ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.01.2014 Справа № 920/1562/13

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-промислова компанія
«Захід», м. Чернівці

до відповідачів:1) Сумської міської
ради, м. Суми

2) Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Партнертехсервіс», м. Суми

про скасування рішення та визнання
договору недійсним

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача: не прибув

від 1-го відповідача: Р.В.Базіль
(довіреність № 1296/02.02.02-17 від 03.07.2013)

від 2-го відповідача: О.В.Оніщенко
(довіреність б/н від 25.09.2013)

За участю секретаря судового засідання
- І.М.Петрович

Суть спору: відповідно до
змінених позовних вимог позивач
просить суд скасувати рішення Сумської
міської ради № 176-МР від 26.01.2011 в
частині надання ТОВ
«Партнертехсервіс» в оренду земельної
ділянки площею 0,2959 га за адресою:
м.Суми, вул. Білопільський шлях, 13;
визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 29.02.2012, укладений
між Сумською міською радою та ТОВ
«Партнертехсервіс».

Перший відповідач подав відзив
б/н від 13.11.2013 (вх. № 15610 від 13.11.2013), в
якому вважає позовні вимоги
необґрунтованими, оскільки відповідно
до договору оренди земельної ділянки
від 29.02.2012 №00504 спірна земельна
ділянка була передана у володіння ТОВ
«Партнертехсервіс» без зміни її
цільового призначення.

Другий відповідач у відзиві на позовну
заяву від 13.11.2013 (вх. №15629 від 13.11.2013)
позицію першого відповідача підтримує
в повному обсязі та зазначає, що ТОВ
«Партнертехсервіс» правомірно, на
підставі договору оренди земельної
ділянки від 29.02.2012 користується
земельною ділянкою площею 0,2959 га за
адресою: м.Суми, вул. Білопільський
шлях, 13, а при укладанні вказаного
договору його умовами не було
встановлено обмежень щодо
використання орендарем орендованої
земельної ділянки, крім того, положення
договору оренди не містять відомостей
про знаходження на орендованій ділянці
проїзної частини, земельного полотна
чи узбіччя.

В судове засідання, яке відбулось
26.11.2013, від представника другого
відповідача надійшло клопотання
(вхідний реєстраційний № 16311 від 26.11.2013)
про залучення доказів, яким для
долучення до матеріалів справи
стороною були подані фототаблиці на
підтвердження обставин, викладених у
відзиві на позов.

Першим відповідачем за супровідним
листом б/н від 19.11.2013 були подані до суду
документи, витребувані судом: копії
рішень Сумської міської ради № 1193-МР
від 27.04.2005 та № 1385-МР від 28.09.2005, копія
листа Управління земельних ресурсів
Сумської міської ради № 3353/02.02-14 від
06.06.2013, копія заяви позивача про розгляд
земельного спору б/н від 03.06.2013.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання (вхідний
реєстраційний № 17388 від 16.12.2013) про
витребування в Управлінні майна
комунальної власності Сумської
міської ради інвентаризаціної справи
на будівлі та споруди, розташовані за
адресою: м. Суми, вул. Білопільський
шлях, 13.

В обґрунтування поданого клопотання
представник позивача наполягав на його
задоволенні, оскільки вважає, що саме
матеріали інвентарної справи можуть
містити дані, які підтверджують
обґрунтованість позовних вимог.

Судовою ухвалою від 16.12.2013 дане
клопотання було задоволено, 08.01.2014
вказана інвентаризаційна справа була
надіслана до суду.

На виконання вимог судової ухвали від
16.01.2014 першим та другим відповідачами
були подані для долучення до
матеріалів справи копії договору
оренди земельної ділянки, укладеного
між Сумською міською радою та ТОВ СП
«Агропартнер» (попереднім
землекористувачем) від 31.10.2005 № 44
по вул. Білопільський шлях, 13 у м. Суми,
площею 0,2959, га разом з додатками.

В дане судове засідання представник
позивача не прибув, з матеріалами
витребуваної інвентарної справи не
ознайомився, про причини неявки суд не
повідомив, про час і місце судового
засідання був повідомлений належним
чином. Враховуючи сплив строку
вирішення спору, справа у
відповідності до вимог ст.75 ГПК України
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідачів, оцінивши наявні в
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору оренди земельної
ділянки, укладеного відповідно до
рішень Сумської міської ради від 27.04.2005
№ 1193-МР «Про припинення та перехід
права користування земельними
ділянками та внесення змін до рішень
Сумської міської ради» та від 28.09.2005 №
1385-МР «Про припинення та перехід права
користування земельними ділянками та
внесення змін до рішень Сумської
міської ради» 31.10.2005 між Сумською
міською радою та ТОВ СП «Агропартнер»,
вказане підприємство користувалось на
правах оренди земельною ділянкою
площею 0,2959 га, розташованою по вул.
Більпільський шлях, 13 у м. Суми.

10.06.2010 між ТОВ СП «Агропартнер» та ТОВ
«Партнертехсервіс» був укладений
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення, згідно з умовами якого ТОВ
СП «Агропартнер» зобов'язався
передати, а ТОВ «Партнертехсервіс» -
прийняти у власність та оплатити
нежитлове приміщення прохідну літ.
В-цегла, загальною площею 59,3 кв.м., гараж
літ. Г1-бетон, загальною площею 420,8 кв.м,
що розташоване за адресою: м.Суми, вул.
Білопільський шлях, 13 на земельній
ділянці Сумської міської ради.
Вказаний договір посвідчений
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
реєстровий номер 953.

Пунктом 9 вищезазначеного договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 10.06.2010 передбачено, що
після переходу права власності на
нежитлове приміщення ТОВ
«Партнертехсервіс», як покупець,
повинно в установленому законом
порядку вирішити питання
землекористування зазначеною
земельною ділянкою.

Згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 15.06.2010
нежитлове приміщення прохідна літ.
В-цегла, загальною площею 59,3 кв.м., гараж
літ. Г1, загальною площею 420,8 кв.м, що
розташоване за адресою: м.Суми, вул.
Білопільський шлях, 13, належить
власнику - Товариству з обмеженою
відповідальністю «Партнертехсервіс»
(форма власності - приватна, частка - 1/1).

26.01.2011 Сумською міською радою було
прийнято рішення № 176-МР «Про
припинення та перехід права
користування земельними ділянками»,
відповідно до п.1 якого припинено право
користування земельними ділянками
підприємствам, організаціям,
установам, підприємствам та дії
договорів оренди землі, згідно з
додатком 1 (ТОВ СП «Агропартнер»
припинено право користування
земельною ділянкою площею 0,2959 га,
розташованою по вул. Білопільський
шлях, 13 у м.Сумах); відповідно до п. 2
цього ж рішення надано земельні
ділянки підприємства, організаціям,
установам, підприємцям та громадянам
згідно з додатком 2 (ТОВ
«Партнертехсервіс» надано в оренду
земельну ділянку площею 0,2959 по вул.
Білопільський шлях, 13 у м. Сумах);
відповідно до п. 5 вказаного рішення
підприємства, організації, установи та
підприємці протягом трьох місяців з
моменту набуття чинності цим рішенням
повинні оформити документи, що
посвідчують право користування
земельними ділянками.

29.02.2012 між Сумською міською радою
(орендодавець) та ТОВ
«Партнертехсервіс» (орендар) укладений
договір оренди земельної ділянки
згідно п. 1.1 якого орендодавець на
підставі рішення Сумської міської ради
від 26 січня 2011 року №176-МР надав, а
орендар прийняв в оренду земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою: м.
Суми, вул. Білопільський шлях, 13 площею
0,2959 га. Земельна ділянка відведена в
натурі (на місцевості) у встановленому
законом порядку. На земельній ділянці
знаходяться нежитлові будівлі.
Земельна ділянка має частково тверде
покриття. Орендодавець гарантує, що
зазначена земельна ділянка в момент
укладення договору іншій особі не
продана, не подарована, не відчужена
іншим способом, не знаходиться в
іпотеці, в спорі, під забороною
(арештом) не перебуває, не обмежена
правами третіх осіб та не обтяжена
недоліками щодо її використання.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що ТОВ
«Інвестиційно-промислова кампанія
«Захід» на праві власності належать
нежитлові приміщення, розташовані за
адресою: м. Суми, вул. Білопільській
шлях, 13. Дана обставина підтверджується
рішенням господарського суду Сумської
області від 06 квітня 2006 року по справі
№ 3/202-06 та витягом про реєстрацію прав
власності №10626472 від 15 травня 2006 року.

