номер провадження справи 10/2/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014
Справа № 908/25/14

за позовом: Прокурора Запорізької
області (69057, м. Запоріжжя, вул.
Матросова, 29 а);

до відповідача: Веселівської районної
ради Веселівського району Запорізької
області (72202, Запорізька область,
Веселівський район, смт. Веселе, вул.
Леніна, 136);

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Веселівська селищна рада
Веселівського району Запорізької
області (72202, Запорізька область,
Веселівський район, смт. Веселе, вул.
Леніна, 162)

про визнання права власності

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Тронь Г.М., на підставі
посвідчення № 013451 від 03.12.2012;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився;

В судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглядається позовна заява прокурора
Запорізької області до Веселівської
районної ради Веселівського району
Запорізької області про визнання права
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно: адміністративна
будівля літ. А-1, площею 119 кв.м.;
прибудова літ. а, площею 17,9 км.м.; ганок
літ. а-1 площею 11,4 кв.м., ганок літ. а-2
площею 3 кв.м.; гараж літ. Б, площею 62,7
кв.м.; приміщення архіву літ. В, площею
12,6 кв.м.; вбиральня літ. Г; зливна яма
літ. К; огорожа № 1, № 2, № 3; благоустрій I
площею 197,8 кв.м., благоустрій II, площею 16
кв.м., загальною площею 440,4 кв.м.
вартістю 147779 грн., яке розташовано за
адресою: вул. Леніна, 131, смт. Веселе,
Веселівський район, Запорізька
область.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 03.12.2010 № 30,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 09.01.2014 р., справу
908/25/14 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою суду від 09.01.2014 позовну заяву
судом прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі № 908/25/14. Справі
присвоєно номер провадження 10/2/14.
Слухання справи було призначено на
20.01.2014 на 09 год. 10 хв.

У судовому засіданні 20.01.2014 р.
представник позивача підтримав вимоги
викладені в позовній заяві та надав
пояснення по суті спору.

Представник відповідача 20.01.2014 р. у
судове засідання не з'явився проте на
адресу суду направив відзив на позовну
заяву у якому визнав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник третьої особи у судове
засідання 20.01.2014 р. не з'явився, письмові
пояснення на адресу суду не направив.
Про час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається учасникам спору за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. Таким чином,
відповідач є повідомленим належним
чином, про час і місце розгляду справи
судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.1997 р.
№ 02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" з
наступними змінами та доповненнями,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка відповідача та третьої особи не
перешкоджала вирішенню спору, у
судовому засіданні 20.01.2014 р., розгляд
справи був закінчений, судом оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Запорізької області є
юридичною особою, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію.

Прокуратура Веселівського району
Запорізької області підпорядковується
прокуратурі області, без права
юридичної особи, та розміщена у
спірному приміщенні по вул. Леніна, 131 в
смт. Веселе Веселівського району
Запорізька області ще з 80-х років, де
перебуває до теперішнього часу.

Вказане приміщення прокуратурі
Веселівського району в оренду не
передавалось, що підтверджується
листами відповідача та третьої особи і
використовується для свої потреб із
зазначених років безперервно.

Між прокуратурою Запорізької області
та КП "Веселівське районне бюро
технічної інвентаризації" укладено
договір від 12.12.2012 № 8, на виконання
якого останнім проведено
інвентаризації об'єкта нерухомості по
вул. Леніна, 131 в смт. Веселе
Веселівського району Запорізької
області та виготовлено технічний
паспорт.

Згідно висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
загальна вартість спірного майна
станом на 22.12.2013 становить 147779 грн.

Більш того, прокуратура Запорізької
області (за весь час перебування
прокуратури Веселівського району)
утримує вищезазначене нерухоме майно,
сплачує комунальні послуги, що
підтверджується договором від 01.01.2002 №
102 про користування електричною
енергією, рахунком № 102 за використану
електричну енергію за листопад 2002 року,
рапортом про використану електричну
енергію в листопаді 2002 року, рахунком №
05061042 за послуги зв'язку в грудні 2002
року, договором про постачання
електричної енергії від 01.09.2004 № 102 (з
додатками), договором від 25.10.2008 № 110 про
постачання води та приймання стоків до
комунальної каналізації, договором про
постачання електричної енергії від
08.02.2013 № 102.

Перебування прокуратури Веселівського
району у приміщенні по вул. Леніна, 131 в
смт. Веселе Веселівського району
Запорізької області понад 10 років
підтверджується також вихідною
кореспонденцією (супровідний лист від
04.12.2000) та внутрішніми документами
(розпорядження прокурора району від
12.11.1999).

Окрім того, право власності на спірні
об'єкти нерухомості на теперішній час
за жодною особою не зареєстровано, що
підтверджується рішенням
Реєстраційної служби Веселівського
районного управління юстиції
Запорізької області від 20.01.2014 № 10065143.

Правом власності згідно з ч. 1 ст. 316
Цивільного кодексу України є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Статтею 391 Цивільного кодексу України
встановлено, що власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
власності, гарантованого ст. 41
Конституції України, у тому числі у
випадку, якщо ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15
Цивільного кодексу України цивільні
права й обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на
судовий захист.

За приписом ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів визначений
в ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Способи захисту права власності
врегульовано главою 29 Цивільного
кодексу України.

Так, відповідно до ст. 392 Цивільного
кодексу України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного
кодексу України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.
Наведеною статтею визначені ознаки
володіння, які в своїй сукупності є
необхідними для набуття права
власності на річ за набувальною
давністю, а саме:

- володіння має бути добросовісним.
Тобто, добросовісним володільцем є той
володілець, який вважає себе власником
речі, однак, не являється ним з причин
наявності дефекту в правовій підставі
набуття речі. Добросовісно володіє і
той, хто навіть усвідомлює, що він не є
власником речі, але не знає і не може
знати дійсного власника речі;

- володіння має бути відкритим -
очевидним для всіх третіх осіб, які
мають можливість спостерігати за ним;

- володіння повинно бути безперервним
протягом визначених ст. 344 ЦК України
строків. При цьому, давнісне володіння
є володінням фактичним, тобто воно не
може бути перерване тими чи іншими
юридичними актами, а лише фактичними
діями володільця стосовно речі;

- володіння річчю як своєю, від свого
імені, тобто, здійснюючи володіння
річчю, особа має позиціонувати себе як
її власника.

Набуття за рішенням суду права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю є способом
встановлення юридичного факту без
елементу захисту порушеного права
особи.

Володіння майном є добросовісним, коли
володілець не знав і не міг знати про
те, що він володіє чужою річчю, інакше
кажучи обставини, у зв'язку з якими
виникло володіння чужою річчю, не
давали найменшого сумніву стосовно
правомірності набуття майна. Тобто,
позивач в силу вимог ч. 1 ст. 344
Цивільного кодексу України повинен
довести факт добросовісного
заволодіння чужим майном.

Частина 1 ст. 390 ЦК України дає
визначення "недобросовісний набувач",
це особа, яка знала або могла знати, що
вона володіє майном незаконно.

Факт вільного та відкритого
користування прокуратурою Запорізької
області спірним майном протягом 10
років підтверджується доданими до
позову документами (договорами по
утриманню спірного майна та
здійсненням оплати за даними
договорами).

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України
встановлено, що правила ст. 344
Цивільного кодексу України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалось за три роки до набрання
чинності цим кодексом. Таким чином, час,
з якого може бути розпочато відлік
набувальної давності починається з
01.01.2001.

Оскільки дані відносини виникли до
набрання чинності Цивільного кодексу
України, ще з 80-х років, проте
продовжують існувати по теперішній
час, то до цих спірних відносин слід
застосувати положення ст. 344 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати віднести на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора Запорізької
області до Веселівської районної ради
Веселівського району Запорізької
області задовольнити.

Визнати за прокуратурою Запорізької
області (69057, м. Запоріжжя, вул.
Матросова, 29 а) право власності на
нерухоме майно: адміністративна
будівля літ. А-1, площею 119 кв.м.;
прибудова літ. а, площею 17,9 км.м.; ганок
літ. а-1 площею 11,4 кв.м., ганок літ. а-2
площею 3 кв.м.; гараж літ. Б, площею 62,7
кв.м.; приміщення архіву літ. В, площею
12,6 кв.м.; вбиральня літ. Г; зливна яма
літ. К; огорожа № 1, № 2, № 3; благоустрій I
площею 197,8 кв.м., благоустрій II, площею 16
кв.м., загальною площею 440, 4 кв.м.,
вартістю 147 779 (сто сорок сім тисяч
сімсот сімдесят дев'ять) грн., яке
розташовано за адресою: вул. Леніна, 131,
смт. Веселе, Веселівський район,
Запорізька область.

Суддя
Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 22.01.2014 р.