ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
Рішення

"20" січня 2014 року
справа № 927/1573/13

Позивач: Публічне акціонерне
товариство "Облтеплокомуненерго", 14000,
м. Чернігів, вул. Комсомольська, 55Б
Відповідач: Приватне підприємство
«Мрія - Сервіс», юридична адреса: вул.
Пухова, 49, м. Чернігів, 14030 фактична
адреса: пр-т. Перемоги, 205, м. Чернігів,
14000 Предмет спору: про спонукання
укласти договір на постачання теплової
енергії
Суддя І.Г.
Мурашко

Представники сторін:

від позивача: Рябчук С.В. довіреність №
10 від 02.01.2013 р., провідний юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 20.01.2014 р. на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Публічним акціонерним товариством
"Облтеплокомуненерго" подано позов до
Приватного підприємства "Мрія - Сервіс"
про зобов'язання Приватного
підприємства "Мрія - Сервіс" укласти з
Публічним акціонерним товариством
"Облтеплокомуненерго" договір на
постачання теплової енергії № 1-0226 щодо
належної відповідачу квартири № 120 за
адресою: м. Чернігів, вул.
Рокосовського, буд. 70. Позовні вимоги
обґрунтовані порушенням відповідачем
п. 3,4 ст.181, ст. 187, ч. 2 ст. 275
Господарського кодексу України, ч. 3 ст.
20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", ст. 24
Закону України "Про теплопостачання".

Відповідач відзив на позов не надав,
проти позовних вимог не заперечив, у
судове засідання не з'явився,
уповноваженого представника не
направив, хоча про дату, час та місце
судового засідання був двічі
повідомлений за його юридичною та
фактичною адресами.

Розгляд справи відкладався ухвалою
суду від 23.12.2013 р., в якій, зокрема,
відповідач був попереджений про
можливість надіслати до суду поштовим
зв'язком відзиву на позов та документи
в разі неможливості з'явитись в судове
засідання, однак, відповідач наданими
йому правами не скористався, будь-яких
документів, заяв чи клопотань до суду
не надіслав.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, заслухавши
повноважного представника позивача,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Чернігівської
міської ради № 229 від 17.09.2007 року «Про
визначення виконавців послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води,
централізованого водовідведення»
виконавцем послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води
багатоквартирних житлових будинків,
балансоутримувачами яких є
підприємства комунальної власності
територіальної громади міста
Чернігова, визначено Відкрите
акціонерне товариство
«Облтеплокомуненерго» (а.с.13-14). Згідно
статуту ПАТ ?Облтеплокомуненерго?,
затвердженого загальними зборами
акціонерів товариства, протокол № 18
від 11.03.2011 р., державну реєстрацію змін
до установчих документів проведено
19.04.2012 р., № 3001350, останній є
правонаступником ВАТ
?Облтеплокомуненерго? (п. 1.2. статуту).

Закон України „Про
житлово-комунальні послуги" від 24
червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон)
визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Залежно від функціонального
призначення до житлово-комунальних
послуг відповідно до п. 1.2 ч. 1 ст. 13
згаданого Закону належать комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону „Про
житлово-комунальні послуги" відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Приписи ст. 20 Закону зобов'язують
споживача, зокрема, укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, та своєчасно
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом. Стаття 1 Закону визначає
термін „Споживач" як фізичну чи
юридичну особу, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу.

Загальні підстави укладення
договору регулюються главою 53
Цивільного кодексу України. За змістом
ст.638 договір є укладеним, якщо сторони
в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Майново-господарські
зобов'язанні, які виникають між
суб'єктами господарювання, якими є
сторони у справі, або між суб'єктами
господарювання і не господарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями. Загальні умови
укладання договорів, що породжують
господарські зобов'язанні визначені у
ст. 181 Господарського кодексу України.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою із сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект
договору, у разі згоди з його умовами
оформляє договір відповідно до вимог ч.
3 ст.181 Господарського кодексу України і
повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь
на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору.

Позивач, у відповідності до ст. 181
Господарського кодексу України, 14.11.2013
р. листами № 2769 від 14.11.2013 р. та № 2770 від
14.11.2013 р. направив відповідачу
пропозицію укласти договір № 1-0226 від
11.10.2013 р. на постачання теплової
енергії, при цьому направивши два
примірники договорів з додатками до
обох листів (а.с. 19 - 25).

Як вбачається із матеріалів
справи, відповідач в установлений 20
денний строк проект договору не
розглянув, договір у відповідності до
законодавства не оформив, не підписав
його та позивачу не повернув.

