ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

09 січня 2014 року
Справа № 913/3064/13

Провадження № 11/913/3064/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія", с. Мазанка Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Красний Луч Луганської області

про стягнення 3247 грн. 79 коп.

Суддя Москаленко М.О.

Секретар судового засідання Яценко І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Найдьонов А.О.,
довіреність від 08.01.2014

від відповідача - представник не прибув

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача боргу в
сумі 2183 грн. 52 коп., що виник внаслідок
неналежного виконання останнім умов
укладеного між сторонами договору
поставки № 2033 від 05.12.2011, неустойки у
розмірі 997 грн. 33 коп. та 3 % річних у сумі
66 грн. 94 коп.

Письмовою заявою від 08.01.2014 позивач
конкретизував позовні вимоги та заявив
до стягнення з відповідача
заборгованість у розмірі 2183 грн. 52 коп.,
пеню у сумі 320 грн. 63 коп., штраф у сумі 676
грн. 70 коп., а також 3% річних у розмірі
66 грн. 94 коп.

У судове засідання прибув повноважний
представник позивача.

Відповідач у засідання суду не прибув,
причини неявки суду не повідомив, про
час та місце судового розгляду справи
судом повідомлявся належним чином
шляхом надсилання за його адресою
ухвали суду рекомендованою
кореспонденцією.

У судовому засіданні представником
позивача позовні вимоги підтримані у
повному обсязі.

Відзив на позовну заяву та інші
витребувані господарським судом
документи відповідачем не надані, у
зв'язку з чим справа на підставі
приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутнього в судовому
засіданні під час судового розгляду
справи представника позивача, суд
встановив такі фактичні обставини.

05.12.2011 між сторонами у справі укладено
договір поставки № 2033 (далі за текстом -
договір) (а.с. 7 - 8), у відповідності з
умовами пункту 1 якого Постачальник
(позивач у справі) зобов'язався
передати у власність Покупця
(відповідача у справі) алкогольні та
безалкогольні напої (продукцію) в
асортименті партіями згідно накладних,
які є невід'ємною частиною договору, а
відповідач зобов'язався сплатити
отриману за договором продукцію за
цінами, визначеними у видаткових
накладних.

Як встановлено пунктом 2.8 договору,
покупець повинен сплачувати кожну
партію продукції не пізніше 7
календарних днів з моменту її передачі.
Моментом передачі вважається дата її
фактичного отримання, зазначена
Покупцем у підписаній сторонами
видатковій накладній на Продукцію
(пункт 2.9 договору).

Умовами пункту 4.1 договору встановлено,
що у випадку недотримання строків
оплати продукції Покупець сплачує
Постачальникові пеню у розмірі 0,1% від
вартості несплаченої продукції за
кожен день прострочення. У випадку,
якщо прострочення оплати складає
більше 30 календарних днів, Покупець
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
20% від вартості партії продукції,
оплата якої є простроченою.

На підставі довіреності від 05.12.2011 (а.с.
9) за видатковими накладними № РН-22-045180
від 17.10.2012 на суму 1531 грн. 44 коп., №
РН-22-043135 від 03.10.2012 на суму 1852 грн. 08 коп.
відповідачем отримано обумовлену
договором продукцію, що підтвердженої
наявними у справі зазначеними вище
накладними та відповідачем пі час
судового розгляду справи не
спростовано.

Отримана продукція відповідачем
оплачена частково, а саме у розмірі
1200 грн. 00 коп. Сума заборгованості
становить 2183 грн. 00 коп.

Вказану суму заборгованості позивач
заявив до стягнення за даним позовом.

На підставі умов пункту 4.1 договору
позивачем нараховано пеню за період
прострочення оплати продукції з 11.10.2012
по 01.11.2013 (з урахуванням дат здійснених
відповідачем часткових оплат
заборгованості: 21.05.2013 - 400 грн. 00 коп.,
11.06.2013 - 400 грн. 00 коп., 23.07.2013 - 400 грн. 00
коп.) у розмірі 446 грн. 92 коп., що
підтверджено наданим позивачем в
судовому засіданні розрахунком від
08.01.2014. При цьому позивачем заявлено до
стягнення з відповідача пеню у розмірі
320 грн. 63 коп.

