.04.2010р., ТОВ «Волот» . Факт отримання
кредитних коштів позивачем не
спростовується.

З огляду на наведені обставини та
беручи до уваги приписи ст.241 ЦК
України, суд робить висновок про
прийняття до виконання ТОВ «Волот»
кредитного договору №НО/01042010/01 від
01.04.2010р. разом з додатковими угодами до
нього, що унеможливлює визнання цього
правочинну недійсним як такого, що
укладений з боку позичальника особою
без достатнього обсягу цивільної
дієздатності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
безпідставними позовні вимоги ТОВ
"Волот", м. Донецьк до ПАТ "Піреус Банк
МКБ", м. Київ про визнання недійсним
кредитного договору №НО/01042010/01 від
01.04.2010р. та додаткових угод до нього, у
зв'язку з чим відмовляє в їх
задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судовий
збір за позовом залишається на
позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129
Конституції України, ст.ст. 203, 207, 215, 241,
§2 Глави 71 Цивільного кодексу України,
ст.193 Господарського кодексу України,
ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волот", м. Донецьк до
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк МКБ", м. Київ про визнання
недійсним кредитного договору
№НО/01042010/01 від 01.04.2010р. та додаткових
угод до нього - відмовити.

У судовому засіданні 23.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повний текст рішення за
правилами ст.ст.84-85 ГПК України
підписано 28.01.2014р.

Головуючий суддя
П.В. Демідова

Суддя
Ю.В. Бокова

Суддя
Т.М. Риженко