ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"23" січня 2014 р.
Справа № 6/208-09/18/20-13

За позовом Дочірнього підприємства
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України»

до підприємства «Березаньтепломережа»

про стягнення 137326,03 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

Представники сторін:

від позивача: Петренко А.С. (довіреність
№ 9/10 від 17.01.2014 р.)

від відповідача: Мамаєв Д.Ю.
(довіреність б/н від 08.01.2014 р.)

Обставини справи:

У вересні 2009 р. дочірнє підприємство
«Газ-тепло» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
підприємства «Березаньтепломережа»
про стягнення 137326,03 грн. заборгованості
за укладеним між сторонами договором
комісії № 12/06-807 від 18.09.2006 р.

Рішенням господарського суду
Київської області від 26.11.2009 р. у справі
№ 6/208-09/18 позовні вимоги задоволено
повністю, стягнуто 137326,03 грн.
заборгованості за договором комісії,
1373,26 грн. державного мита та 236,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

22.12.2009 р. господарським судом було
видано наказ на примусове виконання
вказаного рішення.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.07.2010 р. за заявою ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України»
замінено стягувача - дочірнє
підприємство «Газ-тепло» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» на його правонаступника -
дочірню компанію «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України».

У червні 2013 р. боржник звернувся до суду
із заявою про визнання таким, що не
підлягає виконанню, в порядку ст. 117 ГПК
України наказу господарського суду
Київської області від 22.12.2009 р. у даній
справі в частині стягнення з
підприємства «Березаньтепломережа»
137326,03 грн. заборгованості.

Заява мотивована припиненням грошових
зобов'язань боржника у частині сплати
на користь стягувача 137326,03 грн.
заборгованості у зв'язку із списанням
суми цієї заборгованості на підставі
Закону України «Про деякі питання
списання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію»
згідно протоколу комісії підприємства
«Березаньтепломережа» від 28.11.2011 р.,
затвердженого начальником
підприємства.

В обґрунтування заяви про визнання
судового наказу таким, що частково не
підлягає виконанню, боржник
посилається на те, що на виконання
вимог Закону України «Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію»
згідно з Порядком списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 894 від 08.08.2011 р., було створено комісію
по списанню заборгованості за спожитий
природний газ, якою було вирішено
провести списання заборгованості у
сумі 137326,03 грн., встановленої рішенням
господарського суду Київської області
у справі № 6/208-09/18, що оформлено
протоколом зазначеної комісії від
28.11.2011 р., затвердженим директором
підприємства «Березаньтепломережа»
Ткачем Валентином Івановичем та
підписаним ним 28.11.2011 р., у зв'язку з чим
фактичною датою списання
заборгованості відповідача перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України» є
28.11.2011 року.

Стягувач заперечував проти позиції
боржника, посилаючись на те, що
оскільки відповідно до умов договору
комісії № 12/06-807 від 18.09.2006 р., укладеного
між ДП «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз
України» та підприємством
«Березаньтепломережа», передавалась
саме теплова енергія, а не природний
газ для вироблення теплової енергії, то
заборгованість боржника за вказаним
договором не підлягає списанню
відповідно до Закону України «Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію».

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.08.2013 р. заяву відповідача
про визнання судового наказу у даній
справі таким, що частково не підлягає
виконанню, було залишено без
задоволення.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2013 р. ухвалу
господарського суду Київської області
від 06.08.2013 р. було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.11.2013 р. ухвалу
господарського суду Київської області
від 06.08.2013 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
11.09.2013 р. скасовано, а матеріали справи
направлено на новий розгляд до
господарського суду Київської області.

Як зазначено у постанові Вищого
господарського суду України, п. 2.3
укладеного між сторонами договору
комісії № 12/06-807 від 18.09.2006 р.
передбачено, що сторони домовились, що
умови цього договору також регулюють
відносини, які склалися між сторонами
за договором про надання послуг з
переробки природного газу та
транспортування теплової енергії №
17/06-806 від 18.09.2006 р., проте під час
розгляду справи суди не з'ясували, хто в
даному випадку є виробником теплової
енергії, а хто постачальником
природного газу для вироблення цієї
енергії.

Згідно проведеного 09.12.2013 р.
автоматизованого розподілу справ між
суддями справу № 6/208-09/18 було передано
для розгляду судді Бабкіній В.М., у
зв'язку з чим ухвалою від 10.12.2013 р.
справу № 6/208-09/18 було прийнято суддею
Бабкіною В.М. до свого провадження з
присвоєнням справі № 6/208-09/18/20-13,
розгляд заяви підприємства
«Березаньтепломережа» про визнання
судового наказу у даній справі таким,
що частково не підлягає виконанню,
призначено на 20.12.2013 р., зобов'язано
сторони надати суду письмові пояснення
щодо позиції та вказівок Вищого
господарського суду України,
викладених у постанові від 18.11.2013 р. у
даній справі.

