ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2014 р.
Справа № 922/3937/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя
Івакіна В.О., суддя Тихий П.В.

при секретарі Шевцові Є.О.

за участю:

прокурора - не з'явився.

представників сторін:

позивача - Ткачова А.Ю., дов. №08-11/5917/2-13
від 30.12.2013 року

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
відповідача - ФОП ОСОБА_3, м. Харків
(вх.№3705Х/1-43) на рішення господарського
суду Харківської області від 13 лютого
2013 року по справі №922/3937/13

за позовом Першого заступника
прокурора м. Харкова в інтересах
держави в особі Харківської міської
ради, м. Харків

до ФОП ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення 122189,11 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року перший заступник
прокурора м. Харкова в інтересах
держави в особі Харківської міської
ради звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до відповідача - ФОП ОСОБА_3 щодо
стягнення з відповідача збитків у
розмірі 122189,11 грн. за використання
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0203
га. без правовстановлюючих документів.
Крім того, прокурор просив судові
витрати покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 13 лютого 2013
року у справі №922/3937/13 (суддя Шатерніков
М.І.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 на користь Харківської міської
ради 122189,11 грн. збитків. Стягнуто з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на
користь державного бюджету України
2443,78 грн. судового збору. Стягнуто з
Харківської міської ради на користь
державного бюджету України 1720,50 грн.
судового збору.

Відповідач з рішенням господарського
суду не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Харківської області від 13.11.2013 у справі
№ 922/3937/13 та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Апеляційну скаргу відповідач
обґрунтовує тим, що він набув право на
спірну землю згідно зі статтею 377
Цивільного кодексу України та статтею
120 Земельного кодексу України на
підставі договору купівлі-продажу від
08.10.2003 року майна, яке знаходиться на
цей землі, а тому його дії не можна
кваліфікувати як безпідставне набуття
земельної ділянки.

Крім того, звертає увагу на те, що
неотримання позивачем доходів у
вигляді орендних платежів не є
збитками, оскільки законодавчо
передбачено альтернативний механізм
надходження до місцевого бюджету
коштів від фактичного користування
земельною ділянкою - земельний податок.
Також законодавчо передбачено
механізм примусового стягнення
земельного податку (плати за землю).

До того ж, як вказує апелянт, статтею 156
Земельного кодексу України, на відміну
від Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993р. №284 та Порядку визначення
та відшкодування Харківській міській
раді збитків, заподіяних внаслідок
невикористання земельних ділянок,
самовільного зайняття земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату на землю, затверджений рішенням
Харківської міської ради від 24.06.2009
№130/09, не передбачено такої підстави
настання цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, як використання
земельної ділянки без
правовстановлюючого документа.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 06.12.2013 року
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О.,
суддя Тихий П.В.) апеляційну скаргу
відповідача було прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду на 09.01.2014 року на 10:00 год.

Представник відповідача у судовому
засіданні 09.01.2014 року підтримав
апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
та його представник у судовому
засіданні 09.01.2014 року проти її доводів
заперечує, вважає оскаржуване рішення
законним та обґрунтованим, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що
матеріали справи свідчать про
наявність протиправної поведінки
відповідача, що виразилося у
використанні спірної земельної
ділянки без правовстановлюючих
документів в порушення вимог статей 125,
126 Земельного кодексу України та про
наявність його вини, яка полягає в
умисному ухиленні відповідача від
укладання з Харківською міською радою
договору оренди землі, тоді як остання
вжила усіх залежних від неї заходів для
оформлення за відповідачем права
землекористування.

Причинний зв'язок між збитками та
протиправною поведінкою відповідача
полягає в тому, що через неоформлення
відповідачем правовстановлюючого
документу на спірну земельну ділянку -
договору оренди землі згідно з
вимогами ст. 125, 126 Земельного кодексу
України, позивачем не отримано доходу
(орендної плати), який би позивач міг
отримати в разі його оформлення.

Крім того, вказує на те, що відповідно
до статті 156 Земельного кодексу України
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок, зокрема, неодержання
доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки. А
статтею 157 Земельного кодексу України
встановлено, що порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктами 5.1, 5.2 Порядку № 130/09
лише деталізовані передбачені ст. 156
Земельного кодексу України підстави
відшкодування збитків за використання
землі з порушенням вимог земельного
законодавства (без правовстановлюючих
документів). До того ж, постановою
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 14.12.2009 р. в адміністративній
справі № 2-а-5392/09 встановлено
законність рішення Харківської
міської ради від 24.06.2009 р. № 130/09 «Про
затвердження Порядку визначення та
відшкодування Харківській міській
раді збитків, заподіяних внаслідок
невикористання земельних ділянок,
самовільного зайняття земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату за землю».

Прокурор в судове засідання 09.01.2014 року
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
його проведення, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення №163 про вручення
прокурору 11.12.2013 року копії ухвали,
якою було призначено розгляд
апеляційної скарги в даному судовому
засіданні.

А тому колегія суддів розглядає
апеляційну скаргу за відсутності
прокурора за наявними у справі
матеріалами відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення
господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи та було
вірно встановлено місцевим
господарським судом, Згідно
інформації КП "Харківське Міське БТІ"
від 22.10.2012 р. № 9048 за ОСОБА_2
зареєстровано право власності на
павільйони літ. "А/51-1" по АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
посвідченого 08.10.2003 р. ПНХМНО ОСОБА_4 за
№ 2163.

Згідно рішення Харківської міської
ради від 24.12.2008 р. № 356/08 ФО-П ОСОБА_2
надано в оренду земельну ділянку
загальною площею 0,0203 га по АДРЕСА_1 за
рахунок земель громадської забудови
для експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі строком до 01.12.20143р.

Актом обстеження, визначення меж, площі
та конфігурації земельної ділянки від
12.04.2013 р. № 1418/13 визначено, що земельна
ділянка по АДРЕСА_1 загальною площею
0,0203 га строком до 07.11.2012 р.
використовувалась ФО-П ОСОБА_2 для
експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі під магазин; право
користування вищезазначеною земельною
ділянкою не оформлене, чим порушено
вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу
України.

Під час обстеження велась фотозйомка
та здійснювався контрольній замір
площі земельної ділянки
інженером-геодезистом за допомогою
електронного тахеометру Topcon GPT-3002N з
урахуванням вимог ст.ст. 1, 34 Закону
України "Про землеустрій".

На підставі договору купівлі-продажу
від 19.10.2012 року № 3258 право власності на
павільйон літ. "А/51-1", що знаходиться за
адресою: м. Харків, АДРЕСА_1
зареєстровано за ФОП ОСОБА_5.

Крім того, листом від 28.01.2010 р. № 696/0/84-10,
від 18.10.2010 № 9599/0/84-10 управлінням
земельних відносин Департаменту
містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської
міської ради на адресу ФОП ОСОБА_2
направлено попередження щодо
необхідності терміново з'явитись до
управління для погодження розрахунку
орендної плати та проекту договору
оренди землі.

Однак, як вірно зазначив місцевий
господарський суд, докази укладення
договору оренди спірної земельної
ділянки в матеріалах справи відсутні.

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської
області від 24 квітня 2013 року № 286 "Про
затвердження акту про визначення
збитків" затверджено акт про
визначення збитків № 360 від 22 квітня 2013
року, в якому встановлено, що
неодержаний Харківською міською радою
дохід за використання ФО-П ОСОБА_2
земельної ділянка загальною площею 0,0203
га за адресою: м. по АДРЕСА_1 складає
122189,11 грн.

Відповідно до розрахунку розміру
збитків за використання відповідачем
земельної ділянки по АДРЕСА_1
загальною площею 0,0203 га для
експлуатації та обслуговування
магазину збитки нараховані за період з
01.05.2010 р. до 19.10.2012 року.

З метою врегулювання даного спору у
досудовому порядку відповідно до вимог
ст. ст. 6, 9 Цивільного кодексу України та
ст. ст. 5, 6 Господарського
процесуального кодексу України
Управлінням земельних відносин
відповідачу запропоновано
відшкодувати Харківській міській раді
завдані збитки, що підтверджується
наступним.

