ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2014
Справа № 905/3271/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Сич Ю.В., судді
Захарченко Г.В., судді Осадчої А.М.

при секретарі судового засідання
Щитовій Л.М., розглянув у відкритому
судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСК-Харків»,
м.Харків (ідентифікаційний код 32676731)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», м.Краматорськ
(ідентифікаційний номер 00210602)

про стягнення заборгованості в сумі
55870,56 грн., пені у розмірі 22530,38 грн.

за участю представників:

від позивача: Тищенко А.В. за
довіреністю №161/4 від 20.01.2014р.,

від відповідача: не з'явився.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПСК-Харків»,
м.Харків звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до
відповідача, Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь»,
м.Краматорськ про стягнення
заборгованості в сумі 55870,56 грн., пені у
розмірі 22530,38 грн.

Ухвалою суду від 16.05.2013 р. позовна заява
була прийнята до розгляду та порушено
провадження у справі № 905/3271/13, розгляд
справи був призначений на 03.06.2013 р.,
сторони зобов'язані надати документи
та виконати певні дії

11.06.2013р. через канцелярію суду надійшла
зустрічна позовна заява №17/817-2518 від
07.06.2013р. Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь», м.
Краматорськ до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСК - Харьков»,
м.Харків про визнання недійсним
договору №5132 від 10.03.2010р.

Ухвалою від 12.06.2013р. господарський суд
Донецької області відмовив у прийнятті
вищевказаної зустрічної позовної
заяви на підставі ст. 60 Господарського
процесуального кодексу України.

17.06.2013р. на адресу господарського суду
Донецької області надійшла апеляційна
скарга Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь»,
м.Краматорськ на вищевказану ухвалу
від 12.06.2013р. про відмову у прийнятті
зустрічної позовної заяви.

Ухвалою від 17.06.2013р. господарський суд
зупинив провадження у справі №905/3271/13
на підставі ч.1 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України.

У зв'язку із закінченням апеляційного
та касаційного провадження на адресу
господарського суду Донецької області
надійшли матеріали справи №905/3271/13.

Ухвалою від 04.09.2013р. господарський суд
Донецької області поновив провадження
у справі №905/3271/13 та призначив останню
до розгляду.

17.09.2013р. на адресу господарського суду
Донецької області надійшло клопотання
№17/1413 від 16.09.2013р. відповідача про
зупинення провадження у справі №905/3271/13
до вирішення по суті пов'язаної із нею
справою №905/6390/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», м.Краматорськ до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСК-Харків»,
м.Харків про визнання недійсним
договору №5132 від 10.03.2010р.

Ухвалою від 17.09.2013р. господарський суд
зупинив провадження у справі №905/3271/13
на підставі ч.1 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України.

23.12.2013р. на адресу господарського суду
Донецької області надійшла заява
позивача про поновлення провадження у
справі №905/3271/13, до якої останній
долучив копію рішення господарського
суду Харківської області від 03.12.2013р. по
справі №905/6390/13. також позивачем суду
повідомлено, що вищевказане рішення
набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що обставини, які
зумовили зупинення провадження по
даній справі усунені, провадження по
справі №905/3271/13 підлягає поновленню.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 08.01.2014р. справу №905/3271/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючого судді Сич Ю.В., судді
Осадчої А.М., судді Захарченко Г.В.

Ухвалою від 08.01.2014р. господарський суд
Донецької області поновив провадження
у справі №905/3271/13 та призначив останню
до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
на проведення проектно-вишукувальних
робіт №5132 від 10.03.2010р. в частині повної
та своєчасної оплати виконаних робіт,
внаслідок чого виникла заборгованість
у розмірі 55870,56грн. та підстави для
нарахування пені у розмірі 22530,38грн.

На підтвердження вказаних обставин
позивач надав копії договору на
проведення проектно-вишукувальних
робіт №5132 від 10.03.2010р., протоколу
розбіжностей №1 до договору, додатків
№1, №2, №3, №4 до договору, додаткової
угоди №1 від 26.06.2010р. до договору, листів
№15 від 25.02.2010р., №401/4 від 21.04.2010р., №522/4
від 15.06.2010р., акту здачі-приймання
виконаних проектних робіт від 22.06.2010р.,
листа №552/4 від 22.06.2010р., податкової
накладної №32 від 22.06.2010р.,
рахунку-фактури №25 від 22.06.2010р., листа
№342/4 від 03.03.2011р., претензії №468/4 від
13.02.2013р., листа №1007/4 від 29.03.2013р.,
№10105/10/1517/1-1 від 12.04.2013р., акту звірки
взаємних розрахунків станом на 01.04.2013р.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст. 525, 526, 527 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 12, 15, 54-57
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідач, який належним чином був
повідомлений ухвалами господарського
суду, про час і місце розгляду справи,
які направлялись на адресу, зазначену
відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, наявні в
матеріалах справи, заявлені вимоги не
оспорив, відзив на позов не представив,
в судові засідання не з'явився, тому,
враховуючи тривалий розгляд спору,
згідно ст. 75 Господарського
процесуального Кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу відповідно
до ст. 81-1
Господарського-процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

Розгляд справи відкладався на підставі
ст.77 Господарського процесуального
кодексу України.

Під час судового розгляду справи
представника позивача було
ознайомлено з правами та обов'язками у
відповідності із ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані докази за своїм внутрішнім
переконанням та заслухавши
представника позивача, суд встановив:

10.03.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПСК-Харків»
(виконавець) та Відкритим акціонерним
товариством «Енергомашспецсталь»
(замовник) укладено договір на
проведення проектно-вишукувальних
робіт №5132 (далі - Договір), за умовами
якого виконавець приймає на себе
зобов'язання своїми силами та засобами
за рахунок замовника виконати
визначені в п.1.2. цього договору роботи,
а замовник зобов'язується прийняти
результати таких робіт
(науково-технічну продукцію) та
оплатити виконавцю вартість виконаних
робіт (п.1.1. Договору).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 03.12.2013р. по справі
№905/6390/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», м.Краматорськ до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСК-Харків»,
м.Харків про визнання недійсним
договору на проведення
проектно-вишукувальних робіт №5132 від
10.03.2010р. у задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

За п.10.1. Договору цей договір вступає в
силу з моменту його підписання обома
сторонами та діє до виконання
сторонами зобов'язань за договором.

Відповідно до п.1.2. Договору об'єкт
проектно-вишукувальних робіт: ВАТ
«Енергомашспецсталь». ЦМО. Оцінка
технічного стану та видача висновку
про технічний стан конструкцій
будівель та можливості установки крану
г/п 20т в рядках М-П, осі 1-19 (п.1.2.
Договору).

Згідно з п.1.3. Договору зміст, перелік та
вимоги до робіт визначаються технічним
завданням (додаток №4), який складає
невід'ємну частину цього договору.

Копія зазначеного технічного завдання
міститься в матеріалах справи.

За п.2.1. Договору за науково-технічну
продукцію за цим договором замовник в
установленому порядку оплачує
виконавцю у відповідності з протоколом
про договірну ціну (додаток №1) та
кошторисом (додаток №2) - 46558,80грн., крім
того, ПДВ - 20% - 9311,76грн. Загальна
вартість робіт за договором становить
55870,56грн.

Відповідно до п.2.2. Договору в редакції
протоколу розбіжностей №1 оплата
виконаних робіт здійснюється шляхом
перерахування відповідних грошових
коштів, зазначених в п.2.1. цього
договору на розрахунковий рахунок
виконавця протягом 10 банківських днів
за фактично виконаний обсяг після
надання акту здачі-приймання виконаних
робіт, податкової накладної та
отримання рахунка на оплату.

Так, 22.06.2010р. сторонами складено акт
здачі-приймання виконаних проектних
робіт на суму 55870,56грн., який підписаний
з обох сторін та підписи скріплені
відбитками печаток підприємств. Отже,
суд робить висновок, що виконані роботи
прийняті замовником без заперечень.

