м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23650/13 21.01.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛКО»

До Фізичної особи -
підприємця Навроцького Вадима
Віталійовича

Про стягнення 24 364,17 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

Від позивача Гумен С.М. - по дов. №
б/н від 03.04.2013

Від відповідача Шалденко Є.М. - по
дов. № 6459 від 04.10.2013

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЛКО» до
Фізичної особи - підприємця
Навроцького Вадима Віталійовича про
стягнення 24 364,17 грн. вартості
неповерненого майна, що було надано в
орендне користування відповідачу
згідно трьохсторонньої угоди на
подальшу оренду майна № ДТО-000601/2 від
07.08.2008 та трьохсторонньої угоди на
подальшу оренду майна № ДТО-000193/2 від
05.08.2008.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.12.2013 порушено провадження у
справі № 910/23650/13 та призначено справу
до розгляду на 19.12.2013.

Відповідач у поданому 19.12.2013 до відділу
діловодства суду відзиві проти позову
заперечує, посилаючись на те, що
викликає сумнів в достовірності даних
зазначених в акті про результати
контрольно-ревізійної перевірки умов
використання майна наданого в оренду,
яким встановлено відсутність майна за
адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 42, у
зв'язку з тим, що складений в
односторонньому порядку без участі
відповідача. Крім цього, умовами п. 1.4.
договорів передбачено що в ряді
випадків неналежного виконання умов
договору орендодавець та власник майна
мають право вимагати повернення майна.
При цьому орендар зобов'язаний з
моменту отримання письмової вимоги
орендодавця або власника повернути
майно та при неповерненні майна
відшкодувати його вартість. Вважає, що
відшкодування вартості майна має бути
обумовлена наявністю послідовності
вказаних вище подій. Позивачем не
подано доказів невиконання
відповідачем умов договору, доказів
звернення до відповідача з вимогою
повернути майно. Вказує на те, що
відповідач належним чином виконує
договірні зобов'язання.

Позивач в судовому засіданні 19.12.2013
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 19.12.2013
проти задоволення позовних вимог
заперечував повністю.

В судовому засіданні 19.12.2013 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 21.01.2014.

Відповідачем 20.01.2014 до відділу
діловодства суду подано пояснення, в
яких зазначає, що на момент вирішення
питання про компенсацію вартості
переданого в оренду майна, термін його
експлуатації складає більше 5 (п'яти)
років та з урахуванням нормального
зносу та зменшення вартості переданого
в оренду майна його справедлива
вартість на сьогоднішній день складає
10% від початкової вартості, тому вимога
позивача компенсації його початкової
вартості на момент передачі суперечить
звичаям ділового обороту.

Відповідачем 20.01.2014 до відділу
діловодства суду подано заяву про
застосування строків позовної
давності. В обґрунтування спливу
строку позовної давності відповідач
вказує ту обставину, що строк дії
договорів тривав до серпня 2010 року, а
отже строк позовної давності за
договорами закінчується в серпні 2013
року. На момент звернення позивачем до
суду загальний строк позовної давності
у три роки щодо вимоги за вказаними
договорами сплив, що є підставою для
відмови у позові.

Позивач в судовому засіданні 21.01.2014
проти задоволення заяви про
застосування строків позовної
давності заперечував.

В судовому засіданні 21.01.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

05.08.2008 між Закритим акціонерним
товариством «Оболонь» (власник),
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛКО» Філія «ЛКО» № 1
(орендодавець) та Фізичною особою -
підприємцем Навроцьким Вадимом
Віталійовичем (орендар) було укладено
трьохсторонню угоду на подальшу оренду
майна № ДТО-000193/2 (далі - договір №
ДТО-000193/2).

07.08.2008 між Закритим акціонерним
товариством «Оболонь» (власник),
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЛКО» Філія «ЛКО» № 1
(орендодавець) та Фізичною особою -
підприємцем Навроцьким Вадимом
Віталійовичем (орендар) було укладено
трьохсторонню угоду на подальшу оренду
майна № ДТО-000601/2 (далі - договір №
ДТО-000601/2).

Відповідно до п. 1.1. договорів
орендодавець, з метою популяризації
продукції ЗАТ «Оболонь» та його
корпоративних підприємств, передає, а
орендар приймає в оренду фірмове
обладнання (далі - майно).

Так, відповідно до п. 1.2. договору №
ДТО-000193/2 предметом оренди є: 6 (шість)
комплектів меблів (один комплект
складається з 1 стіл + 4 стільці (дерево)
«Оболонь» 80/80 см), загальною вартістю 15
000,00 грн. без ПДВ, що разом з ПДВ
становить 18 000,00 грн.

Згідно з п. 1.2. договору № ДТО-000601/2
предметом оренди є: 1 (один) холодильник
MEDIUM ХШВ-400 «Живчик» та 3 (три)
холодильники Інтер-400Т Оболонь,
загальною вартістю 9 570,11 грн. без ПДВ, що
разом з ПДВ становить 11 484,13 грн.

Спір виник в зв'язку з тим, що передане в
оренду майно за місцем його
узгодженого розташування згідно
договорів, а саме: м. Київ, вул.
Мельникова, 42 відсутнє та сторонами не
було узгоджено зміни відповідачем
місця розташування обладнання. У
зв'язку з порушенням умов договорів
позивач повідомив відповідача про
припинення дії договорів з вимогою
повернути майно позивачу. Майно
відповідач не повернув, а тому на думку
позивача відповідач має компенсувати
його вартість у розмірі 24 364,17 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України
встановлює, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є не обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу
України наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк
встановлений договором найму.

