ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.
Справа № 921/266/13-г/7

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Галушко Н.А.

Михалюк О.В.

розглянув апеляційні скарги
прокуратури Тернопільської області за
№ 05/2/1-491 вих.13 від 25.09.2013р. та товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агрополіс" за № 2609-13/1 від 26.09.2013р.

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 20.09.2013р.

у справі № 921/266/13-г/7

за позовом першого заступника
прокурора Тернопільської області в
інтересах держави в особі Аграрного
фонду, м.Київ

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс",
смт.Заводське Чортківського району
Тернопільської області

про стягнення 368913,40 грн.

за участю представників:

- прокурор - Макогон Ю.І. (старший
прокурор відділу),

- від позивача - Кук Б.Б.,

- від відповідача - Якушевський С.В.

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22, 29 ГПК України роз'яснено.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 20.09.2013р. у
справі №921/266/13-г/7 (головуючий суддя
Стадник М.С., судді Шумський І.П.,
Сидорук А.М.) частково задоволено позов
першого заступника прокурора
Тернопільської області в інтересах
держави в особі Аграрного фонду
України до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс" (надалі -
ТзОВ «Агрополіс») та стягнуто з
відповідача користь позивача 45355,71 грн.
3% річних, в решті позовних вимог -
відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що стягнення
штрафних санкцій за контрактом є
безпідставним, оскільки відповідач
скористався своїм правом, передбаченим
ст.ст. 693, 538, 615 ЦК України, п. 6.7 контракту
та відмовився від зобов'язань за
контрактом внаслідок порушення
позивачем строків сплати авансового
платежу. Вимоги щодо стягнення 3% річних
за користування авансом суд задоволив
частково у зв'язку із невірним
визначенням в позовній заяві періоду
нарахування цієї суми.

Дане рішення оскаржили прокурор та
відповідач. Прокурор вважає, що при
прийнятті рішення суд першої інстанції
порушив норми матеріального права та
дійшов до висновків, які не
відповідають обставинам справи, у
зв'язку з чим просить оскаржуване
рішення скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким задоволити позовні
вимоги про стягнення 20% штрафу, 0,1% пені
та 7% штрафу. Прокурор зазначив, зокрема,
що попри порушення позивачем строку
перерахування авансового платежу, таке
порушення не звільняє продавця від
обов'язку поставити товар та не може
бути підставою для відмови від
виконання ним своїх зобов'язань, а
фактичне прийняття відповідачем
авансу є підтвердженням обов'язковості
для нього умов контракту.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі
вказав на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невірну оцінку
доказів та на невідповідність
висновків суду обставинам справи, у
зв'язку з чим просить оскаржуване
рішення скасувати в частині стягнення
з нього 45355,71 грн. 3% річних та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову повністю.
Відповідач зауважив, що ч.2 ст.625 ЦК
України застосовується до боржника,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань, проте оскільки позивач не
звертався до відповідача із вимогою
про повернення авансу, то строк
грошового зобов'язання в розумінні
ст.530 ЦК України не настав, а тому в суду
не було підстав для стягнення 3% річних.

Не погоджуючись із апеляційною скаргою
прокурора, відповідач також подав до
суду відзив від 20.10.2013р.№2010-13/1, в якому
просив залишити апеляційну скаргу
прокурора без задоволення та зазначив,
що ст.ст. 538, 706, 693 ЦК України та п. 6.7
контракту надають можливість стороні
відмовитися від виконання зобов'язань.

Від позивача надійшло письмове
пояснення по справі від 13.11.2013р. №252, в
якому він просить задоволити
апеляційну скаргу прокурора. Позивач
зазначив, що ст.538 ЦК України та п.6.7
контракту не можуть застосовуватись у
спірних правовідносинах, оскільки на
момент звернення відповідача із
повідомленням про відмову від
виконання своїх зобов'язань, позивач
своє зобов'язання щодо перерахування
авансу виконав.

З матеріалів справи та апеляційних
скарг вбачається наступне:

24.05.2012р. між Аграрним фондом (покупець)
та ТзОВ "Агрополіс" (продавець) було
укладено форвардний біржовий контракт
№726Ф на закупівлю Аграрним фондом
зерна (надалі - контракт, а.с. 15-18).
Контракт набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та
реєстрації на Аграрній біржі та діє до
« 01» грудня 2012 року (п.10.3). Відповідно до
відмітки на останній сторінці
контракту, він зареєстрований Аграрною
біржею 24.05.2012р.

Позивач на виконання п.5.1 контракту
сплатив відповідачу 5306036,87,00 грн.
авансового платежу, про що свідчать
платіжні доручення №№1134 та 1135 від
02.07.2012р. Вказані кошти були
перераховані Державною казначейською
службою України 20.07.2012р. (а.с. 19-20).

