номер провадження справи 9/106/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014
Справа № 908/4196/13

За позовом: Концерну "Міські теплові
мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137; 69059, м. Запоріжжя, вул.
Парамонова, 15-В)

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення суми 2590,98 грн.

Суддя Боєва О.С.

Представники сторін:

Від позивача: Кузьміна С.Ю. (дов. № 9137/27
від 31.12.13)

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача суми 2590,98 грн., з яких: сума
2437,77 грн. - основний борг за договором
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 501697 від 01.10.2007р., сума 35,36
грн. - 3% річних, сума 117,85 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 23.12.2013р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/4196/13,
судове засідання призначено на 14.01.2014р.

14.01.2014р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Справа розглянута без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги,
викладені у позовній заяві, зазначивши,
зокрема, про наступне. На виконання
умов договору купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді № 501697 від
01.10.2007р., укладеного між сторонами,
позивачем було поставлено відповідачу
в період з січня 2013р. по квітень 2013р., з
жовтня 2013р. по листопад 2013р. теплову
енергію на загальну суму 2808,83 грн. Однак
відповідач своє зобов'язання за
договором належним чином не виконав,
оплату за спожиту теплову енергію
здійснив частково в розмірі 371,39 грн. У
зв'язку з чим, у нього виникла
заборгованість перед Концерном «МТМ» в
сумі 2437,77 грн. На підставі ст. ст. 11, 15, 16,
96, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 193,
232, 276 ГК України просить стягнути з
відповідача суму 2437,77 грн. основного
боргу, суму 35,36 грн. - 3 % річних, суму 117,85
грн. пені.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, відзив на позов суду не
надав, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Про час та місце
судового засідання відповідача
повідомлено належним чином. Ухвала
суду направлялась на адресу, вказану в
позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1.
Матеріали справи також містять
рекомендоване поштове повідомлення
про вручення відповідачу ухвали суду.
Згідно з п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2007р. між Концерном "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Комунарського району
(теплопостачальна організація, позивач
у справі) та приватним підприємцем
ОСОБА_1 (споживач, відповідач у справі)
був укладений договір купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді № 501697,
відповідно до умов якого, позивач
зобов`язався відпустити теплову
енергію в гарячій воді відповідачу, а
останній - прийняти та оплатити її
вартість за діючими тарифами (цінами) в
терміни та в порядку, встановленими
умовами цього договору та додатками до
нього, що є його невід'ємними частинами
(п. 1.1.).

Відповідно до п. 10.1. договір набуває
чинності з 01.10.2007р. і діє до 30.09.2008р.

Пунктом 10.4. договору сторони узгодили,
що договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо жодна з
сторін за місяць до закінчення терміну
дії даного договору не заявила про його
розірвання.

Згідно з п. 3.2.6. договору відповідач
зобов'язався виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що
розрахунки за договором здійснюються в
грошовій або в іншій формі, що не
заперечує діючому законодавству,
відповідно до встановлених органами
місцевого самоврядування тарифів (цін)
діючих на час розрахунків (додаток № 5
до договору) та на підставі показань
приладів комерційного обліку теплової
енергії або даних, встановлених
розрахунковим способом.

Відповідно до п.6.2. договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

У пункті 6.3. договору сторони визначили,
що підставою для розрахунків споживача
з теплопостачальною організацією є
рахунок та акт приймання-передачі.

Згідно з п. 6.4. договору споживач
зобов'язаний до 20 числа місяця,
наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію. Споживач має право робити
передоплату.

Відповідно до п. 6.7. договору споживач з
10 по 12 число місяця, наступного за
розрахунковим, повинен отримати від
теплопостачальної організації (за її
адресою) документи за розрахунковий
період: рахунок-фактуру, акт
приймання-передачі теплової енергії,
податкову накладну (платникам ПДВ).

Отриманий акт приймання-передачі
теплової енергії відповідач повинен
підписати, оформити належним чином та
повернути на адресу позивача на
протязі п'яти днів з дати отримання. У
разі неотримання позивачем
підписаного акту приймання-передачі,
або обґрунтованих заперечень в його
підписанні, у термін, встановлений п.
6.6.1. договору, акт підписується
теплопостачальною організацією з
позначенням про відмову у підписанні
його споживачем, та оформлений таким
чином акт вважається погодженим і є
підставою для проведення остаточних
розрахунків за зазначений в ньому
розрахунковий період (п.п. 6.6.1., 6.6.2.).

