ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 р.
Справа № 914/4524/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Бортник О.Ю. при секретарі
судових засідань Бобаку Т.О., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (надалі - ТзОВ)
«Інженерно-технічний центр «Сигнал», м.
Київ,

до відповідача Публічного
акціонерного товариства (надалі - ПАТ)
«Укртрансгаз», м. Київ, в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів,

про стягнення 28383,37 грн.

За участю представників:

від позивача - Фабін Ю.І. - представник,

від відповідача - Гудима А.О. -
представник.

Суть спору: ТзОВ «Інженерно-технічний
центр «Сигнал», м. Київ, звернулось до
господарського суду Львівської
області з позовом про стягнення з ПАТ
«Укртрансгаз», м. Київ, в особі філії
«Управління магістральних
газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів,
25054,92 грн. заборгованості, 1252,75 грн.
трьох процентів річних, 403,54 грн.
інфляційних, 1672,16 грн. пені. Позовні
вимоги мотивовані невиконанням
відповідачем умов Договору підряду на
створення проектно-кошторисної
документації від 10 жовтня 2011 р. та
нормами ст.ст. 526, 528, 525, 526, 611, 625, 629 ЦК
України, ст.ст. 173, 174, 231, 232 ГК України.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю.

Представник відповідача проти
стягнення пені, трьох процентів річних
та інфляційних заперечив, посилаючись
на те, що особа, відповідальна за
передачу акту виконаних робіт в
бухгалтерію для здійснення оплати,
свого обов'язку не виконала і акт
виконаних робіт знайдено у робочому
столі цієї особи після звернення
позивача з претензією від 19.09.2013 р.

У судовому засіданні, призначеному на
16.12.2013 р., оголошувалась перерва до
15.01.2014 р.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, господарський
суд Львівської області дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 611, 625, 629
Цивільного кодексу України суб"єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов"язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від зобов"язання
не допускається. Договір є обов"язковим
до виконання сторонами. У разі
порушення зобов"язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов"язання за
кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Між позивачем та Дочірньою компанією
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»,
від імені якої діяла філія управління
магістральних газопроводів
«Львівтрансгаз», 10 жовтня 2011 р.
укладено Договір підряду на створення
проектно-кошторисної документації №
. Відповідно до інформації
Інформаційно-ресурсного центру, Витягу
серії АГ № 919059 з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, Статуту ПАТ
«Укртрансгаз», зареєстрованого 27.12.2012
р., Положення про філію «Управління
магістральних газопроводів
«Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»
правонаступником Дочірньої компанії
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» є
ПАТ «Укртрансгаз», а філія «Управління
магістральних газопроводів
«Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»
уповноважена представляти інтереси
Товариства в усіх судах загальної
юрисдикції та здійснювати від імені
Товариства повноваження сторони.
Відповідно до умов Договору від 10
жовтня 2011 р. (п.п. 1.1., 2.1., 2.2.) відповідач
доручив позивачу створення
проектно-кошторисної документації з
обладнання автоматичною установкою
пожежної сигналізації приміщень
Стрийського ВУПЗГ. За виконану роботу
відповідач зобов'язувався
перерахувати позивачу у відповідності
з кошторисом 25054,92 грн. протягом 45
банківських днів після виставленого
рахунку за умови підписаного Сторонами
Акту виконаних робіт. Як вбачається з
матеріалів справи, позивач передав
відповідачу виконані за договором
роботи вартістю 25054,92 грн. 05 грудня 2011
р., що підтверджується підписаним
сторонами Актом здачі -приймання
проектних робіт згідно договору №
від 10 жовтня 2011 р. Вказані роботи
прийняті відповідачем без жодних
зауважень та застережень. У акті
здачі-приймання зазначено, що роботи
виконано позивачем та прийнято
відповідачем у повному обсязі згідно
договору. Представник позивача
стверджує і вказане не заперечувалось
та не спростовувалось відповідачем, що
разом з підписаним примірником Акту
здачі-приймання проектних робіт від
05.12.2011 р. відповідачу ним передано
рахунок-фактуру № СФ-0000436 від 5 грудня
2011 р. та податкову накладну № 20,
виписану 05.12.2011 р. на загальну суму 25054,92
грн. Відповідач у строки, встановлені п.
2.2. Договору, за виконані роботи не
розрахувався. Претензію позивача за №
163 від 19 вересня 2013 р. з вимогою
розрахуватись за роботи, виконані у
тому числі на підставі Договору №
від 10 жовтня 2011 р., залишив без
задоволення. При цьому відповідач у
відповіді від 16.10.13 р. за № 3644/6-06 на
претензію позивача зазначив, що
оригінали Акту здачі-приймання
проектних робіт від 05.12.2011 р.,
податкової накладної № 20,
рахунку-фактури № СФ-000436 від 05.12.2011 р. до
бухгалтерії УМГ «Львівтрансгаз» не
надходили. З долученої відповідачем
копії Пояснювальної записки
провідного інженера від 18.11.2012 р.
вбачається, що оригінали Акту
здачі-приймання від 05.12.2011 р. та
рахунку-фактури № СФ-000436 від 05.12.2011 р. у
день їх підписання були передані
згідно з затвердженим порядком
інженеру відділу КБ і КР Мусі О. для
подальшої передачі у бухгалтерію.
Однак, вказані документи не передані у
бухгалтерію для здійснення оплати і
станом на 19.09.2013 р. знайдені у робочому
столі Мухи О.Л.