Пеня нарахована позивачем з
урахуванням вимог Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань».

В обґрунтування правових підстав
періоду нарахування пені позивач у
справі також послався на положення
пункту 4.3 договору, у якому зазначено,
що нарахування штрафних санкцій,
передбачених договором, припиняється
тільки у випадку повного виконання
стороною договору взятих на себе
зобов'язань, що не суперечить
положенням ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України.

На підставі положень ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 3% річних за
період прострочення оплати продукції з
11.10.2012 по 01.11.2012 у загальній сумі 66 грн. 94
коп. При цьому у наданому позивачем
розрахунку суми позовних вимог
позивачем за вказаний період
прострочення нараховано 3% річних у
сумі 92 грн. 35 коп.

Позовні вимоги відповідно до
розрахунків позивачем не
збільшувалися, тому при вирішенні
спору суд виходить з первісної ціни
позову та зі змісту прохальної частини
заяви від 08.01.2014, якою позовні вимоги
конкретизовані у частині заявлених до
стягнення сум штрафних санкцій.

Відповідно до умов пункту 4.1 договору
позивачем заявлено до стягнення з
відповідача штраф у розмірі 20% від
вартості неоплаченої продукції, що
складає 676 грн. 70 коп.

Заперечень проти позову відповідач під
час судового розгляду справи не надав.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані докази у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність задоволення позову у
повному обсязі з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства.
Вказана норма за своїм змістом
кореспондується з приписами п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами підтверджений факт
поставки позивачем відповідачеві
обумовленого договором товару та
наявність заборгованості відповідача
у розмірі 2183 грн. 52 коп. станом на дату
звернення позивача до суду з даним
позовом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Обов'язок з повної оплати поставленого
позивачем товару відповідачем у
передбачений пунктом 6.2 договору
виконаний не був, сума заборгованості
склала 2183 грн. 52 коп., а тому вимога про
її стягнення є обґрунтованою.

У відповідності зі статтею 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі положень ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем
обгрунтовано нараховано 3% річних за
період прострочення оплати продукції з
11.10.2012 по 01.11.2012 у загальній сумі 92 грн. 35
коп. При цьому у наданому позивачем
розрахунку суми позовних вимог
позивачем за вказаний період
прострочення заявлено до стягнення 3%
річних у сумі 66 грн. 94 коп.

З урахуванням викладеного вище
задоволенню підлягає вимога про
стягнення з відповідача 66 грн. 94 коп.
річних, тобто у тому розмірі, який
заявлено до стягнення позивачем.

Є обгрунтованою також і вимога про
стягнення з відповідача пені у розмірі
676 грн. 70 коп., зважаючи на відсутність у
суду права виходу за межі позовних
вимог у частині стягнення пені у сумі,
зазначеній у наданому позивачем
розрахунку.

Підлягає задоволенню також і вимога
про стягнення з відповідача на користь
позивача штрафу на підставі умов
пункту 4.1 договору, оскільки
прострочення сплати суми
заборгованості у розмірі 3383 грн. 52 коп.
перевищило 30 днів (навіть до моменту
першої часткової сплати суми
заборгованості).

Таким чином, позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у справі відповідно до
приписів ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и
р і ш и в :

1. Позов задовольнити у повному
обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід. номер
НОМЕР_1, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Кримська
водочна компанія», Автономна
Республіка Крим, с. Мазанка, вул. Садова,
буд. 19, код 36499654, заборгованість у
розмірі 2183 грн. 52 коп., пеню у сумі 320 грн.
63 коп., штраф у сумі 676 грн. 70 коп., 3%
річних у розмірі 66 грн. 94 коп., судовий
збір у розмірі 1720 грн. 50 коп., видати
позивачу наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 09.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.

Дата складення повного рішення - 13.01.2014.

Суддя
М.О. Москаленко