м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/24077/13 16.01.14

За позовом Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
банк

«Укргазбанк»

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 1) Приватне
підприємство «Русь-95»

2) Товариство з
обмеженою відповідальністю «Леон
Плюс»

3) Державна виконавча
служба України Відділ примусового

виконання рішень

Про визнання прилюдних
торгів від 11.11.2013 недійсними

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Макієнко С.М. - по
дов. № 08-11-Д/14 від 08.01.2014

Від третьої особи-1 не з'явився

Від третьої особи-2 не з'явився

Від третьої особи-3 Рубель І.В. - по дов.
№ 4.4-03/4.4/1282 від 01.11.2013

Від ТОВ «Унні-К 1» Ковтун Н.В. - по дов. №
б/н від 15.01.2014

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
банк «Укргазбанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг групп» про визнання
недійсними проведені 11.11.2013 прилюдні
торги по реалізації групи приміщень № 4
загальною площею 1 462,6 кв. м., що
знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Ак.
Курчатова, 19-А та про визнання
недійсним протоколу проведення
прилюдних торгів № 11-1133/13 від 11.11.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.12.2013 порушено провадження у
справі № 910/24077/13, залучено до участі у
справі третіми особами, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Приватне
підприємство «Русь-95», Товариство з
обмеженою відповідальністю «Леон
Плюс» та Державну виконавчу службу
України Відділ примусового виконання
рішень; справу призначено до розгляду
на 14.01.2014.

Позивачем 11.12.2013 до відділу діловодства
суду було подано заяву про
забезпечення позову, в якій позивач
просить заборонити державному
виконавцю складати акт про проведені
ТОВ «Укрспецторг групп» 11.11.2013 прилюдні
торги по реалізації групи приміщень № 4
загальною площею 1 462,6 кв. м., що
знаходяться за адресою: м. Київ,
Деснянський район, вул. Ак. Курчатова,
19-А та належать ПП «Русь-95», оформлені
протоколом № 11-1133/13 від 11.11.2013.

Позивач вимоги ухвали господарського
суду про порушення провадження у
справі від 12.12.2013 не виконав. Поважні
причини невиконанням вимог ухвали суду
представник позивача не навів.

Відповідач у поданому 13.01.2014 до відділу
діловодства суду відзиві на позовну
заяву заперечує проти задоволення
позовних вимог, оскільки прилюдні
торги були проведені у відповідності
до вимог чинного законодавства.

Третя особа-1 в судове засідання 14.01.2014
не з'явилась, вимог суду викладених в
ухвалі суду про порушення провадження
у справі від 12.12.2013 не виконала.

Третя особа-2 у поданих 14.01.2014 до відділу
діловодства суду поясненнях заперечує
проти задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Третьою особою-3 вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
12.12.2013 не виконано.

Позивач в судовому засіданні 14.01.2014
підтримав подану до відділу
діловодства суду 11.12.2013 заяву про
забезпечення позову.

Відповідач в судовому засіданні 14.01.2014
проти задоволення заяви позивача про
забезпечення позову заперечував.

Третя особа-2 в судовому засіданні
14.01.2014 заперечень проти заяви позивача
про забезпечення позову не навів.

Третя особа-3 в судовому засіданні
14.01.2014 проти задоволення заяви позивача
про забезпечення позову заперечувала.

Суд розглянувши в судовому засіданні
14.01.2014 подану позивачем заяву про
забезпечення позову відзначає
наступне

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України
визначено заходи забезпечення позову,
зокрема позов забезпечується шляхом
заборони відповідачеві вчиняти певні
дії.

У п. 2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» (із змінами від 16.01.2013)
забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної
особи.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК України,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Отже, розподіл тягаря доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом обов'язок (тягар)
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належність доказів - спроможність
фактичних даних містити інформацію
щодо обставин, що входять до предмета
доказування, слугувати аргументами
(посилками) у процесі встановлення
об'єктивної істини. При цьому питання
про належність доказів остаточно
вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Заявником не наведено та не надано
достатньо обґрунтованих даних про
існування обставин, що призведуть до
неможливості чи утруднення в
подальшому виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, заява позивача
про забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

В судовому засіданні 14.01.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України оголошено перерву до
16.01.2014 та покладено на позивача
обов'язок виконати вимоги ухвали про
порушення провадження у справі від
12.12.2013.

16.01.2014 Товариством з обмеженою
відповідальністю «Унні-К 1» до відділу
діловодства суду подано клопотання про
залучення останнього до участі у
справі третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.
Клопотання мотивовано тим, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Унні-К 1» є
переможцем спірних прилюдних торгів, а
тому рішення у даній справі може
вплинути на права та обов'язки
останнього.

Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора або ініціативи
господарського суду.

Як вбачається з протоколу № 11-1133/13 від
11.11.2013 проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, яке належить ПП «Русь-95»,
переможцем оспорюваних торгів
визначено Товариство з обмеженою
відповідальністю «Унні-К 1».

Суд дійшов висновку, що прийняття
рішення з даного господарського спору,
може вплинути на права або обов'язки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Унні-К 1» щодо
відповідача, тому вважає необхідним
залучити останнього до участі у справі
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

Позивач в судове засідання 16.01.2014 не
з'явився, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 12.12.2013 та
ухвали від 14.01.2014 не виконав.

Позивач належним чином повідомлений
про призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, з огляду на
наступне

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 14.01.2014
свідчить про те, що представник
позивача Бованенко О.М. згідно
довіреності № 388 від 04.07.2013 був
присутній в цьому засіданні та
повідомлений про те, що наступне судове
засідання відбудеться 16.01.2014.

Більше того в матеріалах справи наявна
розписка від 14.01.2014 представника
позивача Бованенко О.М. про те, що
останньому повідомлено судом про дату
та місце проведення наступного
засідання у справі № 910/24077/13.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
позивача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від позивача не надходило.

Третя особа-1 в судове засідання 16.01.2014
не з'явилась, вимог суду викладених в
ухвалі суду про порушення провадження
у справі від 12.12.2013 та ухвали від 14.01.2014
не виконала.

Третя особа-2 в судове засідання 16.01.2014
не з'явилась.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про наявність
обставин, які є достатніми підставами
для залишення позову без розгляду з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору у
встановленому порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в
порядку і розмірі, встановленому
Законом України «Про судовий збір».

Згідно статті 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» станом на 01.01.2013 мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 147,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру справляється
судовий збір у розмірі - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв в господарському
суді немайнового характеру, що
надійшли у 2013 році, становить 1 147,00 грн.

Позивачем в підтвердження сплати
судового збору за розгляд даного
позову подано платіжне доручення №
5474-10 від 26.11.2013 на суму 1 147,00 грн. та
платіжне доручення № 58-74-2462 від 09.12.2013
на суму 1 147,00 грн.

Дані платіжні доручення свідчать, що
переказ коштів здійснено через
банківську установу позивача, а тому у
суду виникли сумніви у здійсненні
сплати суми судового збору до
Державного бюджету України і
зарахування його до спеціального фонду
цього бюджету.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва про порушення провадження у
справі від 12.12.2013 у позивача було
витребувано довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації в м. Києві в
підтвердження зарахування до
Державного бюджету України судового
збору в розмірі 1 147,00 грн.,
перерахованого згідно платіжного
доручення № 5474-10 від 26.11.2013 та судового
збору в розмірі 1 147,00 грн.,
перерахованого згідно платіжного
доручення № 5874-2642 від 09.12.2013.

В судовому засіданні 14.01.2014 вказано
позивачу на його обов'язок виконання
вимоги ухвали про порушення
провадження у справі від 12.12.2013.

Проте, позивачем вимоги суду виконано
не було.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребуванні
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно з п. 3.13 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у разі неподання
учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Позивачем не наведено жодної поважної
причини невиконання вимог ухвал суду, а
також не подано доказів того, що
позивач вживав заходів щодо отримання
відповідних доказів, зокрема звертався
до Територіального управління
Державної судової адміністрації в м.
Києві.

Враховуючи те, що позивач без поважних
причин не з'явився в судове засідання
та не виконав вимог суду викладених в
ухвалі про порушення провадження у
справі від 12.12.2013 та ухвали від 14.01.2014, що
перешкоджає вирішенню спору по суті,
суд вважає, що позов Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
банк «Укргазбанк» підлягає залишенню
без розгляду.

При залишенні позову без розгляду, суд
приймає до уваги і те, що :

Позивачем не було подано заяви щодо
підтримання позовних вимог або про
розгляд справи без участі представника
позивача. Також позивачем не подано
письмової заяви із зазначенням
поважних причин невиконання вимог
ухвал суду. Позивач в разі неможливості
з'явитись в судове засідання не виконав
вимоги суду шляхом подання
витребуваних документів до суду.

Відповідно до частини другої статті 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони мають право, зокрема,
подавати докази та брати участь в їх
дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33
Господарського процесуального кодексу
України передбачено обов'язок
доказування кожною стороною тих
обставин, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж згідно з частиною третьою
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Суд вважає, що нез'явлення позивача в
судове засідання та неподання
позивачем доказів з неповажних причин,
спрямоване на штучне затягування
судового процесу, а тому суперечить,
зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про
захист праві людини і основоположних
свобод, 1950 року, учасником якої є
Україна, стосовно права кожного на
розгляд його справи судом упродовж
розумного строку.

Дії позивача щодо нез'явлення в
засідання суду та неподання
витребуваних судом доказів,
розцінюються господарським судом як
зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини 4 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України, після усунення обставин, що
зумовили залишення позову без
розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 27, 49, п. 5 ст. 81, ст. 86 ГПК
України, -

У Х В А Л И В:

1. Залучити до участі у справі третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Унні-К 1».

2. Позов залишити без розгляду.

СуддяВ.В.Сівакова