З огляду на вищевикладене, враховуючи,
що у матеріалах справи відсутні та
відповідачем на вимогу суду не подані
докази, які б спростовували позовні
вимоги в частині основного боргу або
свідчили про його добровільне
погашення, 25054,92 грн. підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на підставі ст. 625 ЦК
України 1252,75 грн. трьох процентів
річних обґрунтовані та підлягають
задоволенню. При цьому, вирішуючи спір
у справі в цій частині суд виходив з
того, що прострочення виконання
грошового зобов'язання з боку
відповідача мало місце з 09.02.2012 р.. а не з
06.02.2012 р., як помилково вважає позивач.
Однак, три проценти річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання з 09.02.2012 р. по 21.11.2013 р.
становлять 1340,83 грн. Суд не вправі
виходити за межі позовних вимог,
відтак, 1252,75 грн. трьох процентів річних
за період прострочення виконання
грошового зобов'язання з 09.02.2012 р. по
21.11.2013 р. підлягають стягненню з
відповідача.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідача інфляційних за
період з 06.02.2012 р. по 21.11.2013 р., то вони
задоволенню не підлягають оскільки
середній індекс інфляції за період з
лютого 2012 р. по листопад 2013 р. був меншим
за 1.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на підставі п. 4.3. договору
1672,16 грн. пені за період прострочення
оплати виконаних робіт з 25.05.2013 р. по
21.11.2013 р. задоволенню не підлягають на
підставі ч. 6 ст. 232 ГК України. Останнім
днем виконання зобов'язання з оплати
робіт було 08.02.2012 р. Відтак, пеню
позивачем не обґрунтовано нараховано
за період, який не входить до
встановлених ч. 6 ст. 232 ГК України шести
місяців протягом яких можуть
нараховуватися штрафні санкції,
зокрема пеня.

Заперечення представника відповідача
проти позову, висловлені у судових
засіданнях, судом до уваги не беруться,
оскільки невиконання працівниками
відповідача своїх посадових обов'язків
з передачі оригіналів документів у
бухгалтерію не звільняє відповідача
від обов'язку з виконання взятих на
себе за договором зобов'язань та
сплати, передбачених ст. 625 платежів,
які за своєю правовою природою є
компенсацією за безпідставне
користування боржником грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові.

На підставі ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі слід покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 43, 49, 84, 85, 116 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ,
Кловський узвіз, будинок 9/1,
ідентифікаційний код 30019801) в особі
Філії «Управління магістральних
газопроводів «Львівтрансгаз» (79053, м.
Львів, вул. Рубчака, 3, ідентифікаційний
код 25560823) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інженерно-технічний центр «Сигнал»
(04074, м. Київ, вул.Новозабарська, 21,
ідентифікаційний код 30867069) 25054,92 грн.
заборгованості, 1252,75 грн. трьох
процентів річних та 1594,69 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

4. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку, встановленому розділом ХІІ
ГПК України.

Повне рішення складено 16.01.2014 р.

Суддя
Бортник О.Ю.