Із матеріалів справи слідує, що позивач
у період з січня 2013р. по квітень 2013р.
включно, та з жовтня 2013р. по листопад
2013р. включно постачав теплову енергію,
надавав відповідачу акти
приймання-передачі теплової енергії та
рахунки для оплати спожитої теплової
енергії на загальну суму 2808,83 грн.

Однак вказана в актах сума в
установлений договором строк
відповідачем в повному обсязі сплачена
не була. Відповідачем була здійснена
лише часткова оплата в розмірі 371,39 грн.

Таким чином, станом на час розгляду
справи, заборгованість відповідача
перед позивачем за договором
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 501697 від 01.10.2007р. за
період з січня 2013р. по квітень 2013р. та з
жовтня 2013р. по листопад 2013р. складає
суму 2437,44 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193
Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Факт наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем за спожиту
теплову енергію в розмірі 2437,44 грн.
підтверджується матеріалами справи.

Отже, з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума 2437,44 грн.
основного боргу.

Також позивач просить стягнути з
відповідача суму 35,36 грн. - 3% річних за
загальний період з 21.02.2013р. по 23.12.2013р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних, суд вважає за
необхідне скорегувати його в частині
визначення періоду нарахування річних
за відпущену теплову енергію у січні
2013р. Так, виходячи з приписів п. 1.9.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», на суму 657,17 грн. 3
% річних повинні нараховуватись з
21.02.2013р. по 23.04.2013р., що складає 3,35 грн. 3%
річних, на суму 285,78 грн. - з 24.04.2013р. по
23.12.2013р., що складає 5,73 грн. 3% річних. В
інший частині розрахунок 3 % річних
здійснений вірно.

Таким чином, до стягнення підлягає сума
35,33 грн. - 3% річних за загальний період з
21.02.2013р. по 23.12.2013р.

Позивачем також заявлені вимоги про
стягнення з відповідача пені в розмірі
117,85 грн. за загальний період з 21.02.2013р.
по 23.12.2013р.

Пунктом 7.2.8. договору встановлено, що в
разі несплати або несвоєчасної оплати
споживачем за теплову енергію
відповідно до терміну, встановленого у
пункті 6.3. цього договору, з наступного
дня після закінчення терміну сплати
споживачу нараховується пеня у розмірі
0,5% від суми простроченого платежу (але
не більше суми обумовленої чинним
законодавством) за кожен день
прострочення по день фактичної оплати.

Відповідно до вимог Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" №
543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Факт порушення зобов'язання
відповідачем є доведеним, але
перевіривши розрахунок пені, суд
вважає за необхідне скорегувати його в
частині визначення періоду
нарахування пені за відпущену теплову
енергію у січні 2013р. Так, виходячи з
приписів п. 1.9. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», на суму 657,17 грн.
пеня повинна нараховуватись з 21.02.2013р.
по 23.04.2013р., що складає 16,74 грн. пені, на
суму 285,78 грн. - з 24.04.2013р. по 26.08.2013р., що
складає 13,84 грн. пені.

Здійснивши перерозрахунок пені з
урахуванням вищезазначених недоліків
в розрахунку позивача, не виходячи, при
цьому, за межі визначеного позивачем
періоду часу невиконання грошового
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру пені (згідно п.
1.12. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. № 14), суд дійшов до висновку про
задоволення вимог про стягнення пені в
заявленому позивачем розмірі.

Отже в цілому позовні вимоги
задовольняються частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентиф.
номер НОМЕР_1) на користь Концерну
"Міські теплові мережі" (юр.ад.: 69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; факт.
ад.: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова,
15-В; п/р зі спеціальним режимом
використання 1951 у Філії -
Запорізьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України», МФО
313957; ) суму 2437 (дві тисячі
чотириста тридцять сім) грн. 44 коп.
основного боргу, суму 35 (тридцять п'ять)
грн. 33 коп. - 3% річних, суму 117 (сто
сімнадцять) грн. 85 коп. пені, суму 1720
(одна тисяча сімсот двадцять) грн. 26 коп.
витрат зі сплати судового збору. Видати
наказ.

У задоволенні іншої частини
позову - відмовити.

Суддя
О.С. Боєва

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.
Повне рішення підписано 20.01.2014р.