Відповідно до п. 3.1. договорів
орендодавець передає орендарю в оренду
майно в справному стані та з пакетом
документації до кожної одиниці майна
за актом приймання-передачі.

Згідно актів приймання-передачі від
05.08.2008 та від 07.08.2008 орендодавець
передав, а орендар прийняв майно
визначене в договорі № ДТО-000193/2 та
договорі № ДТО-000601/2.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Згідно з п. 6.1. договорів вони укладені
терміном на один рік, при відсутності
письмових заперечень сторін вони
продовжують свою дію на новий річний
термін.

Сторонами доказів в підтвердження
виявлення однією із сторін небажання
продовжувати договірні правовідносини
не подано.

Відповідно до умов п. 1.2. договорів
визначено місце розташування майна за
адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 24.

Згідно з п. 3.4.2. договорів орендар
зобов'язався при зміні місця
розташування майна письмово погодити з
орендодавцем та власником нову адресу
розміщення майна протягом семи
календарних днів.

Пунктом 3.3.1. договорів передбачено, що
орендодавець та власник мають право
контролювати цільове використання
майна та складати акт контрольної
перевірки.

10.07.2013 комісією по контролю за цільовим
використанням переданого в оренду
майна проведено перевірку наявності та
використання належним чином
орендованого майна Фізичною особою -
підприємцем Навроцьким Вадимом
Віталійовичем за адресою: м. Київ, вул.
Мельникова, 24 згідно договорів №
ДТО-000193/2 та № ДТО-000601/2.

В ході проведення перевірки було
встановлено, що передане в оренду
майно, а саме

один холодильник Інтер-400Т Оболонь та
шість комплектів меблів (один комплект
складається з 1 стіл + 4 стільці (дерево)
«Оболонь» відсутнє в місці його
розташування.

За наслідками проведення перевірки
цільового використання орендованого
майна складено акт від 10.07.2013, в якому
міститься позначка про те, що орендар
відмовився від підписання вказаного
акту.

Слід зазначити, що умовами договорів не
передбачено, що акти перевірки мають
складатись за участю представника
орендаря.

Пунктом 3.3.2. договорів передбачено, що
орендодавець та власник мають право
вимагати негайного повернення майна в
безспірному порядку в наступних
випадках: в разі використання його не
по призначенню або у випадку
охолодження, зберігання та реалізації
за допомогою нього продукції інших
виробників, окрім продукції ЗАТ
«Оболонь» та його корпоративних
підприємств; якщо орендар порушує
умови використання отриманого майна; у
випадку неузгодженої між сторонами
зміни орендарем місця розташування
майна.

Відповідно до п. 3.3.3. договорів
орендодавець та власник мають право у
разі порушення умов угод розірвати
угоди в односторонньому порядку
попередивши письмово про це орендаря
за 3 (три) робочі дні до моменту
розірвання угод. При цьому майно та
документація до нього мають бути
негайно повернуто орендодавцю або
власнику.

Позивач звернувся до відповідача з
листом № 40 від 06.11.2013 в якому враховуючи
виявлення порушення відповідачем умов
договорів щодо місця знаходження майна
повідомив про припинення договорів, в
зв'язку з чим вимагав протягом трьох
днів з моменту отримання листа
повернути орендодавцю майно або
відшкодувати його вартість в розмірі 24
364,16 грн. (вартість холодильника
Інтер-400Т Оболонь, холодильника MEDIUM
ХШВ-400 «Живчик» та шістьох комплектів
меблів (один комплект складається з 1
стіл + 4 стільці (дерево) «Оболонь»).

Даний лист надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією 08.11.2013,
що підтверджується поштовою
квитанцією № 8407 та описом вкладення у
цінний лист на адресу місця проживання
відповідача, яка значиться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб, а саме: м. Київ, вул.
Жмеринська, 32, кв. 222.

Відповідно до п. 3.4.11. договорів орендар
зобов'язаний при невиконанні взятих на
себе згідно угод обов'язків, протягом
трьох робочих днів з моменту письмової
вимоги орендодавця або власника,
повернути орендодавцю або власнику
майно в непошкодженому і справному
стані та документацію до нього, при
неповерненні майна - відшкодувати
орендодавцю або власнику його
вартість.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про
порушення відповідачем зобов'язання
щодо повернення майна, що свідчить про
наявність підстав для відшкодування
відповідачем вартості неповерненого
майна в розмірі 24 364,17 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку про
наявність передбачених чинним
законодавством правових підстав для
стягнення з відповідача 24 364,17 грн.
вартості неповерненого майна.

Заява відповідача про застосування
строків позовної давності судом до
уваги не приймається з огляду на
наступне

Стаття 256 Цивільного кодексу України
визначає, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язують його початок.

Підставою для звернення позивача за
захистом стало неповернення майна на
вимогу позивача № 40 від 06.11.2013, а отже
строк позовної давності в три роки за
вимогою повернути майно або
відшкодування його вартості
обчислюється з дати пред'явлення
вимоги про повернення майна.

Таким чином, звернувшись за захистом
свої прав до суду з позовом 05.12.2013
позивач не пропустив встановлений
трьохрічний строк.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛКО» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця Навроцького Вадима
Віталійовича (м. Київ, вул. Жмеринська,
32, кв. 222, ідентифікаційний номер )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛКО» (м. Київ, вул.
Екскаваторна, 35, ) 24 364
(двадцять чотири тисячі триста
шістдесят чотири) грн. 17 коп. вартості
неповерненого майна, 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 25.01.2014.

СуддяВ.В. Сівакова