ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

14.01.2014
Справа № 907/1109/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Карпатська рудна
компанія"

до товариства з обмеженою
відповідальністю
„Закарпатполіметали"

про зобов'язання передати лежалі
хвости, що накопичені у хвостосховищі у
кількості 234580 м3 або 281496 т,

Суддя - Ващиліна Н.М.

Представники:

від позивача - Гожик В.М., представник за
довіреністю №090913 від 09.09.2013;

від відповідача - Громчаков О.В.,
ліквідатор (посвідчення арбітражного
керуючого №904 від 24.05.13, вид.
Міністерством юстиції України)

СУТЬ СПОРУ: товариством з обмеженою
відповідальністю „Карпатська рудна
компанія" заявлено позов до товариства
з обмеженою відповідальністю
„Закарпатполіметали" про зобов'язання
передати лежалі хвости, що накопичені у
хвостосховищі у кількості 234580 м3 або
281496 т.

У судовому засіданні 04.12.2013 року
оголошувалась перерва до 26.12.2013 року до
11 год 00 хв., яка була продовжена до 14.01.2014
року до 11 год. 30 хв.

У судовому засіданні 14.01.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав з мотивів, викладених у
позовній заяві, позов просить
задоволити. Вважає, що TзOB
Закарпатполіметали» порушує право TзOB
«Карпатської рудної компанії» як
власника спеціального дозволу на
користування надрами Мужіївського
родовища шляхом відмови у передачі
лежалих хвостів, що накопичені у
хвостосховищі на ділянці відповідача.

На вимогу суду щодо обґрунтування
необхідності залучення до участі у
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору -
Державну службу геології та надр
України, відповідно до наданих 26.12.2013
року додаткових пояснень зазначив, що
рішення у даній справі не може вплинути
на її права чи обов'язки, з огляду на що
суд відхилив вказане клопотання.

Представник відповідача на виконання
вимог суду подав письмові пояснення,
відповідно до яких виробничі запаси у
сумі 29656,1 тис. грн., до яких відносяться
хвости збагачення, рахуються на
балансі підприємства відповідача, та
чинне законодавство не передбачає
безоплатної передачі майна банкрута
третім особам (Постановою
господарського суду Закарпатської
області від 16.02.2010 р. у справі № 16/89 TOB
«Закарпатполіметали» було визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру), чим і обґрунтовує відмову
позивачу у задоволенні його вимоги
щодо передачі лежалих хвостів.

Разом з тим зазначив, що не може надати
документального підтвердження складу
виробничих запасів та підстав їх
відображення на балансі підприємства.

У судовому засіданні 14.01.2014 року подав
копію протоколу №1 зборів кредиторів
TзOB «Закарпатполіметали» від 22.11.2013
року.

На адресу суду надійшло клопотання від
15.11.2013 року Компанії Cengart Financial Inc. P.O.Box
3321, Drake Chambers, Road Town, Tortola, British Virgin Islands
(пошт.скр. 3321, Дрейк Чамберс, Роад Таун,
Тортола, Британські Віргінські
острови) про залучення її до справи в
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

Відповідач заперечив можливість
залучення до участі у справі Компанії
Cengart Financial Inc. З огляду на те, що останній
на даний час не є кредитором TOB
«Закарпатполіметали», а тому рішення
зі справи не може вплинути на його
права чи обов'язки.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судових засіданнях
пояснення представників сторін та
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що
товариство з обмеженою
відповідальністю „Карпатська рудна
компанія" (далі - позивач) є власником
спеціального дозволу від 19.03.2012 № 5495 на
видобування золотих та
золото-поліметалічних руд, а також
підземних вод, придатних для
технічного водопостачання
Мужіївського родовища, розташованого в
4,0 км від м. Берегово в Закарпатській
області.

Згідно акту проведення обстеження
відвалів гірських порід та лежалих
хвостів TOB Закарпатполіметали» (далі -
відповідач) від 23.04.2013 на ділянках
останнього знаходиться одне
хвостосховище лежалих порід.

Згідно вказаного акту обсяг запасів
накопичених у хвостосховищі не
перероблених у повному обсязі лежалих
хвостів становить 234580 м3 або 281496 т.

Відповідно до довідки про залишкові
запаси корисної копалини Мужіївського
родовища золотополіметалічних руд
Державного науково-виробничого
підприємства «Державний інформаційний
геологічний фонд України» № 33-дск від
17.07.2013 (а.с.19) станом на 01.07.2013 за даними
Державного балансу запасів корисних
копалин у відвалах знаходяться запаси
золото-поліметалічних руд і корисних
компонентів, у кількості за
категоріями: руда (тис.т): С1- 132,1; золото,
(кг): С1 - 205,0; срібло, (т): С1 - 1,792; свинець,
(тис, т): С1 - 1,028; цинк, (тис.т): С1 - 0,8.

За висновками засідання секції з
питань регіональних геологічних
досліджень, геології твердих корисних
копалин та наукового супроводу
геологорозвідувальних робіт
Науково-технічної ради Держгеонадр
України було визначено наявність на
території відповідача запасів золота у
хвостах гравітаційного збагачення, що
утворились в процесі переробки
золотовмісної руди, придатних для
подальшої переробки поглибленими
технологічними методами (п.2
постановочної частини протоколу №29
від 27.06.2013 - а.с.17-18).

Вказані запаси, що знаходяться у
хвостосховищі, враховані у Державному
балансі запасів корисних копалин та
відносяться до Мужіївського родовища
золотополіметалічних руд.

Листом №11/1-10 від 11.10.2013 (а.с.31) позивач
звернувся до відповідача із проханням
про передачу лежалих хвостів, що
накопичені у хвостосховищі на ділянці
відповідача, але листом б/н від 14.10.2013
(а.с.32) останній відмовив у передачі
таких.

Постановою господарського суду
Закарпатської області від 16.02.2010 р. у
справі № 16/89 TOB «Закарпатполіметали»
було визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру. Згідно ст.26
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» усі види
майнових активів (майно та майнові
права) банкрута, які належать йому на
праві власності або повного
господарського відання на дату
відкриття ліквідаційної процедури та
виявлені в ході ліквідаційної
процедури, включаються до складу
ліквідаційної маси, за винятком
об'єктів житлового фонду, в тому числі
гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної
інфраструктури, які в разі банкрутства
підприємства передаються в порядку,
встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних
територіальних громад без додаткових
умов і фінансуються в установленому
порядку. Речі, визначені родовими
ознаками, що належать банкруту на праві
володіння або користування,
включаються до складу ліквідаційної
маси.

Суд дійшов висновку про задоволення
позову з огляду на наступне.

Згідно до ст. 1 Кодексу про надра
України, надра - це частина земної кори,
що розташована під поверхнею суші та
дном водоймищ і простягається до
глибин, доступних для геологічного
вивчення та освоєння. Згідно ст. 4 цього
Кодексу надра є виключною власністю
Українського народу і надається тільки
у користування.

Відповідно до ст. 5 вказаного Кодексу,
Державний фонд надр включає як ділянки
надр, що використовуються, так і
ділянки надр, не залучені до
використання, в тому числі
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони. Родовища
корисних копалин - це нагромадження
мінеральних речовин в надрах, на
поверхні землі, в джерелах вод та газів,
на дні водоймищ, які за кількістю,
якістю та умовами залягання є
придатними для промислового
використання. Техногенні родовища
корисних копалин - це місця, де
накопичилися відходи видобутку,
збагачення та переробки мінеральної
сировини, запаси яких оцінені і мають
промислове значення.

Усі родовища корисних копалин, у тому
числі техногенні, з запасами, оціненими
як промислові, становлять Державний
фонд родовищ корисних копалин, а всі
попередньо оцінені родовища корисних
копалин - резерв цього фонду. Державний
фонд родовищ корисних копалин є
частиною державного фонду надр.

Відповідно до ст. 44 Кодексу про надра
України Державний баланс запасів
корисних копалин містить відомості про
кількість, якість та ступінь вивчення
запасів корисних копалин щодо родовищ,
які мають промислове значення, їх
розміщення, рівень промислового
освоєння, а також відомості про
видобуток, втрати і забезпеченість
суспільного виробництва розвіданими
запасами корисних копалин, державний
баланс запасів корисних копалин
ведеться центральним органом
виконавчої влад, що реалізує державну
політику у сфері геологічного вивчення
та раціонального використання надр.

Також, відповідно до п. 2 Класифікації
запасів і ресурсів корисних копалин
державного фонду надр, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№432 від 05.05.1997 запаси корисних копалин і
компонентів (загальні запаси корисних
копалин і компонентів) - це обсяги
корисних копалин і компонентів,
виявлені та підраховані на місці
залягання за даними геологічного
вивчення відкритих (ідентифікованих)
родовищ корисних копалин.

Згідно п. 10 Порядку державного обліку
родовищ, запасів і проявів корисних
копалин, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №75 від
31.01.1995, обліку у державному балансі
підлягають запаси корисних копалин
окремо по кожному об'єкту (родовище,
ділянка родовища, шахтне поле та ін.) за
основними промисловими типами,
сортами, марками, технологічними
групами корисних копалин відповідно до
діючих державних стандартів, а також за
способом відпрацювання, з виділенням
запасів сировини, придатної для
видобутку підземним, відкритим,
гідравлічним та іншими способами. У
підсумках по кожному об'єкту обліку
виділяються окремим рядком запаси, що
знаходяться в охоронних зонах
транспортних магістралей, під
населеними пунктами, заповідниками
тощо. За ступенем освоєння родовища
корисних копалин поділяються на ті, що
розробляються, ті, що готуються до
розробки, і ті, що не розробляються.

Таким чином, усі корисні копалині, які
враховані у Державному балансі запасів
корисних копалин відносяться до
запасів відповідного родовища, тобто є
складовими відповідної речі.

Відповідно до ст. 19 Кодексу про надра
України надра надаються у користування
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам лише за наявності у них
спеціального дозволу на користування
ділянкою надр. Право на користування
надрами засвідчується актом про
надання гірничого відводу. При
укладенні угод про розподіл продукції
надра надаються в користування на
підставі угоди про розподіл продукції
з оформленням спеціального дозволу на
користування надрами та акта про
надання гірничого відводу.
Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 24
Кодексу про надра України користувачі
надр мають право, зокрема, здійснювати
на наданій їм ділянці надр геологічне
вивчення, комплексну розробку родовищ
корисних копалин та інші роботи згідно
з умовами спеціального дозволу або
угоди про розподіл продукції.

Відповідно до ст. 40 Кодексу про надра
України розвідані родовища корисних
копалин, у тому числі техногенні, або їх
ділянки, запаси корисних копалин яких
оцінено, включаються до Державного
фонду родовищ корисних копалин і
передаються для промислового освоєння
в порядку, що встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Згідно з п. З Порядку
передачі розвіданих родовищ корисних
копалин для промислового освоєння
(постанова Кабінету Міністрів України
№114 від 14.02.1995), підприємства, які
проводили геологорозвідувальні
роботи, передають користувачам надр на
строк розробки корисних копалин,
зазначений у спеціальному дозволі,
зокрема, збережені розвідувальні
гірничі виробки (шахти, шурфи, канави
тощо) та свердловини, які можуть бути
використані під час розробки родовищ
та для цілей, не пов'язаних з
видобуванням корисних копалин;
ліквідовані в установленому порядку
виробки та свердловини,
виробничо-технічні будівлі, споруди та
інше майно.

На підставі наведених норм, враховуючи
відсутність у Відповідача
документального підтвердження
знаходження хвостів збагачення на
балансі підприємства-банкрута та
наявність у позивача спеціального
дозволу №5495 від 19.03.2012, виданого
Державною службою геології та надр
України, суд вважає, що у відповідача
нема правових підстав для відмови
позивачу у передачі лежалих хвостів, що
накопичені у хвостосховищі на ділянці
відповідача та відносяться до
Мужіївського родовища.

Таким чином, суд вважає, що вимога
позивача підлягає задоволенню у
повному обсязі, оскільки позовні
вимоги відповідачем не спростовані,
належно обґрунтовані нормами чинного
законодавства та доведені відповідно з
вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України,
зокрема, копією спеціального дозволу,
копією акту проведення обстеження
відвалів гірських порід від 23.04.2013,
копією довідки про залишкові запаси
корисної копалини тощо.

Щодо клопотання Компанії Cengart Financial Inc.
P.O.Box 3321, Drake Chambers, Road Town, Tortola, British Virgin Islands
(пошт.скр. 3321, Дрейк Чамберс, Роад Таун,
Тортола, Британські Віргінські
острови) про залучення її до справи в
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, суд констатує
наступне.

