ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.Справа № 915/1226/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів: Л.В. Поліщук, С.В. Таран (на
підставі розпорядження голови суду від
30.10.2013 р. № 900)

при секретарі судового засідання: І.М.
Станковій

за участю представників сторін:

від прокуратури - І.О. Коломійчук

від відповідача 2 - Ю.М. Прутян

Представники позивача, відповідача 1
та третьої особи в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Заступника прокурора Миколаївської
області

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 30.09.2013 р.

у справі № 915/1226/13

за позовом Миколаївського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Миколаївської обласної
державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Державного
підприємства „Очаківське
лісомисливське господарство"

до 1) Березанської районної державної
адміністрації

2) Виробничого кооперативу „Морський
прибій"

про визнання незаконними розпоряджень
райдержадміністрації, визнання
недійсними договорів і державного акту
на право власності на землю та
повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року Миколаївський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Миколаївської обласної
державної адміністрації звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом до Березанської
районної державної адміністрації та
Виробничого кооперативу „Морський
прибій" за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача: Державного
підприємства „Очаківське
лісомисливське господарство" про:

- визнання незаконним та скасування
розпорядження Березанської
райдержадміністрації від 28.09.2007 року №
1052;

- визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки площею 0,99 га,
укладений 01.10.2007 року Березанською
райдержадміністрацією з Виробничим
кооперативом «Морський прибій»
строком на 49 років;

- визнання незаконним та скасування
розпорядження Березанської
райдержадміністрації від 26.01.2009 року №
71;

- визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,99 га, розташованої в зоні
відпочинку «Рибаківка», Квартал п'ятий,
27, укладений 26.01.2009 року Беразанською
райдержадміністрацією з Виробничим
кооперативом «Морський прибій»;

- визнання недійсним державного акту
серії ЯЗ №140839 на право власності
Виробничого кооперативу «Морський
прибій» на земельну ділянку площею 0,99
га, розташовану в зоні відпочинку
«Рибаківка», Квартал п'ятий, 27
(кадастровий номер: :09:000:0343),
грошовою оцінкою 140 778 грн.;

- повернення земельної ділянки до
державної власності - у постійне
користування ДП «Очаківське ЛМГ» (а.с.
2-5).

Миколаївська облдержадміністрація
підтримала заявлений прокурором позов
(а.с. 42-44, 118-121).

У поясненнях на позов Державне
підприємство „Очаківське
лісомисливське господарство"
зазначило про можливість задоволення
вимог прокурора при умовах повного
дослідження всіх обставин справи (а.с.
59-61).

Виробничий кооператив „Морський
прибій" у відзиві, поясненнях та у
додаткових поясненнях просив у
задоволенні позову відмовити повністю
з підстав його недоведеності та
пропуском строку позовної давності
(а.с. 73-75, 109, 127-128).

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 30.09.2013 року
позовну заяву третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору повернуто ДП „Очаківське
лісомисливське господарство" на
підставі п. 4,6 ст. 63 ГПК України (а.с.
137-138).

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 30.09.2013 року
(суддя - Смородінова О.Г.) оформленим
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України
07.10.2013р., позов задоволено частково,
визнано недійсними розпорядження
Березанської районної державної
адміністрації від 28.09.2007 р. № 1052;
договір оренди земельної ділянки
площею 0,99 га строком на 49 років,
укладений 01.10.2007р. Березанською
райдержадміністрацією з Виробничим
кооперативом «Морський прибій», в
іншій частині позову відмовлено (а.с.
140-152).

Судове рішення в частині
задоволення позовних вимог мотивовано
тим, що оскаржуване розпорядження
Березанської райдержадміністрації від
28.09.2007р. № 1052, на підставі якого у
подальшому було укладено договір
оренди від 01.10.2007р., винесено за
відсутністю позитивного висновку
державної експертизи землевпорядної
документації; в частині відмови у
задоволенні позовних вимог -
недоведеністю прокурором та позивачем
тих обставин, на які вони посилаються
як на підставу цих вимог.

Не погодившись частково з
вищезазначеним рішенням,
Миколаївський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Миколаївської обласної
державної адміністрації 17.10.2013р.
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просив його скасувати в частині
відмови у задоволенні позову про
визнання незаконним розпорядження від
26.01.2009 р. № 71; визнання недійсним
договору купівлі продажу від 26.01.2009р.;
державного акту про право власності на
земельну ділянку та її повернення (а.с.
176-181).

ВК «Морський прибій» у судовому
засіданні 16.01.2014 р. надав суду письмові
пояснення, у яких проти задоволення
апеляційної скарги заперечив з мотивів
її безпідставності та просив рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову скасувати, та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

Інші представники сторін відзиви на
апеляційну скаргу не надали.

Заслухавши представників ВК «Морський
прибій», прокурора, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
зазначає наступне.

Розпорядженням Березанської районної
державної адміністрації від 28.09.07 р. №
1052 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та надання
земельної ділянки в оренду» пунктами 1,2
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ВК
«Морський прибій» загальною площею 0,99
га відкритих заболочених земель, у т.ч.
0,99 га боліт низинних із земель ДП
«Очаківське ЛМГ» та надано ВК
«Морський прибій» в оренду терміном на
49 років вказану земельну ділянку для
комерційного використання під
розміщення туристичного готелю за
межами населеного пункту в межах
території Рибаківської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області (а.с. 6).

01.10.07 р. на підставі вищезазначеного
розпорядження між Березанською
райдержадміністрацією Миколаївської
області (орендодавець) та ВК «Морський
прибій» (орендар) укладено договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 0,99 га відкритих заболочених
земель, у т.ч. 0,99 га боліт низинних з
кадастровим номером :09:000:0343,
строком на 49 років для комерційного
використання під розміщення
туристичного готелю, яка знаходиться
за межами населеного пункту в межах
території Рибаківської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області. Договір нотаріально
посвідчений 01.10.07 р. за № 2440 та
зареєстрований 03.10.07 р. у Березанському
районному окрузі Миколаївської МРФ ДП
«Центр ДЗК» за № 0407.00700.065 (а.с. 7-8).

Розпорядженням Березанської районної
державної адміністрації від 26.01.09 р. № 71
«Про продаж земельної ділянки для
несільськогосподарського
призначення» вирішено продати ВК
«Морський прибій» земельну ділянку для
комерційного використання під
розміщення туристичного готелю
загальною площею 0,99 га, яка розташована
за адресою: зона відпочинку
«Рибаківка», Квартал п'ятий, 27 із земель
ДП «Очаківське ЛМГ», що знаходиться в
його користуванні, згідно договору
оренди земельної ділянки за межами
населеного пункту в межах території
Рибаківської сільради Березанського
району Миколаївської області,
встановивши вартість земельної
ділянки відповідно до висновку
експертної оціночної вартості в
розмірі - 140 778,00 грн. (а.с. 9).

26.01.09 р. на підставі вказаного
розпорядження між Березанською
райдержадміністрацією Миколаївської
області (продавець) та ВК «Морський
прибій» (покупець) укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
згідно якого продавець продав, а
покупець купив земельну ділянку
загальною площею 0,99 га, розміщену за
межами населеного пункту в межах
території Рибаківської сільради, с.
Рибаківка, Квартал п'ятий, 27
Березанського району Миколаївської
області, на якій знаходиться нерухоме
майно, а саме будинок, який належить
покупцеві на підставі рішення
господарського суду Миколаївської
області від 18.08.08 р. у справі № 17/499/08,
право власності на який зареєстровано
Березанською філією Миколаївського
МБТІ 29.08.08 р. за № 24523952, номер запису 904,
в книзі 25. Кадастровий номер земельної
ділянки - :09:000:0343, цільове
призначення якої - комерційне
використання під розміщення та
обслуговування туристичного готелю.
Договір нотаріально посвідчений 26.01.09
р. за № 113 (а.с. 10).

Відповідно до п.п. 3.1, 5.1,5.2, 8.1 цього
договору продавець гарантував, що
вказана земельна ділянка входить до
категорії земель, що можуть бути
приватизовані згідно законодавства
України, вільна від будь-яких майнових
прав і претензій третіх осіб, про яких в
момент укладення договору продавець чи
покупець не міг не знати, не
знаходиться під арештом і судових прав
щодо неї немає; нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
земельної ділянки та розпорядження
райдержадміністрації про продаж
земельної ділянки є підставою для
видачі державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку та його державної реєстрації;
право власності на земельну ділянку
виникає у покупця після одержання
державного акта на право приватної
власності на землю та його державної
адміністрації; всі спори, котрі можуть
виникнути з даного договору,
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами, а при неможливості
вирішення спорів - шляхом переговорів в
судовому порядку.

13.02.09 р. на підставі вищезазначеного
договору купівлі - продажу ВК «Морський
прибій» видано державний акт серії ЯЗ
№ 140839 на право власності на спірну
земельну ділянку (а.с. 11).

Саме ці розпорядження та правочини
стали підставою для звернення до
господарського суду Миколаївської
області з відповідним позовом, вимоги
якого обґрунтовані порушенням вимог
діючого на час виникнення спірних
правовідносин законодавства та
перевищенням повноважень Березанської
райдержадміністрації щодо прийняття
оскаржуваних розпоряджень.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення вимог в частині визнання
недійсним розпорядження Березанської
райдержадміністрації від 28.09.2007 р. № 1052
та визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки площею 0,99 га,
укладеного 01.10.2007 року Березанською
райдержадміністрацією з Виробничим
кооперативом «Морський прибій»
строком на 49 років та зазначає
наступне.

Відповідно до ст. ст. 9, 35 Закону України
«Про державну експертизу
землевпорядної документації» в
редакції, що діяла на момент прийняття
оскарженого розпорядження від 28.09.2007р.
№ 1052, обов'язковій державній
експертизі підлягають, зокрема,
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок. Результатом
проведення державної експертизи є
висновок державної експертизи.
Висновки державної експертизи
повинні містити оцінку допустимості
та можливості прийняття рішення
щодо об'єкта державної експертизи і
враховувати соціально-економічні
наслідки. Якщо об'єкт державної
експертизи підготовлений згідно з
вимогами законодавства,
встановленими стандартами, нормами і
правилами, то він позитивно оцінюється
та погоджується. У разі, необхідності
погодження може обумовлюватися
певними умовами щодо додаткового
опрацювання окремих питань та
внесення коректив, виконання яких не
потребує суттєвих доробок. Позитивні
висновки державної експертизи щодо
об'єктів обов'язкової державної
експертизи є підставою для
прийняття відповідного рішення
органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування,
відкриття фінансування робіт з
реалізації заходів, передбачених
відповідною документацією. Реалізація
заходів, передбачених документацією із
землеустрою та документацією з оцінки
земель, види яких визначені законом, а
також матеріалами і документацією
державного земельного кадастру щодо
об'єктів обов'язкової державної
експертизи, без позитивних висновків
державної експертизи забороняється. У
разі якщо об'єкт державної
експертизи не повною мірою відповідає
вимогам законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам, він
повертається на доопрацювання. При
цьому вказуються конкретні вимоги,
відповідно до яких необхідно внести
зміни і доповнення до об'єкта державної
експертизи. Об'єкт державної
експертизи, який не відповідає
вимогам законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам,
оцінюється негативно і не
погоджується. Негативна оцінка об'єкта
державної експертизи повинна, бути
всебічно обґрунтована відповідно до
вимог законодавства, встановлених
стандартів, норм і правил. Висновки
державної експертизи після їх
затвердження спеціально уповноваженим
органом виконавчої влади у сфері
державної експертизи є обов'язковими
для прийняття до розгляду замовником і
врахування при прийнятті відповідного
рішення щодо об'єктів державної
експертизи.

Згідно з ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк
з дня отримання проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки, а
в разі необхідності здійснення
обов'язкової державної експертизи
землевпорядної документації згідно із
законом - після отримання позитивного
висновку такої експертизи приймає
рішення про надання земельної ділянки
у користування.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.10.2007 року кооперативу було надано
висновок державної експертизи
землевпорядної документації за № 2312
про повернення на доопрацювання
проекту землеустрою (а.с. 15-16).

Крім того, відповідно до листа
Головного управління Держземагентства
у Миколаївській області від 11.06.13 р. №
2753/2000.13 по вказаному об'єкту позитивний
висновок державної експертизи
землевпорядної документації взагалі
не надавався (а.с. 17).

Тобто, Березанською
райдержадміністрацією всупереч
вищезазначеним вимогам законодавства,
яке діяло на час прийняття
оскаржуваного розпорядження було
затверджено проект землеустрою за
відсутністю позитивного висновку
державної експертизи землевпорядної
документації, а тому місцевий
господарський суд вірно дійшов
висновку щодо визнання зазначеного
розпорядження незаконним, а тому й
недійсним.

