м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21738/13 16.01.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Нова", м. Київ

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант", м. Київ

про стягнення 4 098,00 грн.

за участю представників:

від позивача : Басараб В.О. - представник
за довіреністю № 7 від 30.12.2013 р.від
відповідача :Борзенкова Ю.М. -
представник за довіреністю № 01/230-640 від
26.12.2013 р.

встановив :

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Нова" з
позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" про стягнення в порядку
регресу страхового відшкодування в
розмірі 4 598,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16.07.2012 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Форд, державний
реєстраційний номер АА 5004 НТ, під
керуванням Судакової Н.С. та автомобіля
ГАЗ, державний реєстраційний номер АА
5102 СА, під керуванням Ровнера О.С.,
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Форд, державний
реєстраційний номер АА 5004 НТ, що був
застрахований у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Нова".

У серпні 2012 р. позивачем здійснено
страхове відшкодування в сумі 4 598,00 грн.
на користь страхувальника.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 01.08.2012 р. у справі №
2604/16230/2012 Ровнера О.С. визнано винним у
скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
Ровнера О.С. застрахована відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон) у
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" (Поліс № АВ/1396012).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Нова" у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди,
завданої внаслідок ДТП, яка мала місце
16.07.2012 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Нова"
просить суд стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" суму страхового
відшкодування у розмірі 4 598,00 грн. в
порядку регресу.

У судовому засіданні представник
позивача подав заяву про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
просив стягнути з відповідача
компенсацію страхового відшкодування
в розмірі 4 098,00 грн. Підтримав та
обґрунтував зменшені позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечив, зазначив, що сума страхового
відшкодування повинна бути зменшена на
розмір франшизи, розмір виплаченого
позивачем страхового відшкодування
згідно платіжного доручення № 0005965 від
30.08.2012 р. є меншим, ніж просить стягнути
позивач, в матеріалах справи відсутній
звіт про оцінку пошкодженого колісного
транспортного засобу, а також позивач
неправомірно врахував суму ПДВ при
визначенні розміру страхового
відшкодування. Просив відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного
страхування ризиків, пов'язаних із
експлуатацією наземного транспортного
засобу № 142 від 23.01.2012 р. укладеного між
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Нова" та Судоковою
Наталією Сергіївною, застраховано
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з експлуатацією наземного
транспортного засобу, а саме -
автомобіля марки Форд, державний
реєстраційний номер АА 5004 НТ.

16.07.2012 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Форд, державний
реєстраційний номер АА 5004 НТ, під
керуванням Судакової Н.С. та автомобіля
ГАЗ, державний реєстраційний номер АА
5102 СА, під керуванням Ровнера О.С.,
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Форд, державний
реєстраційний номер АА 5004 НТ.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 01.08.2012 р. у справі №
2604/16230/2012 Ровнера О.С. визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування від
17.07.2012 р., сформованого страхового акту
№ 1527 від 14.08.2012 р., Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Нова"
перерахувало на користь
страхувальника суму страхового
відшкодування у розмірі 3 290,56 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 0005965 від 30.08.2012 р. та 1 307,44 грн.
зарахувало в якості чергового
страхового платежу від страхувальника,
що підтверджується карткою рахунка №
36.1.1.1 за період з 23.01.2012 р. по 31.12.2012 р.
Отже, фактично сума страхового
відшкодування склала 4 598,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність Ровнера О.С., винного
у вчиненні ДТП, застрахована у
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" згідно Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1396012 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
500,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право
регресу до винної у ДТП особи
відповідно до положень ст. 27 Закону
України "Про страхування".

21.06.2013 р. позивач звертався до
відповідача, як страховика винної
особи в ДТП, що сталась 16.07.2012 р. із
вимогою за вих. № 1499/0/17-13 про досудове
врегулювання спору та відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку
регресу на суму 4 598,00 грн. Вказана
претензія була залишена відповідачем
без відповіді та задоволення.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України,
ст. 27 Закону України "Про страхування"
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Виходячи з аналізу зазначених норм, до
позивача у межах фактичних витрат і
суми страхового відшкодування
потерпілій особі перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за цими вимогами.

Такою особою, в даному випадку, є винний
у скоєнні ДТП Ровнера О.С., однак, у разі
якщо його цивільно-правова
відповідальність перед третіми
особами застрахована у певного
страховика, то останній стає
відповідальною особою, адже, внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за шкоду, завдану застрахованою ним
особою, тобто, бере на себе
відповідальність за свого
страхувальника, що виникає внаслідок
заподіяння шкоди джерелом підвищеної
небезпеки, оскільки застрахував такий
страховий ризик, як відповідальність
за шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що у позивача виникло право
зворотної вимоги до відповідача, а
відтак, є правомірним заявлення позову
до нього щодо стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу в сумі
4 098,00 грн.

Вирішуючи питання щодо суми стягнення,
суд відхиляє посилання ТДВ "СК
"Альфа-Гарант" на приписи Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та Закону України "Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні" щодо
проведення обов'язкової оцінки.

Так, норми законодавства про
страхування не покладають на
страховика за договором добровільного
страхування обов'язок доводити розмір
збитків виключно шляхом проведення
його оцінки відповідно до Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", а згідно ч. 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

При цьому ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", яка визначає випадки, коли
проведення оцінки майна є обов'язковим,
такого обов'язку щодо оцінки на
страховика, що уклав договір
добровільного страхування, також не
покладає.

Із преамбули Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що він регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що Закон України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" регулює інші, відмінні від
правовідносин, що виникли у даній
справі, правовідносини і обов'язок
проведення оцінки встановлюється для
відповідача у правовідносинах з
виконання ним взятого за умовами
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземних транспортних
засобів обов'язку відшкодувати шкоду.

Верховним Судом України у Листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи
розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, доводи відповідача про
необхідність доведення розміру
збитків виключно шляхом проведення
його оцінки професійним оцінювачем
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" не узгоджуються з нормами
законодавства про страхування.

Посилання відповідача на те, що позивач
при виплаті страхового відшкодування
врахував суму ПДВ суд не приймає,
оскільки з правового аналізу норм ст. 27
Закону України "Про страхування" та ч. 1
ст. 1191 ЦК України, які регулюють
регресні відносини (та які є відмінними
від відносин страховика та
страхувальника під час сплати
страхового відшкодування), слідує, що
до позивача перейшло право регресної
вимоги до відповідача (відповідальної
особи) у розмірі фактично виплаченого
відшкодування (у розмірі понесених
витрат), тобто у спірній сумі, що
виключає будь-яку залежність вказаного
розміру від оцінки відновлювального
ремонту, коефіцієнту зносу, суми
податку на додану вартість, тощо.

Про таку позицію вказує Вищий
господарський суд України у постановах
від 14.05.2013 р. по справі № 5011-7/16471-2012 та
від 19.08.2013 р. по справі № 910/5734/13.

Крім того, у судовому засіданні
встановлено, що умовами договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу ГАЗ № АВ/1396012 передбачено
франшизу у розмірі 500,00 грн., а, отже,
сума регресного відшкодування
становить 4 098,00 грн. (4 598,00 грн. - 500,00 грн.).

Приймаючи до уваги, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем в частині виплати збитку в
порядку регресу підтверджується
матеріалами справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
несплаченої суми страхового
відшкодування в розмірі 4 098,00 грн.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Нова" до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" про стягнення 4 098,00 грн.
задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р. Л.
Українки, 26, ідентифікаційний код 32382598)
на користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Нова"
(02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 11,
ідентифікаційний код 31241449) страхове
відшкодування в сумі 4 098 (чотири тисячі
триста дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р. Л.
Українки, 26, ідентифікаційний код 32382598)
на користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Нова"
(02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 11,
ідентифікаційний код 31241449) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 16 січня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 21
січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна