ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.Справа № 923/1355/13Одеський
апеляційний господарський суд у
складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.

Суддів Мацюри П.Ф., Лисенко В.А.

При секретарі судового засідання
Стеблиненко В.С.

За участю представників сторін:

від відповідача - Сікоза В.О., за
довіреністю б/н від 03.01.2014р.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське"

на рішення господарського суду
Херсонської області від 05.11.2013р.

по справі № 923/1355/13

за позовом Державного підприємства
"Навчально-дослідний племінний
птахівничий завод ім. Фрунзе НУБіП
України"

до Публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське"

про стягнення 40117,44 грн.,

Встановив:

30.09.2013р. Державне підприємство
"Навчально-дослідний племінний
птахівничий завод ім. Фрунзе НУБіП
України" (Далі - ДП "Навчально-дослідний
племінний птахівничий завод ім. Фрунзе
НУБіП України") звернулось до
господарського суду Херсонської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства
"Чорнобаївське" (Далі - ПАТ
"Чорнобаївське") в якому, з урахуванням
уточнення від 22.10.2013р. (а.с. 30-31), просить
стягнути з відповідача пеню в сумі 8
531,12грн., відсотків річних в сумі 7
567,70грн. та інфляції у сумі 13 122,12 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ДП
"Навчально-дослідний племінний
птахівничий завод ім. Фрунзе НУБіП
України" вказує на те, що між ним та ПАТ
"Чорнобаївське" було укладено договір
поставки добового молодняку ДК №106/12
від 20.07 2012р. (Далі - Договір), згідно
якого, постачальник зобов'язався
передати у власність покупця добовий
молодняк курей-несучок кросу „Хайсекс
Коричневий", а покупець зобов'язався
прийняти товар та оплатити його на
умовах передбачених договором.

На виконання умов договору
позивач у період з 21.08.2012р. по 02.09.2012р.
поставив відповідачу товар на загальну
суму 1 529 402грн. Однак, ПАТ
"Чорнобаївське", всупереч договірним
зобов'язанням за придбаний товар
розрахувався частково, лише у розмірі 1
310 700грн., а інша частина заборгованості
у сумі 218 702грн. не була сплачена.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 07.05.2013 року по
справі №923/249/13 (Суддя - Нікітенко С.В.)
було стягнуто з ПАТ "Чорнобаївське" на
користь ДП „Навчально-дослідний
племінний птахівничий завод імені
Фрунзе НАУ" заборгованість в розмірі 218
702грн. та 4 374,04грн. судового збору (а.с.11).

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 05 листопада 2013
року (Суддя - Немченко Л.М.), позов
Державного підприємства
"Навчально-дослідний племінний
птахівничий завод ім. Фрунзе НУБіП
України" задоволено частково. Суд
стягнув з Публічного акціонерного
товариства "Чорнобаївське" на користь
Державного підприємства
"Навчально-дослідний племінний
птахівничий завод ім. Фрунзе НУБіП
України" пеню в сумі 6 903,50грн., 3% річних в
сумі 7 010,33грн., а також 825,84грн. в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору. В задоволенні решти
позовних вимог було відмовлено.

Мотивуючи дане рішення місцевий
господарський суд, посилаючись на ст.625
ЦК України, ст.ст.216, 230, 231, 232 ГК України
та лист Верховного Суду України від
03.04.97р. №62-97р., вказав про те, що наданий
позивачем розрахунок 3% річних на суму
218 702грн. було здійснено за період з
14.07.2012р. по 20.09.2013р., а оскільки обов'язок
оплати відповідачем суми отриманого
товару було встановлено до 14.08.2012р., то
право нарахування річних у позивача
виникло з 15.08.2012р. за 390 днів прострочки,
а не з 14.07.2012р. як зазначено в
розрахунку. Здійснивши перерахунок
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних за період з 15.08.2012р.
по 20.09.2013р. (дата погашення суми
основного боргу) підлягають
задоволенню в сумі 7010 грн. 33 коп.

Крім цього, місцевий господарський суд,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення з відповідача
інфляційних витрат у сумі 13 122,12грн.,
вказав на те, що кредитор, звертаючись
за стягненням суми боргу з врахуванням
індексу інфляції, має враховувати
індекс інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто, мала місце не
інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу
в цьому періоді зменшується.

20 вересня 2013 року, після прийняття
даного рішення, відповідачем була
сплачена сума основного боргу.