Частиною 3 ст. 179 Господарського
кодексу України передбачено, що
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

За правилами ст. 187 Господарського
кодексу України спори, що виникають
при укладанні господарських договорів
за державним замовленням, або
договорів, укладення яких є
обов'язковим на підставі закону та в
інших випадках, встановлених законом,
розглядаються судом. Інші
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду у разі якщо це
передбачено угодою сторін або якщо
сторони зобов'язані укласти певний
господарський договір на підставі
укладеного між ними попереднього
договору.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів, поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
до обставин, на яких сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, відносяться обставини,
які становлять предмет доказування у
справі. Предмет доказування - це
сукупність обставин, що їх необхідно
встановити для правильного вирішення
справи. У предмет доказування
включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача і заперечень
відповідача. У предмет доказування
включається також факт приводу для
позову, який являє собою обставини, що
підтверджують право на звернення до
суду, тобто факти порушення
суб'єктивного права позивача.

В підтвердження права користування
(власності) відповідача квартирою № 120
за адресою м. Чернігів, вул.
Рокосовського, 70, позивачем надано акт
приймання - передачі житлового будинку
в м. Чернігові по вул. Рокосовського, 70
на обслуговування приватному
підприємству «Мрія - Сервіс»
складеного станом на 31.05.2010 р. (а.с. 30-31).

Згідно наданої позивачем копії
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно індексний номер 13243525
від 22.11.2013 р., право власності на спірну
квартиру зареєстровано за Волощак
Мариною Миронівною (а.с. 50).

У зв'язку з чим позивачем 15.01.2014р було
подано письмове клопотання за № 67 , яке
було підтримано представником
позивача в судовому засіданні 20.01.2014р.,
про припинення провадження по справі
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України в частині зобов'язання ПП «Мрія
- Сервіс» укласти з ПАТ
«Облтеплокомуненерго» договір на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії № 1-0226 щодо
належної йому квартири № 120, що
знаходиться за адресою: м. Чернігів,
вул. Рокосовського, 70, та задовольнити
позов в частині стягнення з
відповідача 1147,00 грн. судового збору
(а.с. 49).

Пунктом 4.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що
перелік підстав припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК) є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає. Відповідно до п. 4.4
зазначеної Постанови припинення
провадження у справі на підставі п. 1-1
ст. 80 ГПК України можливе в разі, коли
предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

Враховуючи вищевикладене, суд
клопотання позивача про припинення
провадження по справі відхилив як
безпідставне, оскільки на момент
подачі позову до суду (10.12.2013 р. - дата
реєстрації позовної заяви канцелярією
суду) предмет спору був відсутній, так
як згідно до наданої копії свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
індексний номер 13243525 від 22.11.2013 р. право
власності на спірну квартиру за
адресою Чернігівська область, м.
Чернігів, вул. Рокосовського, 70, кв. 120
зареєстроване за Волощак Мариною
Миронівною (а.с 50).

Послуги з централізованого
опалення за змістом п.1 ч.1 ст. 1 ст.13
Закону України ?Про житлово -комунальні
послуги? є одним із видів комунальних
послуг.

Частинами 2, 4 статті 19 Закону
України ?Про житлово -комунальні
послуги? визначено, що учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Статтею 1 Закону України ?Про
житлово -комунальні послуги? визначено,
що виконавець послуги - це суб?єкт
господарювання предметом діяльності
якого є надання житлово -комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору; виробник послуги -це суб?єкт
господарювання, який виробляє або
створює житлово -комунальні послуги,
споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Виходячи з аналізу законодавчих
приписів, слід дійти висновку, що
укладення договорів на постачання
теплової енергії між позивачем, як
виробником цих послуг, та відповідачем
можливе, якщо останній є споживачем чи
виконавцем послуг та/або самостійно
здійснює функції балансоутримувача
будинку чи управителя.

За приписами ст. 1 Закону України ?Про
теплопостачання? споживачем теплової
енергії є фізична або юридична особа,
яка використовує теплову енергію.

Матеріалами справи підтверджується, що
право власності на спірний об'єкт
зареєстровано за Волощак Мариною
Миронівною згідно до свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
індексний номер 13243525 від 22.11.2013 р., що є
споживачем послуг з теплопостачання,
що надаються ПАТ
«Облтеплокомуненерго», крім того, між
позивачем та Волощак Мариною
Миронівною 13.12.2013р. вже укладено
договір про надання послуг з
централізованого опалення та
підігріву холодної води , копія якого
надана позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Вимоги позивача до відповідача щодо
укладення договору на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії є безпідставними, оскільки
відповідачем не було порушено прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача.

З огляду на вищевикладене, позов
задоволенню не підлягає.

Судові витрати по сплаті
судового збору покладаються на
позивача згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

Вирішив:

В позові відмовити повністю.

Рішення оформлено відповідно до
ст. 84 Господарського процесуального
кодексу України та підписано 20.01.2014р.

Суддя
І.Г.Мурашко