Листами від 20.07.2012р. №346 та від 24.07.2012р.
№360 відповідач проінформував позивача
про відмову в повному обсязі від
виконання зобов'язань за контрактом
(а.с. 38, 39). При цьому, відповідач
керувався ст.ст. 538, 612, 693 ЦК України та п.
6.7 контракту. Вказані повідомлення були
направлені позивачу 21.07.2012р. та 24.07.2012р.
та отримані позивачем 27.07.2012р. та
30.07.2012р., відповідно, що підтверджується
поштовими квитанціями та
повідомленнями про вручення, які
наявні в матеріалах справи (а.с. 39-42).

Платіжним дорученням від 06.11.2012р. №3559
відповідач повернув позивачеві всю
суму попередньої оплати згідно
контракту (а.с. 43).

Непередання відповідачем обумовленого
контрактом товару станом на 01.11.2012р.
(а.с. 21), стало підставою для звернення
першого заступника прокурора
Тернопільської області в інтересах
держави в особі Аграрного фонду до суду
із позовною заявою про стягнення з ТзОВ
«Агрополіс» 20% штрафу на суму 2122414,75
грн., пені у розмірі 0,1% на суму 744681,38
грн., штрафу в розмірі 7% на суму 742845,16
грн. та 3% річних в сумі 47972,39 грн. (із
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, а.с. 186-187).

Судова колегія, заслухавши пояснення
сторін, оцінивши подані сторонами
докази на відповідність їх фактичним
обставинам і матеріалам справи, вважає,
що підстави для задоволення
апеляційних скарг та, відповідно,
скасування оскаржуваного рішення -
відсутні, з огляду на наступне:

За ст. 9 Закону України «Про державну
підтримку сільського господарства
України», п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2005 р. № 543,
Аграрний фонд є державною
спеціалізованою бюджетною установою,
уповноваженою Кабінетом Міністрів
України провадити цінову політику в
агропромисловій галузі економіки; за
змістом пунктів 1 та 2 Порядку
проведення державних форвардних
закупівель зерна, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 736 від 16.05.2007 р., Аграрний фонд
проводить у сільськогосподарських
товаровиробників форвардні закупівлі
зерна майбутнього врожаю за рахунок
коштів, передбачених у Державному
бюджеті України на відповідний рік,
шляхом укладення на Аграрній біржі між
Аграрним фондом та товаровиробниками
контракту, форма якого затверджується
Міністерством аграрної політики.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до п.1.1 контракту, продавець
передає покупцю у власність товар:
пшеницю м'яку 2 класу, що відповідає
ДСТУ 3768-2010, а покупець зобов'язується
прийняти товар та оплатити його. В
контракті сторонами визначено
кількість товару - 5558,970 тонн, термін
поставки - до 01.11.2012р., базис поставки - EXW
ДП «Чортківський КХП», ціну за одиницю
товару (тонну) - 1909,00 грн. та загальну
вартість товару - 10612073,73 грн. в т.ч. ПДВ -
1768678,96 грн. (п.п. 1.2 - 1.6 контракту). Згідно
п.2.2 контракту, поставка вважається
здійсненою в момент підписання акта
приймання-передачі товару на базисі
поставки відповідно до умов цього
контракту.

Порядок розрахунків визначений
сторонами у розділі 5 контракту. Так,
відповідно до пунктів 5.1, 5.3, покупець
упродовж трьох робочих днів з моменту
укладення контракту на торгах Аграрної
біржі зобов'язується перерахувати
кошти (авансовий платіж) на поточний
рахунок продавця в розмірі 50% від суми
контракту. Остаточний розрахунок
здійснюється впродовж трьох робочих
днів після поставки товару відповідно
до цього контракту, надання документів,
передбачених п.3.3 та виконання п.4.1
контракту.

Відповідно до пункту 7.2 контракту у
разі невиконання продавцем умов
контракту щодо обсягів поставки
передбачено сплату штрафу в розмірі 20 %
вартості недопоставленого товару;
пунктом 7.5 контракту визначено, що у
разі належного виконання покупцем
пункту 5.1 контракту на невиконання
продавцем п.2.1 контракту, продавець
повинен сплатити пеню у розмірі 0,1 %
вартості недопоставленого товару, з
якого допущено прострочення виконання
за кожен день прострочення; за
прострочення поставки товару понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи,
сплата авансового платежу позивачем
була прострочена на 52 дні (кошти
фактично отримані відповідачем
20.07.2012р., замість 29.05.2012р.).

Відповідно до ст.693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу. У разі
невиконання покупцем обов'язку щодо
попередньої оплати товару
застосовуються положення статті 538
цього Кодексу.

Згідно ст. 538 ЦК України у разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі.

Пунктом 6.7 контракту передбачено, що в
разі невиконання однією із сторін
своїх зобов'язань, або наявності
очевидних підстав вважати, що вона не
виконає своїх зобов'язань у
встановлений строк, або виконає їх не у
повному обсязі, друга сторона має право
зупинити виконання своїх зобов'язань,
відмовитись від їх виконання частково
або в повному обсязі.

Крім того, статтями 193 ГК України та 526
ЦК України встановлено, що зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору. Як вказує ст.610 ЦК України,
порушення зобов'язання - це його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За ст.615 ЦК України у разі порушення
зобов'язання однією стороною, друга
сторона має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом. Внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання частково або у повному
обсязі відповідно змінюються умови
зобов'язання або воно припиняється.

Судом першої інстанції встановлено і
враховано, що листами від 20.07.2012р. та
24.07.2012р. відповідач повідомив позивача
про відмову від виконання зобов'язань
за контрактом, а пізніше - повернув всі
перераховані позивачем кошти.
Повідомлення про відмову від виконання
зобов'язань були мотивовані тим, що у
зв'язку із простроченням покупця,
виконання зобов'язань по поставці
товару втратило інтерес для продавця.

Отже, несвоєчасне виконання умов
контракту щодо попередньої оплати в
силу наведених вище норм є порушенням
зобов'язання, що свідчить про наявність
підстав у продавця для відмови від
виконання свого обов'язку з поставки
товару.

Зважаючи на вищенаведені обставини,
підстави для притягнення до
відповідальності та нарахування
штрафних санкцій відповідачу за
невиконання зобов'язань щодо поставки
товару за договором - відсутні. На
момент звернення із позовом
зобов'язання вже припинилося в силу ст.
615 ЦК України за законом згідно ст.ст. 538,
693 ЦК України.

Вищевказаним спростовуються й
твердження прокурора про те, що відмова
від зобов'язань неможлива після
отримання відповідачем авансу. Колегія
суддів звертає увагу на те, що в спірній
ситуації підставою для відмови від
зобов'язань виступає невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару у встановлений в
контракті строк.

При цьому, поступлення авансового
платежу на розрахунковий рахунок
відповідача після порушення позивачем
терміну виконання зобов'язань по
сплаті авансу не свідчить про те, що
відповідач мав намір виконувати
контракт, оскільки клієнт банку не в
змозі завадити надходженню грошей, що
надходять шляхом банківського
переказу у безготівковій формі. Доводи
прокурора та позивача про те, що
виписування податкової накладної на
отриману відповідачем суму свідчить
про наміри останнього виконувати
контракт, суд не бере до уваги, оскільки
необхідність оформлення податкової
накладної передбачена Податковим
кодексом України.

Стосовно доводів ТзОВ «Агрополіс» про
відсутність підстав для задоволення
вимог щодо стягнення 3% річних, колегія
суддів зазначає таке.

Судом першої інстанції вірно
визначено, що після відмови від
виконання своїх договірних зобов'язань
з постачання пшениці у відповідача на
підставі положень ст.693 ЦК України
виникло грошове зобов'язання з
повернення суми попередньої оплати.

Згідно ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні
відносини не врегульовані цим
кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом цивільні відносини (аналогія
закону). Відповідно до вимог Указу
Президента України «Про заходи щодо
нормалізації платіжної дисципліни в
народному господарстві України» №227/95
від 16.03.1995р., який прийнятий з метою
нормалізації платіжної дисципліни,
скорочення взаємної заборгованості
суб'єктів підприємницької діяльності
та підвищення їх відповідальності за
виконання зобов'язань, зазначений
платіж відповідач зобов'язаний був
повернути позивачу до 25.07.2012р. (у
п'ятиденний строк з моменту
зарахування на його рахунок коштів), а,
як встановлено вище, сума авансового
платежу 5306036,87,00 грн. повернута
відповідачем позивачу лише 07.11.2012р. (а.с.
43).

Таким чином, відповідно до вимог ст.625
ЦК України, позов в частині стягнення 3%
річних від простроченої суми,
нарахованих за період з 26.07.2012 р. по
06.11.2012р., що становить 45355,71 грн.,
задоволено господарським судом
Тернопільської області правомірно.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія,
прийшла до висновку про
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, як такого, що прийнято
відповідно до обставин та матеріалів
справи з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
господарського суду Тернопільської
області від 20.09.2013р. у справі № 921/266/13-г/7
залишити без змін, а апеляційні скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрополіс" та
прокуратури Тернопільської області -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
27.01.2014р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Галушко Н.А.

суддя
Михалюк О.В.