Необхідність залучення Компанії Cengart
Financial Inc. у якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача заявником обґрунтовується
тим, що остання є найбільшим кредитором
підприємства відповідача (ТОВ
«Закарпатполіметали») у справі про
банкрутство з сумою вимог у розмірі
19165903,31 грн.

На підтвердження вказаних обставин
заявником долучено до заяви наступні
докази: копію ухвали господарського
суду Закарпатської області №16/89 від
18.03.2009 року про затвердження реєстру
вимог кредиторів, відповідно до якої
Компанію Cengart Financial Inc. визнано
конкурсним кредитором у четвертій
черзі з вимогами у розмірі 19165903,31 грн.;
копію постанови Львівського
апеляційного господарського суду №16/89
від 11.06.2009 та копію постанови Вищого
господарського суду України у цій
справі.

Відповідно до статті 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін.

Судом встановлено, що рішенням
господарського суду Закарпатської
області від 12.12.2012 по справі №5008/863/2012
(а.с.125-128) було задоволено позов ТОВ
«Закарпатполіметали» до Компанії Cengart
Financial Inc. та визнано недійсною додаткову
угоду від 01.10.2007 року до договору позики
від 12.12.2000, укладену між ТОВ
«Закарпатполіметали» та Компанією Cengart
Financial Inc.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.11.2009 року
у справі №2а-4341/08/0770 (а.с. 129-131) договір
лізингу №5/99 від 12.07.1999, укладений між
ТОВ «Закарпатполіметали» та АТ „SOFISU
S.A." було визнано таким, що суперечить
актам цивільного законодавства.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.09.2013 року
у справі №876/560/13 (а.с. 132-134) вказана
постанова була залишена без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України у справі №К/800/486/13 було
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Компанієї Cengart Financial Inc.

У зв'язку з набранням законної сили
судових рішень щодо визнання
недійсними договорів, на підставі яких
Компанію Cengart Financial Inc. було визнано
кредитором у справі про банкрутство
підприємства відповідача, вказана
компанія була виключена з реєстру
кредиторів підприємства відповідача
(повідомлення №01-24/1/1 від 15.11.2013 року -
а.с. 110).

Таким чином, рішення з даного
господарського спору не може вплинути
на права або обов'язки заявника
клопотання, оскільки наявними у
матеріалах справи доказами
підтверджено, що на даний час заявник
не є кредитором підприємства
відповідача.

З огляду на викладене, суд відмовляє у
задоволенні клопотання Компанії Cengart
Financial Inc. P.O.Box 3321, Drake Chambers, Road Town, Tortola, British
Virgin Islands (пошт.скр. 3321, Дрейк Чамберс,
Роад Таун, Тортола, Британські
Віргінські острови) про залучення її до
справи в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України та п.4.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 „Про деякі питання
практики застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України" при задоволенні позову в
повному обсязі відшкодування витрат
позивача, що пов'язані зі сплатою
судового збору, покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 49, 82- 85, Господарського
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Закарпатполіметали» (Берегівський
р-н, с. Мужієво, вул. Чіпі, 2,
ідентифікаційний код: 30350742) передати
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Карпатська рудна
компанія» (м. Берегове, пр-т Геологів, 10,
ідентифікаційний код: 38241969) лежалі
хвости, що накопичені у хвостосховищі
на ділянці відповідача та відносяться
до Мужіївського родовища у кількості
234580 куб.м або 281496 т.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Закарпатполіметали» (Берегівський
р-н, с. Мужієво, вул. Чіпі, 2,
ідентифікаційний код: 30350742) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карпатська рудна
компанія» (м. Берегове, пр-т Геологів, 10,
ідентифікаційний код: 38241969) у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору суму 1147,00 грн. (одна
тисяча сто сорок сім грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам та
Компанії Cengart Financial Inc. P.O.Box 3321, Drake Chambers,
Road Town, Tortola, British Virgin Islands (почт.скр. 3321,
Дрейк Чамберс, Роад Таун, Тортола,
Британські Віргінські острови).

5. Рішення суду набирає законної сили і
підлягає обов'язковому виконанню на
території України в порядку ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 20.01.2014.

Суддя
Ващиліна Н.М.