КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.
Справа№ 910/19887/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Діденко І.В.

від відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах" на рішення Господарського
суду міста Києва від 25.11.2013 року (суддя
Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія

"Інгосстрах"

до Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова

компанія "Гарант - Авто"

про стягнення 6739,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року по справі №910/19887/13
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначене рішення та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 13.01.2014 року.

В судове засідання 13.01.2014 року з'явився
представник позивача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, в межах строків, встановлених
статтею 69 цього Кодексу, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови пленуму
Вищого Господарського Суду України від
26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник
відповідача повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
106), колегія суддів приходить до
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги у відсутність
представника відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі, та
просив залишити без змін оскаржуване
рішення Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року. Проти розгляду
справи у відсутність представника
відповідача не заперечував.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд, за наявними у справі
та додатково поданими доказами,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду в повному обсязі.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали справи
та проаналізувавши, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

06 листопада 2007 року між позивачем та
Горбик В.П. укладено договір
страхування № CSH0AN79400024 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивачем
застраховано майнові інтереси Горбик
В.П., пов'язані з володінням,
експлуатацією та розпорядженням
наземного транспортного засобу
автомобіля "ВАЗ 21111М", державний
реєстраційний номер СА 8529 АМ від
страхових випадків.

Місцевим господарським судом
встановлено, що 19.02.2009 року, трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
вищезазначеного автомобіля під
керуванням Горбик В.П. та транспортного
засобу "ПАЗ", державний реєстраційний
номер СА 1032 АА, під керуванням
Кочеткова О.В., в результаті якої
транспортні засоби одержали механічні
пошкодження.

Відповідно до постанови Соснівського
районного суду м. Черкаси № 3-729-09 від
24.02.2009 року Кочеткова О.В. визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, що спричинило
вищезгадану дорожньо-транспортну
пригоду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, на підставі на підставі заяви
страхувальника, відповідно до звіту
№001-2155 від 05.03.2009 року про визначення
матеріальної шкоди та розрахунку до
нього, виплатив страхувальнику
страхове відшкодування на загальну
суму 7249,94 грн. (з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу).

Місцевим господарським судом
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність страхувальника
наземного транспортного засобу "ПАЗ",
державний реєстраційний номер СА 1032 АА,
застрахована відповідачем.

Франшиза за полісом становить 510,00 грн.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст.27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи вищевикладене, до позивача
у межах фактичних витрат та суми
страхового відшкодування потерпілій
особі перейшло право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за цими
вимогами.

Місцевий господарський суд, дійшов
висновку про відмову в позові з огляду
на сплив позовної давності. Колегія
суддів не погоджується з таким
висновком місцевого господарського
суду, з огляду на наступне.

Так, за змістом ч.2 ст.264 Цивільного
кодексу України позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач.

Пунктами 4.4.2, 4.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" №10 від
29.05.2013р. роз'яснено, що за змістом
частини другої статті 264 ЦК України
переривання перебігу позовної
давності шляхом пред'явлення позову
матиме місце у разі не будь-якого
подання позову, а здійсненого з
додержанням вимог процесуального
закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК. Тому
якщо господарським судом у прийнятті
позовної заяви відмовлено (стаття 62
ГПК) або її повернуто (стаття 63
названого Кодексу), то перебіг позовної
давності не переривається. Так само не
перериває цього перебігу подання
позову з порушенням правил
підвідомчості справ.

З урахуванням положення частини
четвертої статті 51 ГПК днем подання
позову слід вважати дату поштового
штемпеля підприємства зв'язку, через
яке надсилається позовна заява (а в
разі подання її безпосередньо до
господарського суду - дату реєстрації
цієї заяви в канцелярії суду). Якщо
позовну заяву було повернуто, перебіг
позовної давності переривається з того
дня, коли заяву подано до суду з
додержанням установленого порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Соснівського районного суду
міста Черкаси від 30.03.2012 року відкрито
провадження по справі №2-490/12 за позовом
ПрАТ "СК "Інгосстрах" до Кочетова О.В. та
ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" про стягнення
витрат по сплаті страхового
відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до ухвали Соснівського
районного суду міста Черкаси від 30.03.2012
року по справі №2-490/12 позовну заяву
залишено без розгляду, на підставі
заяви ПрАТ "СК "Інгосстрах".

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що строк
позовної давності перервався та почав
перебіг з 30.03.2012 року, відтак позов по
даній справі подано в межах строків
позовної давності.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги те, що в даному випадку має місце
переривання строку позовної давності,
колегія суддів прийшла до висновку, що
позовні вимоги, в частині стягнення з
відповідача відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 6739,94 грн., є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що стороні, на користь
якої відбулося судове рішення,
господарський суд відшкодовує мито за
рахунок другої сторони та в тому разі,
коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Враховуючи викладене вище, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що місцевим господарським
суд не повно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
справи, в зв'язку з чим апеляційна
скарга Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах" підлягає задоволенню, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року по справі №910/19887/13
- скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" задовольнити.

Скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 25.11.2013 року по справі
№910/19887/13.

Прийняти нове:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант - Авто" (м. Київ,
провулок Новопечерський, 19/3, ) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" (м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 32, ) - 6739
(шість тисяч сімсот тридцять дев'ять)
грн., 94 коп. - відшкодування шкоди в
порядку регресу, 1720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн., 25 коп. - судового збору, 860
(вісімсот шістдесят) грн., 25 коп. -
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Видачу наказу, на виконання постанови,
доручити Господарському суду м. Києва.

Справу №910/19887/13 направити до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14.01.2014 року.