Щодо вимог, пов'язаних з визнанням
правочинів недійсними суд першої
інстанції зазначив, що відповідно до
ст. 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України
застосовується загальна позовна
давність, перебіг якої починається від
дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Отже, спірний договір оренди від
01.10.2007 р. був укладений на підставі
зазначеного вище розпорядження від
28.09.07 р. № 1052.

Правочин може бути визнаний недійсним
з підстав, передбачених законом.

Так, за приписами ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Таким чином, враховуючи, що
розпорядження Березанської
райдержадміністрації від 28.09.07 р. № 1052
було прийнято із порушенням вимог
діючого на той час законодавства, суд
апеляційної інстанції погоджується з
судом першої інстанції, стосовно того,
що укладений 01.10.07 р. на підставі цього
розпорядження договір оренди
земельної ділянки площею 0,99 га строком
на 49 років також підлягає визнанню
недійсним.

Щодо застосування строків позовної
давності господарський суд
Миколаївської області зазначив
слідуюче.

Частиною 3 ст. 267 Цивільного
Кодексу України передбачена
можливість застосування позовної
давності, у тому числі й спеціальної,
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення судом.
Закон не визначає, з чиєї ініціативи
суд визнає причини пропущення позовної
давності поважними. Як правило, це
здійснюється за заявою (клопотанням)
позивача з наведенням відповідних
доводів і поданням належних та
допустимих доказів. Відповідна
ініціатива може виходити й від інших
учасників судового процесу, зокрема,
прокурора, який не є стороною у справі.

Відповідно до ст. ст. 257, 261 цього Кодексу
загальний строк позовної давності
встановлено строком 3 роки, вказаний
строк обчислюється з моменту, коли
зацікавлена особа дізналась про
порушення свого права.

Наявні документи не містять доказів
стосовного того, що прокурору та/або
позивачу було відомо про прийняття
оскаржуваних розпоряджень та
договорів до моменту проведення
прокурором перевірки у 2013 році, а
посилання ВК „Морський прибій" на
копію листа Березанської
райдерадміністрації Миколаївської
області про направлення цих
розпоряджень та договорів на адресу
прокурора та Миколаївської
облдержадміністрації не є належним та
допустимим доказом в розумінні ст. 34
ГПК України, а тому до уваги суду не
приймається (а.с. 86).

Згідно з ст. 33 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
обласні державні адміністрації в межах
своїх повноважень спрямовують
діяльність районних державних
адміністрацій та здійснюють контроль
за їх діяльністю. Голови районних
державних адміністрацій регулярно
інформують про свою діяльність голів
обласних державних адміністрацій,
щорічно та на вимогу звітують перед
ними.

Відповідно до ст. 43 цього Закону акти
місцевих державних адміністрацій, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, актам
Президента України та Кабінету
Міністрів України або інтересам
територіальних громад чи окремих
громадян, можуть бути оскаржені до
органу виконавчої влади вищого рівня
або до суду.

Доказів оскарження розпорядження
Березанської райдержадміністрації від
28.09.2007р. № 1052 до Миколаївської
облдержадміністрації як вищого рівня
органу матеріали справи також не
містять.

Відповідно до листа Миколаївської
облдержадміністрації від 23.09.13 р.

№ 2806/2/05-47/3-13 розпорядження голови
Березанської райдержадміністрації від
28.09.2007 р. № 1052 та від 26.01.2009 р. № 71 до
облдержадміністрації не надходили.
Крім того, у листі зазначено, що у
системі документообігу
облдержадміністрації відсутня
інформація про реєстрацію супровідних
листів Березанської
райдержадміністрації щодо надсилання
вищезазначених розпоряджень голови
райдержадміністрації (а.с. 117).

Судова колегія погоджується з судом
першої інстанції, стосовного того, що
вищевикладені обставини, які виникли
незалежно від волі Миколаївської
облдержадміністрації, об'єктивно
унеможливили звернення за судовим
захистом у період дії строку позовної
давності, а тому місцевий
господарський суд також вірно дійшов
висновку щодо відхилення заяви про
застосування строків позовної
давності.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
визнання незаконним та скасування
розпорядження Березанської
райдержадміністрації від 26.01.09 р. № 71;
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 26.01.2009 р.; визнання
недійсним державного акту серії ЯЗ №
140839 та поверненням земельної ділянки
до державної власності - у постійне
користування ДП „Очаківське
лісомисливське господарство", місцевий
господарський суд виходив з
наступного.