Розгляд заяви відкладався.

20.12.2013 р. до господарського суду
стягувачем були подані заперечення №
31/10-5848 від 20.12.2013 р. на заяву боржника про
визнання наказу таким, що частково не
підлягає виконанню.

23.01.2014 р. заявником до господарського
суду були подані письмові пояснення
б/н, б/д на постанову Вищого
господарського суду України по справі
№ 6/208-09/18, за змістом яких боржник
зазначив, що посилання в договорі
комісії на договір про надання послуг з
переробки природного газу та
транспортування теплової енергії є
фактично поставкою природного газу
підприємству «Березаньтепломережа»,
що підтверджується також актом
приймання-передачі природного газу за
жовтень 2006 року.

На переконання боржника, оскільки
договір комісії та договір про надання
послуг з переробки природного газу та
транспортування теплової енергії є
взаємопов'язаними, з положень яких
слідує, що відбувалась передача
природного газу підприємству
«Березаньтепломережа», то спірна
заборгованість підпадає під дію Закону
України «Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію» та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 894 від 08.08.2011 р. «Про затвердження
Порядку списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію».

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
стягувача та боржника, судом
встановлено наступне.

28.11.2011 р. комісією з питань списання
заборгованості підприємства
«Березаньтепломережа» з посиланням на
Закон України «Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію» та
Постанову Кабінету Міністрів України
№ 894 від 08.08.2011 р. «Про затвердження
Порядку списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію»
було вирішено провести списання
заборгованості підприємства
«Березаньтепломережа» перед ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України» у сумі
709796,69 грн., у тому числі - 137326,03 грн.
заборгованості за рішенням
господарського суду Київської області
у справі № 6/208-09/18.

Рішення комісії було оформлено
протоколом списання заборгованості за
природний газ від 28.11.2011 р.,
затвердженим та підписаним директором
підприємства «Березаньтепломережа»
Ткачем В.І. 28.11.2011 р.

Згідно з ч. 4 ст. 117 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

Статтею 598 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін
допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію», який набув чинності 04.06.2011
року, дія цього Закону поширюється на
підприємства незалежно від їхніх форм
власності, що виробляють,
транспортують і постачають теплову та
електричну енергію, надають послуги з
диспетчерського управління об'єднаною
енергетичною системою України,
суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
та електричної енергії за регульованим
тарифом, Національну акціонерну
компанію «Нафтогаз України» та її
дочірні підприємства ДК «Газ України»,
ДК «Укртрансгаз», ДК
«Укргазвидобування», ДАТ
«Чорноморнафтогаз» та ДП
«Енергоринок».

Згідно з підпунктом 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Закону
України «Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію» на умовах,
визначених цим Законом, підлягає
списанню заборгованість за природний
газ (у тому числі реструктуризована)
підприємств, що виробляють,
транспортують та постачають теплову
енергію, у тому числі ліквідованих
підприємств, суб'єктів господарювання,
що здійснюють постачання природного
газу за регульованим тарифом,
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» та її дочірніх
підприємств ДК «Газ України», ДК
«Укртрансгаз», ДК «Укргазвидобування»,
ДАТ «Чорноморнафтогаз», що
обліковувалася станом на 1 січня 2010
року і не сплачена станом на дату
набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2.3 ст. 2 того ж Закону
передбачено списання заборгованості
за електричну енергію.

Отже, відповідно до Закону України «Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію» підприємства незалежно від
їхніх форм власності, що виробляють,
транспортують і постачають теплову та
електричну енергію, надають послуги з
диспетчерського управління об'єднаною
енергетичною системою України,
суб'єкти господарювання, що здійснюють
постачання природного газу та
електричної енергії за регульованим
тарифом, мають право на списання
заборгованості лише за спожитий
природний газ та електричну енергію.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Київської області від 26.11.2009 р. у справі
№ 6/208-09/18 стягнуто з підприємства
«Березаньтепломережа» на користь
дочірнього підприємства «Газ-тепло»
НАК «Нафтогаз України» 137326,03 грн.
заборгованості за договором комісії №
12/06-807 від 18.09.2006 р.