Листом - повідомленням управляння
земельних відносин Харківської
міської ради від 11.04.2013 р. № 3427/0/84-13 ФОП
ОСОБА_2 запрошено на засідання комісії
для визначення збитків власникам землі
та землекористувачам.

Крім того, листом-повідомленням від
13.05.2013 р. № 4198/0/84-13 Управління земельних
відносин Харківської міської ради
відповідачу запропоновано добровільно
відшкодувати Харківській міській раді
визначені збитки за використання
земельної ділянки з порушенням норм
земельного законодавства.

Станом на час звернення прокурора до
суду з позовною заявою, вимоги,
викладені у листах повідомленнях
відповідачем не виконані, спір у
досудовому порядку не врегульовано.

А тому, з урахуванням вказаних
обставин, прокурор у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача
збитки у сумі 122189,11 грн. за використання
земельної ділянки без оформлення
правовстановлюючих документів.

Згідно з вимогами статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних
органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно по п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Таким чином, повноваження щодо
розпорядження спірною земельною
ділянкою здійснює Харківська міська
рада Харківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

На підставі ч. 2 статті 125 Земельного
кодексу України, право на оренду
земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Право оренди
землі оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону - ч. 2
ст. 126 Земельного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем заходи, спрямовані на
оформлення земельної ділянки, не
проведені, договір оренди на момент
вирішення справи не укладений,
державний акт на право власності не
отриманий, земельна ділянка не
звільнена.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач використовує земельну
ділянку площею 0,0203 га по АДРЕСА_1 з
порушенням вимог земельного
законодавства, право користування
вищезазначеною земельною ділянкою ФОП
ОСОБА_2 не оформлено, чим порушено
вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу
України.

Факт набуття земельної ділянки,
факт невиконання обов'язку про її
повернення, факт використання ділянки
за відсутності договору оренди
підтверджується матеріалами справи
(актом обстеження, визначення меж,
площі та конфігурації земельної
ділянки по АДРЕСА_1 № 1418/13 від 12.04.2013 р.,
листом КП "ХМБТІ", договором
купівлі-продажу нежитлових будівель,
що знаходяться на відповідній
земельній ділянці, витягом про
реєстрацію права власності на майно та
іншими доказами, наявними в матеріалах
справи).

Факт належності відповідного права
позивачеві випливає з норми статті 80
Земельного кодексу України, якою
визначено, зокрема, що суб'єктами права
власності на землю є, зокрема,
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування - на
землі комунальної власності.
Відповідно до ст.83 цього кодексу землі,
які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

Статтею 189 Земельного кодексу України
передбачено, що самоврядний контроль
за використанням та охороною земель
здійснюється сільськими, міськими,
районними та обласними радами.

Уповноваженими посадовими особами
Управління земельних відносин
Харківської міської ради було
проведено обстеження земельної
ділянки по АДРЕСА_1. За результатами
обстеження складено акт обстеження,
визначення меж, площі та конфігурації
земельної ділянки № 1418/13 від 12.04.2013р.

Порядок визначення вартості
безпідставного користування земельною
ділянкою визначено Рішенням
Харківської міської ради від 24.06.2009
№130/09, яким затверджено "Порядок
визначення та відшкодування
Харківській міській раді збитків,
заподіяних внаслідок невикористання
земельних ділянок, самовільного
зайняття земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату на
землю" (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5.1. Порядку нарахування
збитків проводиться у випадку не
оформлення документу, що посвідчує
право користування земельною ділянкою
у строк, встановлений рішенням
Харківської міської ради про надання
або поновлення права оренди земельної
ділянки, збитки визначаються після
закінчення строку, встановленого в
рішенні Харківської міської ради для
оформлення документу, що підтверджує
право користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 5.4 даного Порядку,
відшкодування збитків проводиться за
період використання землі з порушенням
земельного законодавства у розмірі
орендної плати за землю, яку власник
землі (Харківська міська рада) міг би
отримати при належному виконанні
(дотриманні) землекористувачем вимог
земельного законодавства.

