КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. Справа№ 910/12901/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Шаптали Є.Ю.

За розглядом апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дипломат» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 24.09.2013р. у справі № 910/12901/13
(суддя Сівакова В.В.)

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кий Авіа Лізинг»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дипломат»

про стягнення боргу

за участю представників сторін:

від позивача: Каленкова Ю.О.
(довіреність № 1-д від 21.01.2014р.);

від відповідача (скаржник): не
з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.09.2013 року у справі № 910/12901/13
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кий Авіа Лізинг»
задоволені, вирішено стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дипломат» 348 600 грн.
основного боргу, 25 036, 74 грн. пені та
судові витрати у справі.

У поданій апеляційній скарзі
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дипломат» просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 24.09.2013р. у справі №
910/12901/13 та прийняти нове рішення у
справі, яким стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дипломат»
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кий Авіа Лізинг» 53
653, 93 грн..

За твердженнями апелянта, рішення суду
першої інстанції є таким, що порушує
норми матеріального і процесуального
права та підлягає скасуванню.

Згідно доводів скаржника, право
позивача щодо розірвання договору
оренди передбачено умовами самого
договору, що є підставою вважати
договір оренди розірваним з 01.02.2012р.,
відповідно з урахуванням вимог
позивача про стягнення заборгованості
за договором за періоди, коли договір
вже було розірвано, заборгованість яка
визнається відповідачем складає 48 600
грн., а не 348 600 грн., щодо стягнення якої
суд прийняв рішення.

Розмір пені, відповідач вважає таким,
що розрахований невірно, окрім того, у
скарзі відзначається про розгляд
справи судом за відсутності
представника відповідача, чим
позбавлено можливості надати суду
заперечення, пояснення по справі та
виступити у дебатах під час судового
засідання, і зазначене, на думку
апелянта, свідчить про порушення ст. 43
ГПК України в якій зазначено про
повний, всебічний та об'єктивний
розгляд в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

Позивачем до справи подано відзив на
апеляційну скаргу (зареєстровано за
вхідним суду № 09-11/1328 від 28.01.2014р.), у
якому відзначено про законність
винесеного судового рішення при
вірному встановленні всіх обставин
справи. Доводи апелянта позивачем
відхилялись з посиланням на правову
позицію викладену у постанові
Верховного Суду України від 20.11.2012р.
(справа № 12/75-2167-33/75-4/180) та у постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України № 12 від 29.05.2013р. «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна».

В судове засідання не з'явились
представники відповідача - Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дипломат», однак враховуючи, що явка в
судове засідання є правом сторін, а не
їх обов'язком, не визнавалась судом
обов'язковою для представників сторін,
справа може розглядатись без їх участі,
оскільки таке нез'явлення не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги.

У апеляційній скарзі викладені
підстави з яких, за твердженням
скаржника підлягає скасуванню
прийняте судом першої інстанції
рішення у справі, такі суду є
зрозумілими, не потребують додаткового
роз'яснення представником.

За розглядом матеріалів справи, при
дослідженні наявних доказів,
враховуючи доводи скаржника викладені
в апеляційній скарзі, судом
відзначається про відсутність підстав
для скасування судового рішення при
врахуванні наступного.

Матеріалами справи підтверджено, не
заперечується сторонами та
встановлено під час розгляду справи
судом першої інстанції, що на умовах
укладеного 01.12.2010р. між ТОВ «Дипломат»,
як орендарем та ТОВ «Кий Авіа Лізинг»,
як орендодавцем, договору оренди №
1/12-2010 в користування відповідача
передано за актом приймання-передачі
від 01.12.2010р. частину нежитлового
приміщення що розташоване на першому
поверсі будинку, який знаходиться за
адресою: 01001, Україна, м. Київ, вул.
Городецького 4, площею 75 кв.м..

До договору сторонами укладено два
доповнення № 1 від 30.11.2011р. та № 2 від
31.01.2012р., у відповідності з умовами
договору (п. 10.2), які є невід'ємною
частиною договору в силу положень п. 10.7.

Зокрема, згідно з доповненням № 1
сторони погодили внести зміни у розділ
5 «Строк дії договору» та викласти його
в редакції за якою:

«п. 5.1 Цей договір набирає чинності за
дати підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками сторін і діє до 30 листопада
2012р.

п. 5.2 Строк оренди приміщення
починається з дати підписання
сторонами акту приймання-передачі
приміщення в оренду та закінчується 30
листопада 2012р.».

У доповненні № 2 від 31.01.2012р. сторони
дійшли згоди внести зміни в п. 3.2
розділу 3 «Плата за оренду і порядок
розрахунків за договором», встановивши
чинність доповнення з 01.02.2012р. до
30.06.2012р..

За правовою природою, укладений між
сторонами договір є договором оренди,
регулювання якого на законодавчому
рівні визначено положеннями
Цивільного кодексу України щодо
відносин найму (оренди) - глава 58,
параграфом 5 глави 30 Господарського
кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності...; до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1 ст.
762 Цивільного кодексу України).

Питання плати за оренду і порядок
розрахунків за договором сторони
визначили у розділі 3 договору,
відповідно до п. 3.3. договору
перерахування орендної плати
здійснюється орендарем в повному
обсязі до 05 числа поточного місяця на
розрахунковий рахунок орендодавця.

При підтверджених матеріалами справи
доказах (згідно актів виконаних робіт
№ 345 від 30.12.2011р. на суму 120 000 грн., № 1 від
31.01.2012р. на суму 120 000 грн., № 63 від 29.02.2012р.
на суму 100 000 грн., № 93 від 31.03.2012р. на суму
100 000 грн., № 124 від 30.04.2012р. на суму 100 000
грн. та довідки банку (Відділення
«Ренесанс» ПАТ «ВТБ Банк» за вих. №
810/110-2 від 21.06.2013р.), що залучені до
матеріалів справи), суд приходить до
висновку про порушення відповідачем
умов договору оренди в частині повноти
та своєчасності сплати орендної плати,
що свідчить про обґрунтованість
прийнятого у цій частині судового
рішення про стягнення заборгованості з
відповідача в сумі 348 600 грн..

Доводи апелянта викладені в
апеляційній скарзі з приводу наявного
боргу лише в сумі 48 600 грн. при заявленні
позивачем також і вимог про стягнення
заборгованості за договором оренди за
періоди коли договір оренди вже було
розірвано (після 01.02.2012р.) по сумі 300 000
грн. (за лютий 100 000 грн., березень - 100 000
грн., квітень - 100 000 грн.), не свідчать про
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи чи про порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права при вирішенні
спору, оскільки, заборгованість в сумі
348 600 грн. є документально підтвердженою
матеріалами справи, а наявним у справі
доказам судом першої інстанції надано
належну оцінку.

Право орендодавця в односторонньому
порядку припинити договір згідно
положень погоджених у п. 6.4 договору, та
посилання відповідача на документи
підтверджуючі реалізацію вказаного
права орендодавцем шляхом направлення
листа за вих. № 3 від 19.01.2012р., є
підставою для надання належної оцінки
наявним у справі доказам, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності (ст. 43
ГПК України).

В даному випадку судом враховуються
посилання позивача на правову позицію
викладену у постанові Верховного Суду
України від 20.11.2012р. (справа №
12/75-2167-33/75-4/180) та у постанові Пленуму
Вищого господарського суду України № 12
від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна» щодо застосування
спеціальних норм статті 795 ЦК України, в
силу яких договір найму припиняється з
моменту оформлення відповідних
документів (актів), що підтверджують
повернення наймачем предмета договору
найму.

Так, при укладенні договору № 1/12-2010 від
01.12.2010р. у п. 2.4 сторони визначили, що
орендар при припиненні дії цього
договору повинен повернути
орендодавцю приміщення у справному
стані, не гіршому від стану, в якому
воно було прийнято орендарем в оренду,
з урахуванням природного фактичного
зносу.

Доказів виконання з боку відповідача
умов договору в цій частині та
повернення приміщення з оренди в
періоді з 01.02.2012р. (при направленні
орендодавцем повідомлення про
прийняття рішення припинити договір з
01.02.2012р.) матеріали справи не містять
(відповідачем таких не надано через їх
відсутність), а усі акти виконаних
робіт № 345 від 30.12.2011р., № 1 від 31.01.2012р., №
63 від 29.02.2012р., № 93 від 31.03.2012р., № 124 від
30.04.2012р. підписані обома сторонами, в
тому числі орендарем - ТОВ «Дипломат»
підтверджують виконання договору
оренди № 1/12-2010 обома сторонами,
визнання факту його дії у періоді після
направлення орендодавцем (ТОВ «Кий
Авіа Лізинг») листа за вих. № 3 від
19.01.2012р. з повідомленням про прийняття
рішення щодо припинення дії договору
оренди з 01 лютого 2012р..

Про визнання відповідачем чинності
договору № 1/12-2010 від 01.12.2010р. та
наявності по ньому заборгованості
перед орендодавцем, свідчить також і
укладення між сторонами доповнення до
договору № 2 від 31.01.2012р., а також лист
ТОВ «Дипломат» за вих. № 17 від 10.05.2012р.
(аркуш справи 37), у якому ТОВ «Дипломат»
просить з 01.05.2012р. достроково розірвати
договір, а заборгованість в сумі 495 000
грн. погасити згідно запропонованого
графіку з останнім платежем у грудні
2012р..

Звернення позивача з вимогами про
стягнення заборгованості в судовому
порядку обумовлено проведенням не у
повному обсязі оплат за графіком, який
запропонований самим відповідачем, а
сума несплаченої заборгованості в
розмірі 348 600 грн. є документально
підтвердженою належними доказами
наявними у справі.

Згідно положень п. 4.2.3 договору орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі вносити плату за оренду
приміщення та за комунальні послуги,
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені законом
або договором.

Згідно з п. 8.1 договору орендна плата,
перерахована орендарем несвоєчасно
або не в повному обсязі стягується на
рахунок орендодавця відповідно до
чинного законодавства з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожний день прострочки (включаючи день
оплати).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

При встановлених обставинах порушення
відповідачем умов договору в частині
сплати орендних платежів, що є
простроченням виконання грошового
зобов'язання, судом першої інстанції
правомірно зроблено висновок про
наявність підстав для стягнення з
відповідача суми пені в розмірі 25 036, 74
грн. при підтвердженому розрахунку, що
викладений у позовній заяві, за
здійсненим нарахуванням згідно
встановлених у періодах прострочення
облікових ставок НБУ постановами № 102
від 21.03.2012р. (7, 5%), № 209 від 06.06.2013р. (7%) за
період прострочення не більше 6
місяців.

Посилання скаржника на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права при розгляді справи № 910/12901/13
через необхідність відкладення
розгляду справи при нез'явленні
представника відповідача в судове
засідання 24.09.2013р. не знаходить свого
підтвердження, оскільки право суду
відкласти розгляд справи згідно п. 1 ч. 1
ст. 77 ГПК України, обумовлене саме
неможливістю вирішення спору у
призначеному судовому засіданні, а не
самим лише нез'явленням представника
сторони на розгляд справи.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції повно, всебічно та об'єктивно
з'ясовано обставини справи, рішення
ухвалено відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги ТОВ
«Дипломат» та скасування рішення
Господарського суду м. Києва від 24.09.2013
року.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дипломат»
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
24.09.2013р. у справі № 910/12901/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/12901/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
Ю.Л. Власов

Є.Ю. Шаптала