Посилаючись на норми ст.ст. 193; 216; 224; 225
ГК України, ст.ст. 525-526; 530; 534; 610; 625 ЦК
України, а також умови укладеного
договору щодо належного виконання
зобов'язань в частині здійснення
своєчасної оплати за отриманий товар,
позивач просить стягнути з відповідача
3% річних в сумі 7 567,00грн.; пені в розмірі
8531,12грн. та інфляційні витрати в сумі 13
122,12грн.

Господарський суд в своєму рішенні
зазначив про те, що , вимоги позивача
щодо стягнення інфляційних втрат за
період з 14.07.2012р. по 20.09.2013р. не
підлягають задоволенню, оскільки у
вказаному періоді позивачем були
застосовані встановлені індекси
інфляції, показник яких був менше 100% ( у
серпні, листопаді, грудні 2012р., лютому,
липні серпні 2013р. (на рівні 99,8%, 99,7%,99,2%,
99,9%, 99,9%, 99,3% відповідно).

Не погоджуючись із винесеним рішенням
господарського суду, ПАТ
"Чорнобаївське" звернулось із
апеляційною скаргою в якій просить
його скасувати, прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач вказує на порушення
господарським судом норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Апелянт, вказуючи на приписи ч.2 та ч.6
ст.222 ГК України, вважає, що позивачем
був порушений досудовий порядок
врегулювання цього спору, а тому у
нього не було підстав для звернення до
суду, а у суду в свою чергу не було
підстав щодо стягнення з ПАТ
"Чорнобаївське" суми штрафних санкцій.

31.12.2013р. до Одеського апеляційного
господарського суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому ДП
"Навчально-дослідний племінний
птахівничий завод ім. Фрунзе НУБіП
України" заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги вказує на те, що
рішення господарського суду
Херсонської області від 05.11.2013р. є
законним і обґрунтованим, прийнятим у
відповідності до норм діючого
законодавства та ст.ст. 55, 64, 124
Конституції України.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено рішенням
господарського суду Херсонської
області від 07 травня 2013 року по справі
№923/249/13-г, з відповідача - ПАТ
"Чорнобаївське" на користь позивача - ДП
"Навчально-дослідний племінний
птахівничий завод ім. Фрунзе НУБіП
України" стягнута заборгованість за
договором ДК №106/12 від 20.07.2012р. в сумі 218
702,00грн. та 4 377,04грн. судового збору.

Згідно частини 2 статті 193 ГК України
кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Як зазначено у статті 216 ГК України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим кодексом,
іншими законами та договорами.

У статті 217 Господарського
Кодексу України визначено, що
Господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки. У сфері господарювання такі
види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Відповідно до п. 7.3. договору у випадку
прострочення здійснення оплати за
товар відповідно до умов договору,
покупець сплачує постачальнику пеню в
розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла
на момент нарахування пені, нараховану
на суму несвоєчасно перерахованих
грошових коштів за кожен день
прострочення оплати товару. Оскільки
кінцевою датою розрахунку визначено
14.08.2012р. то право нарахування пені
виникло у позивача з 15.08.2012р. а не з
15.07.2012р. як зазначено в розрахунку.

Статтею 230 Господарського Кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

У Пункті 6 статті 231 Господарського
Кодексу України визначено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного
банку України за весь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

В той же час відповідно до ч. 6 ст.
232 ГК України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлене
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Тобто, за нормами ГК України пеня не
має тривалого характеру та через
шість місяців після дня виникнення
прострочки слід припинити її
нарахування.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розглядаючи даний спір, та
вирішуючи питання щодо частково
задоволення позовних вимог, місцевий
господарський суд, цілком правомірно
дійшов висновку про відмову у
задоволенні інфляційних витрат за
період з 14.07.2012р. по 20.09.2013р., оскільки за
даний період позивачем були
застосовані індекси інфляції, показник
яких був меншим за 100%.

Судовою колегією не приймаються
до уваги посилання скаржника на
порушення вимог ст. 222 ГК України щодо
врегулювання спору у досудовому
порядку.

Оскільки, за змістом даної
статті, учасники господарських
відносин, що порушили майнові права або
законні інтереси інших суб'єктів,
зобов'язані поновити їх, не чекаючи
пред'явлення їм претензії чи звернення
до суду.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що рішення
господарського суду винесено при
повному з'ясуванні та дослідженні всіх
обставин справи з правомірним
застосуванням норм діючого
законодавства, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99;101;103-105 ГПК України,
суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Чорнобаївське" - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 05.11.2013р. у
справі №923/1355/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови підписано
16.01.2014р.

Головуючий суддя
Н.В. Ліпчанська

Суддя
П.Ф. Мацюра

Суддя
В.А. Лисенко