Відповідно до акту про визначення
збитків власнику землі від 22.04.2013 р. за
№ 360, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 24.04.2013 р. № 286 визнано
неодержаний Харківською міською радою
дохід у сумі 122189,11 грн. за земельну
ділянку по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

Розрахунок збитків в розмірі 687738,37
здійснений Управлінням земельних
відносин Департаменту містобудування,
архітектури та земельних відносин за
періоди з 01.05.2010 р. до 19.10.2012 р.

Відповідно статті 156 Земельного
кодексу України власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 Земельного кодексу України
передбачено, що відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють юридичні особи, які
використовують земельні ділянки, а
також юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів або погіршує якість
земель, розташованих у зоні їх впливу, в
тому числі внаслідок хімічного і
радіоактивного забруднення території,
засмічення промисловими, побутовими та
іншими відходами і стічними водами.
Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, серед
іншого, є завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі, а згідно зі ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарські
зобов'язання можуть виникати внаслідок
заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом
господарювання.

Відповідно до статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: витрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями статті 1166 Цивільного
кодексу України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Отже, підставою для стягнення збитків є
наявність в діях заподіювача шкоди
складу цивільно-правової
відповідальності: протиправність
поведінки заподіювача шкоди, наявність
шкоди, прямий причинний зв'язок між
протиправною поведінкою заподіювача
шкоди та шкодою, наявність вини.

Такий елемент, як наявність збитків,
полягає у будь-якому знеціненні блага,
що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача
збитків полягає у порушенні правової
норми, що виявляється у здійсненні
заборонених правовою нормою дій або в
утриманні в здійсненні наказів
правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови
цивільно-правової відповідальності, як
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і шкодою (збитками),
зумовлена необхідністю встановлення
факту, що саме протиправна поведінка
конкретної особи, на яку покладається
така відповідальність, є тією
безпосередньою причиною, що з
необхідністю та невідворотністю
спричинила збитки.

Вина є суб'єктивним елементом
відповідальності і полягає у
психічному ставленні особи до вчинення
нею протиправного діяння і
проявляється у вигляді умислу або
необережності.

Матеріали справи свідчать про
наявність протиправної поведінки
відповідача, що виразилося у
використанні спірної земельної
ділянки без правовстановлюючих
документів в порушення вимог ст.ст. 125,
126 Земельного кодексу України та про
наявність його вини, яка полягає в
умисному ухиленні відповідача від
укладання з Харківською міською радою
договору оренди землі, тоді як остання
вжила усіх залежних від неї заходів для
оформлення за відповідачем права
землекористування.

Причинний зв'язок між збитками та
протиправною поведінкою відповідача
полягає в тому, що через неоформлення
відповідачем правовстановлюючого
документу на спірну земельну ділянку -
договору оренди землі згідно з
вимогами ст. 125, 126 Земельного кодексу
України, позивачем не отримано доходу
(орендної плати), який би позивач міг
отримати в разі його оформлення.

Збитками в даному разі слід розуміти
неодержаний прибуток (упущену вигоду).
Неодержаний прибуток - це розрахункова
величина втрати очікуваного приросту в
майні, що базується на даних
бухгалтерського та податкового обліку,
які беззастережно підтверджують
реальну можливість отримання
потерпілим суб'єктом господарювання
певних грошових сум чи інших цінностей,
якщо інший учасник відносин у сфері
господарювання не допустив би
правопорушення.

Розмір збитків визначено відповідно до
"Порядку визначення та відшкодування
Харківській міській раді збитків,
заподіяних внаслідок невикористання
земельних ділянок, самовільного
зайняття земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату за
землю", затвердженого рішенням
Харківської міської ради від 24.06.2009 р.
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком місцевого
господарського суду про наявність
достатніх правових підстав для
задоволення позову.

Апеляційну скаргу відповідач
обґрунтовує тим, що він набув право на
спірну землю згідно зі ст. 377
Цивільного кодексу України та статтею
120 Земельного кодексу України на
підставі договору купівлі-продажу від
08.10.2003 року майна, яке знаходиться на
цей землі, а тому його дії не можна
кваліфікувати як безпідставне набуття
земельної ділянки.

Однак, колегія суддів вважає такі
посилання безпідставними, оскільки, як
зазначено в абзаці «а» пункту 2.2.3
Узагальнення Вищим господарським
судом України судової практики
розгляду господарськими судами справ у
спорах, пов'язаних із земельними
правовідносинами, виникнення права
власності на об'єкт нерухомості не є
підставою для автоматичного укладення
(продовження, поновлення) договору
оренди.

Отже, придбання майна, яке знаходиться
на спірній земельній ділянці, на
підставі договору купівлі-продажу від
08.10.2003 року, не означає автоматичного
переходу права користування спірною
землею, яким був наділений попередній
власник, а потребує оформлення цього
права на загальних підставах.

При цьому, як вже зазначалося вище,
матеріали справи свідчать про
наявність протиправної поведінки
відповідача, що виразилося у
використанні спірної земельної
ділянки без правовстановлюючих
документів в порушення вимог ст.ст. 125,
126 Земельного кодексу України та про
наявність його вини, яка полягає в
умисному ухиленні відповідача від
укладання з Харківською міською радою
договору оренди землі, тоді як остання
вжила усіх залежних від неї заходів для
оформлення за відповідачем права
землекористування.

Причинний зв'язок між збитками та
протиправною поведінкою відповідача
полягає в тому, що через неоформлення
відповідачем правовстановлюючого
документу на спірну земельну ділянку -
договору оренди землі згідно з
вимогами ст. 125, 126 Земельного кодексу
України, позивачем не отримано доходу
(орендної плати), який би позивач міг
отримати в разі його оформлення.

Крім того, апелянт звертає увагу на те,
що неотримання позивачем доходів у
вигляді орендних платежів не є
збитками, оскільки законодавчо
передбачено альтернативний механізм
надходження до місцевого бюджету
коштів від фактичного користування
земельною ділянкою - земельний податок.
Також законодавчо передбачено
механізм примусового стягнення
земельного податку (плати за землю).

Однак, колегія суддів вважає такі
посилання необґрунтованими, так як
позивач розраховував на одержання
доходів саме у вигляді орендної плати
за користування спірною земельною
ділянкою, про що свідчить факт вжиття
ним заходів, направлених на укладення
із відповідачем договору оренди
спірної земельної ділянки, тоді як
відповідач ухилявся від його
укладення.

Крім того, апелянт вказує на те, що
статтею 156 Земельного кодексу України,
на відміну від Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993р. №284 та Порядку визначення
та відшкодування Харківській міській
раді збитків, заподіяних внаслідок
невикористання земельних ділянок,
самовільного зайняття земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату на землю, затверджений рішенням
Харківської міської ради від 24.06.2009
№130/09, не передбачено такої підстави
настання цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, як використання
земельної ділянки без
правовстановлюючого документа.

Однак, на думку колегії суддів, такі
твердження є безпідставними.

Так, відповідно до статті 156 Земельного
кодексу України власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок, зокрема,
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки. А
статтею 157 Земельного кодексу України
встановлено, що порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктами 5.1, 5.2 Порядку № 130/09
не встановлені нові, а лише
деталізовані вже передбачені статтею
156 Земельного кодексу України підстави
відшкодування збитків за використання
землі з порушенням вимог земельного
законодавства (без правовстановлюючих
документів).

До того ж, постановою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 14.12.2009 р. в
адміністративній справі № 2-а-5392/09
встановлено законність рішення
Харківської міської ради від 24.06.2009 р. №
130/09 «Про затвердження Порядку
визначення та відшкодування
Харківській міській раді збитків,
заподіяних внаслідок невикористання
земельних ділянок, самовільного
зайняття земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату за
землю».

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що місцевий господарський суд,
приймаючи оскаржуване рішення,
повністю дослідив обставини, які мають
значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для скасування або зміни вказаного
рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 13.02.2013 року по
справі №922/3937/13 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 13.01.2014
року.

Головуючий суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Тихий П.В.