Також, за цією самою адресою
знаходяться нежитлові приміщення,
власником яких є ТОВ
«Партнертехсервіс» та інші суб'єкти
господарювання.

ТОВ «Партнертехсервіс» обмежило
доступ ТОВ «ІПК Захід» до його
приміщень, збудувавши на проїзній
частині та земляному полотні паркан,
обґрунтувавши правомірність своїх дій
рішенням Сумської міської ради, яким
передано в оренду спірну земельну
ділянку. З метою перевірки
правомірності дій ТОВ
«Партнертехсервіс», ТОВ «ІПК Захід»
звернувся з відповідною заявою до
управління земельних ресурсів
Сумської міської ради. Листом від 15
січня 2013 року №16/10.01.-17, управління
земельних ресурсів Сумської міської
ради повідомило, що земельна ділянка за
адресою: м. Суми, вул. Білопільський
шлях, 13 надана в оренду ТОВ
«Партнертехсервіс» на підставі
рішення Сумської міської ради від 26
січня 2011 року №176-МР.

Таким чином, як вважає позивач,
зазначеним вище рішенням, Сумська
міська рада надала в оренду земельну
ділянку під проїзною частиною та
земельним полотном, яка відноситься до
земель загального користування і не
може перебувати в одноосібному
володінні чи користуванні.

Розглянувши спір по суті, суд дійшов
висновку про неправомірність та
необґрунтованість вимог позивача на
підставі наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного
кодексу України у комунальній
власності перебувають усі землі в
межах населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності. До
виключної компетенції Сумської
міської ради належить право
розпорядження землями територіальної
громади ( п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу
України).

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації. Право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 377 Цивільного
кодексу України та статті 120 Земельного
кодексу України до особи, яка набула
право власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташоване відповідне нерухоме майно,
без зміни її цільового призначення, в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Статтею 7 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що до особи, якій
перейшло право власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, що
розташовані на орендованій земельній
ділянці, також переходить право оренди
на цю земельну ділянку. Договором, який
передбачає набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
припиняється договір оренди земельної
ділянки в частині оренди попереднім
орендарем земельної ділянки, на якій
розташований такий житловий будинок,
будівля або споруда.

Укладення договору оренди земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону (ст.16 Закону
України «Про оренду землі»).

Статтею 21 Цивільного кодексу України
передбачено, що суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
місцевого самоврядування, якщо твін
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Нормами статті 152 Земельного кодексу
України встановлено, що захист прав
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, зокрема, шляхом визнання
угоди недійсною.

За статтею 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3,5-6 статті 203 цього
Кодексу.

Відповідно до п.2.10 Постанови Пленуму
ВГСУ від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин» у
вирішенні спорів щодо переходу права
власності або права користування
земельними ділянками внаслідок
переходу права власності на житлові
будинки, будівлі, споруди, що на них
розміщені, судам необхідно
досліджувати умови договору
купівлі-продажу зазначеного
нерухомого майна, наявність у продавця
визначених законом документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
відповідність нерухомого майна,
розміщеного на відповідних земельних
ділянках, ознакам житлового будинку
(будівлі, споруди), здійснення
державної реєстрації права власності
особи, яка придбала відповідне
нерухоме майно, з урахуванням положень
статей 331, 376 ЦК, статей 116, 123, 124, 126 ЗК.

Правочин, за яким переходить право
власності на житлові будинки, будівлі,
споруди, тягне за собою перехід права
на земельну ділянку, на якій
знаходиться відповідне нерухоме майно.
При цьому новий власник земельної
ділянки не звільняється від
необхідності оформлення права на
земельну ділянку відповідно до
законодавства.

Пунктом 2.12 вищезазначеної Постанови
визначено, що відповідно до частини
другої статті 120 ЗК України у разі
набуття права власності на житловий
будинок (будівлю, споруду), що
знаходяться на земельній ділянці,
наданій у користування, до набувача
переходить право користування
відповідною земельною ділянкою в тому
ж обсязі, що був у попереднього
землекористувача. Отже, якщо
попередній власник житлового будинку
(будівлі, споруди) користувався
земельною ділянкою, на якій розміщено
відповідне нерухоме майно на підставі
договору оренди, новий власник може
вимагати переоформлення права
користування земельною ділянкою на
своє ім'я шляхом укладення договору
оренди.

Пунктом 2.24 Постанови зазначено, що
оскільки договір оренди укладається на
виконання рішення органу місцевого
самоврядування чи виконавчої влади, то
без скасування таких рішень у
встановленому законом порядку
відсутні правові підстави для визнання
відповідних договорів недійсними з
підстав відсутності повноважень у
відповідної місцевої ради чи органу
виконавчої влади на затвердження
проекту відведення та передачі спірної
земельної ділянки в оренду.

Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону
України «Про транспорт» землями
транспорту визнаються землі, надані в
користування підприємствам і
організаціям транспорту згідно із
Земельним кодексом України.

Частиною 1 статті 123 Земельного кодексу
України встановлено, що надання
ділянок комунальної власності у
користування здійснюється
відповідними органами місцевого
самоврядування. Рішення зазначених
органів приймається на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у разі: надання
земельної ділянки із зміною її
цільового призначення; формування
нової земельної ділянки (крім поділу
та об'єднання).

B матеріалах судової справи відсутня
інформація щодо приналежності спірної
земельної ділянки до земель дорожнього
господарства. Відповідно до п. 2.1.
Договору оренди земельної ділянки від
29 лютого 2012 № 00504 земельна
ділянка площею 0,2959 га по вул.
Білопільський шлях, 13, кадастровий
номер :14:003:0053, за цільовим
призначенням віднесена до земель
громадської забудови.

Відповідно до Кадастрового плану
земельної ділянки спірна земельна
ділянка №:14:003:0053 не має
сервітутів, а відповідно до меж
земельної ділянки вона саме межує із
землями загального користування (від А
до Б - вул. Білопільський шлях) та
землями Сумської міської ради (від В до
Г - проїзд, від Г до А - проїзд).

В ході розгляду справи позивачем по
справі не було надано суду письмових
доказів щодо реєстрації прав на
земельну ділянку по вул. Білопільський
шлях, 13 в м.Суми і доказів того, що він є
суміжним землекористувачем, право
землекористування якого порушується
другим відповідачем, також не було
надано суду ніяких доказів, які б
свідчили про те, що саме на спірній
земельній ділянці розташовані об'єкти
нерухомого майна позивача і другим
відповідачем обмежений доступ до них.
Також позивачем не надано суду
будь-яких доказів про те, що на спірній
земельній ділянці, яка орендується ТОВ
«Партнертехсервіс», знаходяться
проїзна частина, земельне полотно та
узбіччя, в той час як матеріалами
справи підтверджується факт того, що
спірна земельне ділянка межує з
землями загального користування,
землями Сумської міської ради (проїзд)
і суміжним землекористувачем - ПП
«Магнат».

Матеріалами справи підтверджується
правомірність передачі та набуття
права користування спірною земельною
ділянкою у відповідності до вимог
статті 377 Цивільного кодексу України та
статті 120 Земельного кодексу України,
оскільки до другого відповідача, як до
особи, яка набула право власності на
будівлі перейшло право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані відповідні будівлі, без
зміни її цільового призначення, в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землекористувача - ТОВ СП
«Агропартнер».

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що оспорюване рішення
Сумської міської ради від 26 січня 20011
року № 176-МР в частині надання в оренду
ТОВ «Партнертехсервіс» земельної
ділянки площею 0,2959 га за адресою: м.
Суми, вул. Білопільський шлях, 13
прийнято Сумською міською радою в
межах повноважень, наданих законом,
правові підстави для визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки від 29.02.2012, укладеного між
Сумською міською радою та ТОВ
«Партнертехсервіс» - відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Позивачем не було надано належних та
допустимих доказів у розумінні статті
34 ГПК України на підтвердження
заявлених ним вимог.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не було надано доказів на
підтвердження того, що відповідачами
були здійснені дії, які призвели до
порушення прав та охоронюваних
інтересів позивача, неодноразово
позивач без повідомлення причин не
з'являвся в судові засідання та не
подав будь-яких документів в
обґрунтування позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про безпідставність та
неправомірність вимог позивача, а тому
визнає їх такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України , суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Повне рішення складено 24.01.2014.

Суддя
В.Л. Котельницька