Єдиною підставою для визнання
недійсним розпорядження Березанської
райдержадміністрації від 26.01.09 р. № 71
прокурор зазначив прийняття
останнього з порушенням приписів ст.
ст. 85, 90 Водного кодексу України, ст. 59
Земельного кодексу України, оскільки
спірна земельна ділянка знаходиться у
межах прибережної захисної смуги та
відноситься до земель водного фонду, а
тому надання таких земель у власність
не передбачено.

Відповідно до ст. 58 Земельного
кодексу України (в редакції станом на
26.06.2007 р.) до земель водного фонду
належать землі, зайняті:

а) морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також
островами, не зайнятими лісами;

б) прибережними захисними смугами
вздовж морів, річок та навколо водойм,
крім земель, зайнятих лісами;

в) гідротехнічними, іншими
водогосподарськими спорудами та
каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них;

г) береговими смугами водних шляхів;

Для створення сприятливого режиму
водних об'єктів уздовж морів, навколо
озер, водосховищ та інших водойм
встановлюються водоохоронні зони,
розміри яких визначаються за
проектами землеустрою.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 60 Земельного
кодексу України вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення і
засмічення та збереження їх водності
встановлюються прибережні захисні
смуги. Уздовж морів та навколо
морських заток і лиманів
встановлюється прибережна захисна
смуга шириною не менше двох
кілометрів від урізу води. Прибережні
захисні смуги встановлюються за
окремими проектами землеустрою. Межі
встановлених прибережних захисних
смуг і пляжних зон зазначаються в
документації з землеустрою,
кадастрових планах земельних ділянок,
а також у містобудівній документації.

Статтями 4 та 88 Водного кодексу України
також передбачено, що до земель
водного фонду належать землі, зайняті:
морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами,
не зайнятими лісами; прибережними
захисними смугами вздовж морів, річок
та навколо водойм, крім земель,
зайнятих лісами; гідротехнічними,
іншими водогосподарськими спорудами
та каналами, а також землі, виділені
під смуги відведення для них;
береговими смугами водних шляхів. З
метою охорони поверхневих водних
об'єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм в межах водоохоронних
зон виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються на земельних ділянках
всіх категорій земель, крім земель
морського транспорту. Землі
прибережних захисних смуг
перебувають у державній та комунальній
власності та можуть надаватися в
користування лише для цілей,
визначених цим Кодексом. У межах
існуючих населених пунктів прибережна
захисна смуга встановлюється з
урахуванням містобудівної
документації. Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою. Проекти землеустрою щодо
встановлення меж прибережних
захисних смуг (з установленою в них
пляжною зоною) розробляються в порядку,
передбаченому законом.

Виходячи з наведених приписів
прибережні смуги мають
встановлюватись за проектами
землеустрою, а не автоматично.

Відповідно до постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» згідно з ч. 2 ст. 4-3 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Якщо стороною (або іншим
учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, то розгляд
справи господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами. Вирішуючи питання
щодо доказів, господарські суди
повинні враховувати інститут
допустимості засобів доказування,
згідно з яким обставини справи, що
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належних доказів, зокрема проект
землеустрою щодо встановлення
прибережної захисної смуги в межах
спірної земельної ділянки матеріали
справи не містять, а відтак доводи
скаржника стосовного того, що спірна
земельна ділянка знаходиться в
прибережній захисній смузі
Березанського лиману колегією суддів
до уваги не приймаються.

Враховуючи те, що судом не встановлено
незаконності та неправомірності
прийняття Березанської
райдержадміністрації розпорядження
від 26.01.2009 р. № 71, місцевий
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення похідних вимог, а саме
визнання недійсними договору
купівлі-продажу від 26.01.2009р. та
державного акту, виданого на підставі
вказаного договору.

Крім того, суд першої інстанції вірно
зазначив, що перелік підстав
припинення права власності на земельну
ділянку визначений ст. 140 Земельного
кодексу України, а такої підстави як
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого було видано
державний акт на право власності на
спірну земельну ділянку, Земельним
кодексом України не передбачено.

Щодо повернення спірної земельної
ділянки до державної власності - у
постійне користування ДП «Очаківське
ЛМГ», судова колегія зазначає, що вона є
похідною від вищеописаних вимог, а тому
задоволенню також не підлягає.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 30.09.2013 р.

у справі № 915/1226/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови складено 17.01.2014
р.

Головуючий суддя
В.Б. Туренко

Суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран