ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року справа № 919/1064/13за
позовом Севастопольського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Кримського регіону
України

(99011, м. Севастополь, вул. Суворова,27)

в інтересах держави в особі Державного
концерну «Укроборонпром»

(04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,36)

в особі Державного підприємства
«Центральне конструкторське бюро
«Чорноморець»

(99011, м. Севастополь, вул. Велика
Морська,1)

до Регіонального відділення Фонду
державного майна України в АР Крим і м.
Севастополі

(99008, м. Севастополь, пл. Повсталих,6)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

(АДРЕСА_1

про визнання правочину недійсним та
повернення державного майна;

головуючий суддя: Щербаков
С.О.

судді:
Архипенко О.М.

Лотова Ю.В.

за участю:

прокурора - не з`явився,

представника позивача (Державний
концерн «Укроборонпром») - Тоцького
Б.А., довіреність №548/2013 від 19.04.2013,

представника позивача (ДП «Центральне
конструкторське бюро «Чорноморець») -
не з`явився,

представника відповідача (Регіональне
відділення Фонду державного майна
України в АР Крим і м. Севастополі) -
Сазонова О.В., посвідчення №4212 від
23.04.2012,

відповідача - ОСОБА_2, свідоцтво про
державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності від 05.06.2003,

Суть спору:

12.09.2013 Севастопольський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Кримського регіону
України звернувся до господарського
суду міста Севастополя в інтересах
держави в особі Державного концерну
«Укроборонпром», Державного
підприємства «Центральне
конструкторське бюро «Чорноморець», в
якому просить суд визнати недійсною
додаткову угоду №2 від 10.10.2012 про
внесення змін в договір оренди
нерухомого майна №589 від 12.09.2007,
стягнути з відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на користь
позивача - Державне підприємство
«Центральне конструкторське бюро
«Чорноморець» заборгованість за
фактичне користування орендованим
майном у сумі 52614,12 грн. та зобов'язати
вказаного відповідача повернути
Державному підприємству «Центральне
конструкторське бюро «Чорноморець»
об'єкт нерухомого майна - вбудовані
нежитлові приміщення загальною площею
133,1 кв.м (з літ. 2-42 по літ. 2-47), цокольного
поверху чотирьохповерхової будівлі,
вбудовані нежитлові приміщення
загальною площею 79,6 кв.м. (літ. 1-1, 1-2, 1-3),
підвалу чотирьохповерхової будівлі,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2
загальною вартістю 1013770,00 грн.

Позовні вимоги із посиланням на ст.ст.
203, 207, 215, 1212-1213 Цивільного кодексу
України, статті 9, 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", обґрунтовані тим, що додаткова
угода №2 від 10.10.2012 про внесення змін в
договір оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007 суперечить вимогам
законів України та державним інтересам
і укладена Регіональним відділенням
Фонду державного майна України в АР
Крим і м. Севастополі з порушенням його
господарської компетенції, без
відповідного погодження із Державним
концерном «Укроборонпром», без
дотримання порядку укладення
договорів, а її виконання створює
загрозу порушення прав Державного
концерну «Укроборонпром».

Ухвалою суду від 16.09.2013 позовну заяву
було прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду в судовому засіданні на
03.10.2013.

Відповідно до вимог статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, в судовому засіданні 03.10.2013
оголошувалась перерва до 23.10.2013. В
судовому засіданні 23.10.2013 розгляд
справи відкладався на 12.11.2013.

Ухвалою суду від 12.11.2013 було вирішено
здійснювати розгляд зазначеної справи
колегіально, у складі трьох суддів.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Севастополя
№482 від 19.11.2013 на виконання ухвали суду
від 12.11.2013 визначено склад колегії
суддів за допомогою автоматизованої
системи документообігу суду, за
результатом якого у справі № 919/1064/13
призначено наступний склад колегії
суддів: головуючий - суддя Щербаков С.О.,
судді - Лотова Ю.В., Архипенко О.М.

Ухвалою від 22.11.2013 справу прийнято до
провадження у визначеному складі
колегії суддів та призначено розгляд
справи в судовому засіданні на 11.12.2013.

В судовому засіданні 11.12.2013
оголошувалась перерва до 09.01.2014.

До початку судового засідання, а саме
16.12.2013 прокурором була подана заява про
зміну предмету позову, в якій він
просив виключити зі складу позовних
вимог - вимогу про стягнення з
відповідача фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 суми заборгованості.

Частиною 4 статті 22 Господарського
процесуального кодексу України серед
іншого визначено, що до початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідно до п. 3.12 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (зі змінами та
доповненнями), право позивача на зміну
предмета або підстави позову може бути
реалізоване лише до початку розгляду
господарським судом справи по суті та
лише у суді першої інстанції шляхом
подання до суду відповідної письмової
заяви, яка за формою і змістом має
узгоджуватися із статтею 54 ГПК з
доданням до неї документів, зазначених
у статті 57 названого Кодексу.
Невідповідність згаданої заяви
вимогам цих норм процесуального права
є підставою для її повернення з
підстав, передбачених частиною першою
статті 63 ГПК.

За таких обставин, оскільки прокурор
скористався своїм правом на подачу
заяви про зміну предмету позову до
розгляду судом справи по суті, судова
колегія вважає за необхідне прийняти
зазначену заяву прокурора про зміну
предмету позову до провадження.

Таким чином, справа розглядається в
частині вимог про визнання спірної
додаткової угоди недійсною та
зобов'язання відповідача - ФОП ОСОБА_2
повернути державі в особі позивача - ДК
«Укроборонпром» об'єкт нерухомого
майна.

В судове засідання 09.01.2014 прокурор та
представник позивача - Державного
підприємства «Центральна
конструкторське бюро «Чорноморець» не
з`явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином під судову розписку, про
причини неявки суд не повідомили,
раніше в судових засіданнях
підтримували позовні вимоги та
наполягали на їх задоволенні.

В судовому засіданні 09.01.2014 представник
позивача - Державного концерну
«Укроборонпром» підтримав позовні
вимоги з урахуванням заяви про зміну
предмету позову у повному обсязі з
підстав, викладених у позові та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Регіонального
відділення Фонду Державного майна
України в АР Крим та місті Севастополі
та відповідач фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог, з підстав,
викладених у письмових відзивах на
позов (том 1, а с. 54-57), в яких зокрема
вказано, що позивач ДК «Укроборонпром»,
який є власником спірного майна,
письмово не попередив її за три місяці
до закінчення терміну договору оренди,
що має намір використовувати зазначене
майно для власних потреб та
орендодавець цього майна, інший
відповідач у цій справі також протягом
одного місяця після закінчення терміну
дії договору не надсилав заяву про
припинення або зміну умов цього
договору, тому на думку відповідачів
договір оренди вважається продовженим
на той самий строк і на тих самих
умовах. Крім цього відповідачі
вказували на те, що оскільки спірна
додаткова угода була укладена 10.10.2012,
тобто до набрання чинності Закону
України «Про деякі питання
заборгованості підприємства
оборонно-промислового комплексу», то
зазначена угода була укладена в
порядку чинного законодавства та з
дотриманням вимог Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» і з боку Регіонального
відділення Фонду Державного майна
України в АР Крим та місті Севастополі
у даному випадку не відбулось
порушення законодавства.

Відповідно до підпункту 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (зі змінами та
доповненнями), у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору (п.2 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2010 № 01-08/140 "Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві").

Відповідно до частини другої статті 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони, серед іншого, мають
право на участь в засіданнях
господарського суду.

Частина третя вказаної статті
зобов'язує сторін добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Дотримання принципу вирішення спору
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом втілено у статті 17
Закону України „Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини" і
статті 6 Європейської конвенції з прав
людини та є обов'язковим для
господарського суду при розгляді
кожної справи.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведених норм
процесуального закону, на думку
судової колегії, матеріали справи
достатньо характеризують спірні
правовідносини, підстави для
відкладення розгляду справи відсутні,
а справа підлягає розгляду у
відсутність прокурора та представника
позивача, що не з`явився, за наявними у
справі матеріалами.

На підставі ст.85 ГПК України в судовому
засіданні 09.01.2014 проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані докази, судова колегія,-

ВСТАНОВИЛА:

12.09.2007 між Регіональним
відділенням Фонду Державного майна
України в АР Крим та місті Севастополі
(орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар)
було укладено договір оренди
нерухомого майна державної власності
№589 (далі - Договір), відповідно до п.1.1.
якого, орендодавець за згодою
балансоутримувача передає , а орендар
приймає у строкове платне користування
об'єкт нерухомого майна - вбудовані
нежитлові приміщення загальною площею
133,1 кв.м. (з літ. 2-42 по літ. 2-47),
розташовані в цокольному поверсі
чотирьохповерхової будівлі; вбудовані
нежитлові приміщення загальною площею
79,6 кв.м. (літ. 1-1, 1-2, 1-3), що розташовані у
підвалі чотирьохповерхової будівлі, що
перебуває на балансі ЦКБ
«Чорноморець».

Вартість орендованого майна визначена
у відповідності з незалежною
(експертною) оцінкою станом на 31.10.2006 та
становить 695930,00 грн. та 317840,00 грн.
відповідно (том 1, а.с. 33-36).

Відповідно до п.3.3. Договору, орендна
плата перераховується орендарем
щомісячно у Державний бюджет України
не пізніше 12 числа місяця, наступного
за звітним.

Платежі орендної плати розподіляються
наступним чином:

70% орендної плати у державний бюджет за
вказаними у цьому пункті реквізитами.

30% орендної плати - на розрахунковий
рахунок балансоутримувача.

Пунктом 5.2. Договору встановлений
обов'язок орендаря своєчасно та в
повному обсязі сплачувати орендну
плату у відповідності з умовами даного
Договору.

У пункті 10.1. сторони передбачили, що
Договір укладений на 2 роки 363 дні та діє
до 10.09.2010.

Актом прийому-передачі орендованого
майна від 12.09.2007 підтверджується
передача відповідачу фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 майна за
договором оренди №589 від 12.09.2007 (том 1,
а.с. 38).

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого Фондом
комунального майна Севастопольської
міської Ради 08.06.2012, зокрема, спірні
приміщення, які є предметом договору
оренди належать на праві власності
Державі Україна в особі Державного
концерну «Укроборонпром» (том 1, а.с. 25).

25.08.2010 сторонами у договорі укладено
додаткову угоду №1 про внесення змін в
договір оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007, згідно із умовами
якої, строк дії договору було
продовжено на 1 рік 364 дні до 09.09.2012 (том 1,
а.с. 39).

Листом від 02.10.2012 на адресу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України в АР Крим та м.
Севастополі та Державного
підприємства «Центральне
конструкторське бюро «Чорноморець»,
Державний концерн «Укроборонпром»
заперечував стосовно продовження
договору оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007 та просив
повідомити ФОП ОСОБА_2 про припинення
зазначеного договору оренди (том 1, 29).

Згідно вхідного штампу на зазначеному
листі, він був отриманий Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в АР Крим та м. Севастополі
03.10.2012.

10.10.2012 сторонами договору було укладено
додаткову угоду №2 про внесення змін в
договір оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007 (том 1, а.с. 40).

Зазначеною додатковою угодою
доповнено пункт 10.1. Договору текстом,
згідно якого даний Договір
поновлюється з 10.09.2012 на 2 роки 363 дні та
діє по 08.09.2015 включно.

Пунктом 2 Додаткової угоди №2
відповідачі передбачили проведення
нової оцінки об'єкту оренди, а пунктом 3
домовились перерахувати орендну плату
з 10.09.2012 згідно нового звіту про оцінку
майна.

На думку прокурора, додаткова угода №2
від 10.10.2012 до договору №589 від 12.09.2007
суперечить положенням чинного
законодавства, оскільки була підписана
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України в АР Крим і м.
Севастополі без відповідного
погодження із власником, з порушенням
порядку укладення договорів, що і стало
підставою для звернення прокурора до
суду із зазначеним позовом.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, судова
колегія вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлено, що цей Закон
регулює: організаційні відносини,
пов'язані з передачею в оренду майна
державних підприємств та організацій,
підприємств, заснованих на майні, що
належить Автономній Республіці Крим
або перебуває у комунальній власності
(далі - підприємства), їх структурних
підрозділів; майнові відносини між
орендодавцями та орендарями щодо
господарського використання
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності.

Статтею 4 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
передбачено, що об'єктами оренди за цим
Законом є, зокрема, нерухоме майно
(будівлі, споруди, нежитлові
приміщення) та інше окреме
індивідуально визначене майно
підприємств.

Відповідно до статей 759, 762 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк; за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно з ч.1 ст.761 Цивільного кодексу
України, право передання майна у найм
належить власнику речі або особі, якій
належать майнові права.

Державний концерн «Укроборонпром»
утворено постановою Кабінету
Міністрів України №1221 від 29.12.2010.
Постановою Кабінету Міністрів України
№374 від 06.04.2011 Державне підприємство
«Центральне конструкторське бюро
«Чорноморець» внесено до переліку
підприємств-учасників Державного
концерну «Укроборонпром».

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого Фондом
комунального майна Севастопольської
міської Ради 08.06.2012, зокрема, спірні
приміщення, які є предметом договору
оренди належать на праві власності
Державі Україна в особі Державного
концерну «Укроборонпром».

Підпунктом 19 пункту 12 Статуту
Державного концерну «Укроборонпром»
встановлено, що Концерн має право
забезпечувати в установленому законом
порядку ефективне управління об'єктами
майнового комплексу учасників
концерну для реалізації прав держави
як власника таких об'єктів.

Отже, на момент укладення Додаткової
угоди №2 про внесення змін в договір
оренди нерухомого державного майна №589
від 12.09.2007, саме Державний концерн
«Укроборонпром» був уповноваженим
суб'єктом управління орендованим
майном.

25.08.2010 сторонами у договорі укладено
додаткову угоду №1 про внесення змін в
договір оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007, згідно із умовами
якої, строк дії договору було
продовжено на 1 рік 364 дні до 09.09.2012.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» у разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

З матеріалів справи вбачається, що
Державний концерн «Укроборонпром» як
власник та заінтересована сторона
листом від 02.10.2012, який отримано
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України в АР Крим та м.
Севастополі, заперечував стосовно
продовження договору оренди
нерухомого державного майна №589 від
12.09.2007

Не зважаючи на зазначене звернення,
10.10.2012 відповідачами було укладено
додаткову угоду №2 про внесення змін в
договір оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007, якою було змінено
строк дії Договору (з 1 року 364 дні,
встановлених Додатковою угодою №1 від
25.08.2010 до 2 років 363 днів), а також розмір
орендної плати, в частині встановлення
його перерахунку.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» до істотних умов договору
оренду віднесено, зокрема, термін, на
який укладено договір і розмір
орендної плати.

Таким чином, змінюючи істотні умови
Договору після закінчення строку його
дії відповідачі фактично уклали новий
договір оренди.

Згідно з частинами 1,2 ст.9 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» в редакції, чинній
на момент укладення Додаткової угоди
№2, орендодавець у п'ятиденний строк
після дати реєстрації заяви про
укладення договору оренди надсилає
копії визначених матеріалів органу,
уповноваженому управляти відповідним
майном.

Як вже встановлено судом, Державний
концерн «Укроборонпром» є
уповноваженим органом управління
орендованим майном.

Проте, з пояснень сторін вбачається, що
відповідачем - Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в АР Крим та м. Севастополі, не
було дотримано відповідного порядку,
передбаченого ст.9 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна».

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що укладенням Додаткової
угоди №2 від 10.10.2012 про внесення змін в
договір оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007 відповідачі
порушили права Державного концерну
«Укроборонпром» як уповноваженого
органу управління орендованим майном,
оскільки вона була укладена із
порушенням процедури визначення умов
Договору, що були змінені без відома
Державного концерну «Укроборонпром»
та всупереч його волі.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього
кодексу.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу
України передбачені загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину: 1) зміст правочину
не може суперечити цьому кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства; 2)
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4)
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; 5) правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.207 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що Додаткова угода №2 від 10.10.2012
про внесення змін в договір оренди
нерухомого державного майна №589 від
12.09.2007 не відповідає вимогам закону, а
отже має бути визнаною недійсною.

За таких обставин позовні вимоги
прокурора у цій частині підлягають
задоволенню.

Згідно статті 785 Цивільного кодексу
України, у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Таким чином, оскільки Додаткова угода
№2 від 10.10.2012 про внесення змін в
договір оренди нерухомого державного
майна №589 від 12.09.2007 визанна судом
недійсною, а вимога щодо зобов'язання
відповідача повернути об'єкт оренди
власнику є похідною від вимоги про
визнання додаткової угоди недійсною,
об'єкт оренди підлягає звільненню та
поверненню власнику - державі в особі
Державного концерну «Укроборонпром».

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки прокурор звільнений
від сплати судового збору з
відповідачів в дохід державного
бюджету підлягає стягненню сума
судового збору пропорційно до
задоволених позовних вимог, а саме: за
немайновою вимогою про визнання
договору недійсним суд покладає
судовий збір на відповідачів порівну
(1147,00грн./2=573.50грн.) по 573,50 грн. з кожного,
а за вимогою щодо повернення майна,
повністю на відповідача фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 1147,00
грн.

Керуючись статтями 43, 49, 82, 84, 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №2
від 10.10.2012 про внесення змін до договору
оренди нерухомого державного майна №589
від 12.09.2007, укладену між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в АР Крим і м. Севастополі та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код
НОМЕР_1) повернути державі в особі
Державного концерну «Укроборонпром»
(04119, м. Київ, Шевченківський район, вул.
Дегтярівська,36; ) об'єкт
нерухомого майна - вбудовані нежитлові
приміщення загальною площею 133,1 кв.м (з
літ. 2-42 по літ. 2-47), цокольного поверху
чотирьохповерхової будівлі, вбудовані
нежитлові приміщення загальною площею
79,6 кв.м. (літ. 1-1, 1-2, 1-3), підвалу
чотирьохповерхової будівлі,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2

4. Стягнути з Регіонального відділення
Фонду державного майна України в АР
Крим і м. Севастополі (99008, м.
Севастополь, пл. Повсталих,6; ) в дохід державного бюджету міста
Севастополя (код ЕДРПОУ 38022717, Головне
управління Державної казначейської
служби України у місті Севастополі, МФО
824509, р/р 3001, код класифікації
доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір
(Державна судова адміністрація
України) судовий збір у розмірі 573,50 грн.
(п'ятсот сімдесят три грн. 50 коп.).

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код
НОМЕР_1) в дохід державного бюджету
міста Севастополя (код ЕДРПОУ 38022717,
Головне управління Державної
казначейської служби України у місті
Севастополі, МФО 824509, р/р 3001, код
класифікації доходів бюджету - 22030001
"Судовий збір (Державна судова
адміністрація України) судовий збір у
розмірі 1720,50 грн. (одна тисяча сімсот
двадцять грн. 50 коп.).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення складено відповідно до вимог

статті 84 Господарського
процесуального

кодексу України та підписано 11.01.2014.

Головуючий суддя
С.О.
Щербаков

Суддя
О.М.
Архипенко

Суддя
Ю.В.
Лотова