Пунктами 4.1, 4.2 договору комісії
встановлено, що комітент (дочірнє
підприємство «Газ-тепло» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України») зобов'язаний передати на
підставі акта прийому-передачі
теплової енергії (за встановленою
формою) комісіонеру (підприємство
«Березаньтепломережа») теплову
енергію в розмірі та на умовах,
обумовлених сторонами в цьому
договорі. Комісіонер зобов'язується
прийняти від комітента теплову енергію
за звітний місяць, шляхом підписання
акта прийому-передачі теплової енергії
за формою, визначеною сторонами в
додатку № 1 до цього договору.

На виконання умов договору комісії
позивач передав, а відповідач прийняв
теплову енергію на загальну суму 148807,62
грн. за актом № 10К/807 у жовтні 2006 року.

Тобто зі змісту даного договору
вбачається, що боржнику, як комісіонеру
за договором, передавалась саме
теплова енергія, а не природний газ, і
визначена до стягнення з підприємства
«Березаньтепломережа» на користь
стягувача заборгованість у розмірі
137326,03 грн. згідно рішення
господарського суду Київської області
від 26.11.2009 р. у даній справі, на
виконання якого видано спірний наказ,
виникла внаслідок неналежного
виконання зобов'язань по оплаті
вартості цієї теплової енергії.

Окрім того, за умовами п. 4.9 договору
комісії комісіонер (боржник) прийняв на
себе поруку (делькредере) перед
комітентом за невиконання споживачами
своїх зобов'язань за правочинами,
укладеними між комісіонером та такими
споживачами.

Як слідує з матеріалів даної справи,
предметом позовних вимог у справі №
6/208-09/18/20-13, за рішенням у якій
відповідачем було здійснено списання
заборгованості, є стягнення з
підприємства «Березаньтепломережа»
заборгованості в сумі 137326,03 грн., що
виникла внаслідок застосування
делькредере, оскільки кінцеві
споживачі розрахувались за поставлену
теплову енергію станом на 31.07.2009 р. лише
в сумі 11481,59 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що предметом договору
комісії № 12/06-807 від 18.09.2006 р., на
підставі якого з підприємства
«Березаньтепломережа» на користь ДП
«Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України»
рішенням господарського суду
Київської області було стягнуто 137326,03
грн. заборгованості, є постачання саме
теплової енергії, а не природного газу.

Списання ж заборгованості за теплову
енергію Законом України «Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію»
не передбачено.

Поряд з цим, слід зазначити, що на
виконання вказівок Вищого
господарського суду України, під час
нового розгляду справи судом було
надано оцінку договору № 17/06-806 про
надання послуг з переробки природного
газу та транспортування теплової
енергії від 18.09.2006 р., на який міститься
посилання у договорі комісії № 12/06-807
від 18.09.2006 р.

Згідно з п. 1.1 даного договору про
надання послуг з переробки природного
газу підрядник (підприємство
«Березаньтепломережа») за завданням
замовника (дочірнє підприємство
«Газ-тепло») зобов'язується
здійснювати послуги з переробки
природного газу в готову продукцію
(теплову енергію), а замовник
зобов'язується прийняти готову
продукцію та оплатити підрядникові
виконану роботу з надання послуг з
переробки природного газу в готову
продукцію та її транспортування до
споживачів.

Замовник за цим договором бере на себе
зобов'язання забезпечити підрядника
природним газом в кількості та на
умовах, передбачених цим договором (п.
1.2 договору).

Таким чином, постачання позивачем
відповідачеві природного газу
передбачалося договором № 17/06-806 від
18.09.2006 р., а не договором комісії, за яким
відповідачем було здійснено списання
заборгованості.

Поряд з цим, суд залишає поза увагою
посилання заявника на те, що виникнення
заборгованості за отриманий природний
газ за договором комісії № 12/06-807 від
18.09.2006 р. підтверджується актом
приймання-передачі природного газу за
жовтень 2006 року з огляду на те, що з
наданого відповідачем до матеріалів
справи акту приймання-передачі
природного газу і послуг з його
транспортування від 31.10.2006 р. не
вбачається будь-яких посилань на
вищевказаний договір комісії.

На підставі викладеного, господарський
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви
підприємства «Березаньтепломережа»
про визнання судового наказу у даній
справі таким, що частково не підлягає
виконанню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 86, 117 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л
и в :

Заяву підприємства
«Березаньтепломережа» про визнання
судового наказу у справі № 6/208-09/18/20-13
таким, що частково не підлягає
виконанню, залишити без задоволення.

Суддя
Бабкіна В.М.