ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

09.01.2014 Справа № 901/3849/13за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», м.
Дніпропетровськ

до відповідача Приватного
підприємства «Фірма АБК», м.
Сімферополь

про стягнення 83 939 грн. 29 коп.

Суддя В.І. Толпиго

Представники:

Від позивача - Подпльота О.В.,
довіреність № 755-О від 14.03.2013,
представник;

Від відоповідача- не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернувся до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом
до Приватного підприємства «Фірма АБК»
про стягнення заборгованості за
договором № б/н від 12.03.2011 в розмірі 83 939
грн 29 коп. в тому числі 50 000,00 грн
заборгованість за кредитом, 21 316 грн 50
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 7 672 грн 79 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 4950, 00 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Приватним підприємством «Фірма АБК»
12.03.2011 було підписано заяву про
відкриття поточного рахунку. Згідно
заяви відповідач приєднався до «Умов
та правил надання банківських послуг»,
Тарифів банку які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування № б/н від 12.03.2011 та взяв
на себе зобов'язання його виконувати.
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк», свої
зобов'язання за договором виконало в
повному обсязі, надавши Приватному
підприємству «Фірма АБК» кредитний
ліміт в розмірі 50 000,00 грн. Відповідач
зобов'язання за договором
обслуговування кредитних лімітів на
поточному рахунку № б/н від 12.03.2011
станом на 25.10.2013 не виконав, що і стало
підставою для звернення із позовною
заявою до суду.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Ухвали про
порушення провадження у справі від
21.11.2013 та про відкладення розгляду
справі від 11.12.2013 були спрямовані на
адресу відповідача, що зазначена в
позовній заяві та відповідає адресі,
зазначеній в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, повернулась на
адресу суду.

Частиною першою статті 64 ГПК
передбачено, що ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Аналогічна позиція викладена в пункті
3.9.1. розділу третього постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.2011.

Суд вважає, що матеріали справи в
достатній мірі характеризують
правовідносини, що склалися між
сторонами, та вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

встановив:

12.03.2011 між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» (банк) та Приватним
підприємством «Фірма АБК» (клієнт) було
підписано заяву про відкриття
поточного рахунку та картку з
примірниками підписів та відтиску
печатки (а.с. 29).

Відповідно до заяви відповідач
приєднався та зобов'язався виконувати
«Умови та правила надання банківських
послуг», тарифи ПриватБанку, що
розміщені в мережі Інтернет, та які
разом і заявою складають договір
банківського обслуговування.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок 2346 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта, що визначено і
врегульовано «Умовами та правилами
надання банківських послуг» (а.с. 30-39).

Відповідно до пункту 3.18.1.1. «Умов та
правил надання банківських послуг»
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта, в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до пункту 3.18.1.3. «Умов та
правил надання банківських послуг»
кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплати відсотків та
винагороди.

Відповідно до пункту 3.18.1.6. «Умов та
правил надання банківських послуг»
ліміт може бути змінений банком в
односторонньому порядку,
передбаченому умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами банку.
Підписавши угоду, клієнт висловлює
свого згоду на те, що зміна ліміту
проводиться банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку та клієнта.

Згідно з пунктом 3.18.1.8. «Умов та правил
надання банківських послуг»
проведення платежів клієнта в порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг», або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
та відбитку печатки», або в будь-якій
іншій формі - «Угода».

Пунктом 3.18.1.11. «Умов та правил надання
банківських послуг» передбачено, що
періодом безперервного користування
кредитом є період часу, на протязі
якого безперервно існувало дебетове
сальдо на поточному рахунку. Датою
закінчення періоду безперервного
користування кредитом вважається день,
по закінченню якого на поточному
рахунку зафіксовано нульове дебетове
сальдо.

Згідно з пунктом 3.18.1.13. при порушенні
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань, клієнт сплачує банку
відсотки та пеню за користування
кредитом від суми залишку непогашеної
заборгованості, передбаченої дійсним
розділом «Умов та правил надання
банківських послуг».

Відповідно до пункту 3.18.2.2.2. клієнт
зобов'язаний сплатити відсотки за весь
час фактичного користування кредитом
згідно з п.п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3.

Згідно з пунктом 3.18.2.2.3. клієнт
зобов'язаний проводити погашення
кредиту, отриманого в межах
встановленого ліміту, не пізніше
строку закінчення періоду
безперервного користування кредитом,
встановленого пунктом 3.18.1.11.

Згідно з пунктом 3.18.2.3.4. «Умов та правил
надання банківських послуг» банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого «Умовами та правилами
надання банківських послуг», змінити
умови кредитування - вимагати від
клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі.

Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Приватбанк» на
виконання умов договору банківського
обслуговування та на підставі
підписаної заяви про відкриття
поточного рахунку та картки з
примірниками підписів та відтиску
печатки було надано Приватному
підприємству «Фірма АБК» кредитний
ліміт в розмірі 50 000, 00 грн, що
підтверджується довідкою №
08.7.0.0.0/02 (а.с. 40) та матеріалами
справи.

Проте, Приватне підприємство «Фірма
АБК», умови договору виконало
неналежним чином, що призвело до
виникнення заборгованості.

Дослідивши представлені позивачем у
підтвердження своїх доводів докази,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
11 Цивільного кодексу України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

У відповідності зі статтею 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Згідно частини першої статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно статей 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
обумовлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В ході розгляду справи судом
встановлено, що всупереч умов договору,
приписам Цивільного та Господарського
кодексів України відповідач допустив
односторонню відмову від виконання
зобов'язань по договору банківського
обслуговування, укладеного на підставі
підписаної 12.03.2011 заяви про відкриття
поточного рахунку в частині сплати
заборгованості по кредиту в розмірі 50
000, 00 грн, тоді як відповідно частини 7
статті 193 Господарського кодексу
України не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитом в
сумі 50 000, 00 грн підтверджуються
матеріалами справи, обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Також, позивачем було заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача 1 116
грн 50 коп. заборгованості по відсоткам,
нарахованих на поточну заборгованість
з 23.11.2012 по 25.12.2012, та 20 200, 00 грн
заборгованості по відсоткам,
нарахованих на прострочену
заборгованість по кредиту з 26.12.2012 по
25.10.2013, а також 4 950, 00 грн заборгованості
по комісії за користування кредитом за
період з 03.12.2012 по 25.10.2013.

Згідно з пунктом 3.18.4.1. «Умов та правил
надання банківських послуг»
встановлено, що за користування
кредитом в період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
клієнта при закритті банківського дня
клієнт сплачує відсотки, виходячи з
відсоткової ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована відсоткова
ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця, розрахунок відсотків
здійснюється за відсотковою ставкою в
розмірі, 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості (пункт
3.18.4.1.1. «Умов та правил надання
банківських послуг»)

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт сплачує банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню (пункт 3.18.4.1.2. «Умов та правил
надання банківських послуг»).

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48 %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань та при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту передбаченого
умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань (пункт 3.18.4.1.3.
«Умов та правил надання банківських
послуг»).

Згідно з пунктом 3.18.4.1.4. «Умов та правил
надання банківських послуг» під
«непогашенням кредиту» мається на
увазі невиникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Відповідно до пункту 3.18.4.9. «Умов та
правил надання банківських послуг»
розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з дати утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

Згідно з пунктом 3.18.4.4. клієнт сплачує
банку винагороду за використання
ліміту у відповідності з п.п.3.18.1.6.,
3.18.2.3.2. 1-го числа кожного місяця у
розмірі 0,9% від суми максимального
сальдо кредиту, який існував на кінець
банківського дня за попередній місяць,
у порядку, передбаченому «Умовами та
правилами надання банківських послуг»
та Правилами надання банківських
послуг. Клієнт доручає банку
здійснювати списання винагороди зі
своїх рахунків. Сплата винагороди
здійснюється у гривні.

Як встановлено судом, відповідачем
порушені зобов'язання, які передбачені
умовами договору щодо своєчасної
сплати відсотків та винагороди. Таким
чином, позовні вимоги про стягнення з
відповідача 1 116 грн 50 коп.
заборгованості по відсоткам,
нарахованих на поточну заборгованість
з 23.11.2012 по 25.12.2012, та 20 200, 00 грн
заборгованості по відсоткам,
нарахованих на прострочену
заборгованість по кредиту з 26.12.2012 по
25.10.2013, а також 4 950, 00 грн заборгованості
по комісії за користування кредитом за
період з 03.12.2012 по 25.10.2013 (розрахунок а.с.
41- 43), обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно статей 230, 231 Господарського
кодексу України у разі порушення
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні
санкції (неустойка, штраф, пеня).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності до частини шостої
статті 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 3.18.5.1. «Умов та
правил надання банківських послуг» при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, термінів
повернення кредиту, винагороди, клієнт
сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (в %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
в разі реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в пункті 3.18.4.1.3.
умов від суми заборгованості за кожен
день прострочення.

Згідно з пунктом 3.18.5.4. «Умов та правил
надання банківських послуг»
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано клієнтом.

Позивачем нараховано 7 672 грн 79 коп. пені
за період з 02.02.2012 по 25.10.2013 за
несвоєчасність виконання зобов'язань
по договору (розрахунок а.с. 41- 43).

Враховуючи наявність доказів
порушення відповідачем умов договору
щодо строків сплати, передбачених
умовами кредитного договору, позовні
вимоги про стягнення з відповідача 7 672
грн 79 коп. пені за період з 02.02.2012 по
25.10.2013 за несвоєчасність виконання
зобов'язань по договору обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Відповідно приписів статті 49
Господарського процесуального кодексу
України понесені позивачем судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються при задоволенні позову на
відповідача.

Вступна і резолютивна частини рішення
оголошені в судовому засіданні 09.01.2014.
Повне рішення складено 13.01.2014.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Фірма АБК» на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 50 000, 00
грн заборгованості по кредиту, 21 316 грн
50 коп. заборгованості по відсоткам за
користування кредитом, 4 950, 00 грн
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 7 672 грн 79 коп.
пені, 1 720 грн 50 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
В. І. Толпиго