В матеріалах справи наявна копія листа
№552/4 від 22.06.2010р., за яким виконавець
надає замовнику податкову накладну №32
та рахунок №25 за договором №5132, на
якому міститься позначка замовника про
отримання 22.06.2010р.

Відтак, враховуючи умови Договору, факт
підписання сторонами без заперечень
акту здачі-приймання виконаних робіт
та отримання замовником рахунка та
податкової накладної, кінцевий термін
оплати виконаних робіт за Договором
становить 06.07.2010р.

У відповідності з ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Однак, у встановлений термін замовник
не здійснив розрахунки за виконані
роботи, внаслідок чого з 07.07.2010р. у
останнього перед виконавцем за
Договором виникла заборгованість у
розмірі 55870,56грн.

Проаналізувавши вищезазначений
договір, судом встановлено, що останній
за своєю правовою природою є договором
підряду на проведення проектних робіт
та підпадає під регулювання статей 887-891
Цивільного кодексу України.

За частиною 1 статті 887 Цивільного
кодексу України за договором підряду
на проведення проектних робіт
підрядник зобов'язується розробити за
завданням замовника проектну або іншу
технічну документацію, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до частини 2 статті 887
Цивільного кодексу України до договору
підряду на проведення проектних робіт
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
закріплено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, сплатити
гроші тощо), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Доказів оплати вказаної
заборгованості відповідачем суду не
представлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскільки заборгованість у розмірі
55870,56грн. відповідачем не була сплачена
у встановлений строк та доказів
погашення вказаної заборгованості
суду не представлено, позовні вимоги
щодо стягнення вказаної
заборгованості є обґрунтованими,
доведеними належним чином, та є такими,
що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 22530,38грн. за
період з 04.07.2010р. по 15.04.2013р. на суму
55870,56грн.

Відповідно до п. 6.3. Договору за
порушення замовником строків оплати
виконаних робіт, останній сплачує
виконавцю пеню у розмірі 0,5% від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ.

За приписами ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на
себе зобов'язань тягне за собою
відповідні правові наслідки, які
полягають у можливості застосування
кредитором до боржника встановленої
законом або договором
відповідальності.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відтак, враховуючи положення вище
заведеного припису законодавства
України, відсутність у Договорі
узгодження сторонами періоду
нарахування пені та встановлення вище
судом моменту виникнення
заборгованості 07.07.2010р., суд дійшов
висновку, що шестимісячний строк
нарахування штрафних санкцій спливає
04.01.2011р. (182 дні).

Перевіривши розрахунок пені, судом
встановлено, що позивачем неправомірно
здійснено нарахування пені поза межами
припинювального строку.

Здійснивши розрахунок пені за період з
07.07.2010р. (момент виникнення
заборгованості) по 04.01.2011р. (термін
спливу припинювального строку) на суму
55870,56грн., суд встановив, що сума
вказаного нарахування становить
4399,23грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення пені підлягають задоволенню
частково - у розмірі 4399,23грн.

Судові витрати по сплаті судового
збору підлягають розподілу
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог у відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 887
Цивільного кодексу України; ст.ст. 193, 232
Господарського кодексу України, ст.ст.
4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСК-Харків»,
м.Харків до відповідача, Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», м.Краматорськ
про стягнення заборгованості в сумі
55870,56грн., пені у розмірі 22530,38грн.
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь» (84306,
Донецька область, м.Краматорськ, ПАТ
«Енергомашспецсталь»,
ідентифікаційний код 00210602) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПСК-Харків» (61072,
м.Харків, вул.Тобольська, буд.42, офіс 445,
ідентифікаційний код 32676731)
заборгованість у розмірі 55870,56грн., пеню
у розмірі 4399,23грн., судовий збір у
розмірі 1322,11грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

У судовому засіданні 22.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційного скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 24.01.2014р.

Головуючий суддя
Ю.В. Сич

Суддя
А.М. Осадча

Суддя
Г.В. Захарченко