ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16 січня 2014 року
Справа № 913/3308/13

Провадження №10/913/3308/13

За позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка, с.
Софіївка Черкаської області

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м. Луганськ

про стягнення 103 067 грн. 90 коп. (зменшено
до суми 16079 грн. 90 коп.)

Суддя Мінська Т.М.

Секретар судового засідання Берещенко
Н.Ю.

У засіданні брали участь:

від позивача - Паламарчук О.М.,
довіреність № б/н від 22.10.2012;

відповідач - ОСОБА_2

Суть спору: заявлено вимогу про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованість за договорами
купівлі-продажу від 01.06.2011 №№ 2201, 2203 у
загальному розмірі 103 067 грн. 90 коп.

В судовому засіданні 16.01.2014
представник Позивача подав заяву про
уточнення (зміну) позовних вимог, якою
Позивач просить стягнути з
відповідача заборгованість за
договором купівлі-продажу № 2203 від
01.06.2011 в розмірі 15200 грн. 00 коп., втрати
від інфляції в розмірі 58 грн. 73 коп.,
три відсотки річних в розмірі 821 грн. 17
коп., штраф в сумі 1650 грн. 00 коп.

При вирішенні питання про прийняття
до розгляду вказаної заяви суд
керується положеннями ст. 22 ГПК України
та Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". В п. 3.11.Постанови
вказано, що статтею 22 цього Кодексу не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог
і т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: подання іншого (ще
одного) позову, чи збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи
об'єднання позовних вимог, чи зміну
предмета або підстав позову.

Так, право позивача на зміну
предмета або підстави позову може бути
реалізоване лише до початку розгляду
господарським судом справи по суті та
лише у суді першої інстанції шляхом
подання до суду відповідної письмової
заяви. Заяви про зміну предмета або
підстави позову, які відповідають
вимогам статей 54 і 57 ГПК України, проте
подані після початку розгляду
господарським судом справи по суті,
залишаються без розгляду і
приєднуються до матеріалів справи, про
що суд зазначає в описовій частині
рішення, прийнятого по суті спору (або в
ухвалі, якою закінчується розгляд
справи). Розгляд справи по суті
розпочато в судовому засіданні 23.12.2013.
Отже, заяву про уточнення (зміну)
позовних вимог, суд приймає в частині,
що не стосується зміни предмета або
підстави позову. Тобто, вимога про
стягнення з відповідача
заборгованість за договором
купівлі-продажу № 2203 від 01.06.2011 в
розмірі 15200 грн. 00 коп., втрати від
інфляції в розмірі 58 грн. 73 коп., три
відсотки річних в розмірі 821 грн. 17 коп.
є за своєю суттю зменшенням розміру
позовних вимог, які заявлені в позові,
оскільки три відсотки річних і
інфляційні втрати є складовою
частиною заборгованості. Вимога про
стягнення штрафу є новою вимогою, а не
збільшенням розміру позовних вимог,
тому залишається без розгляду.

Отже, з урахуванням поданої
Позивачем заяви суд розглядає спір в
частині стягнення з відповідача
заборгованість за договором
купівлі-продажу № 2203 від 01.06.2011 в
розмірі 15200 грн. 00 коп., втрати від
інфляції в розмірі 58 грн. 73 коп., три
відсотки річних в розмірі 821 грн. 17 коп.
Новою ціною позовові є сума 16079 грн. 90
коп.

Дослідивши матеріали справи,
додатково надані документи, заслухавши
представників позивача та
відповідача, суд

в с т а н
о в и в:

Між Сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка (далі по
тексту - Позивач, чи Продавець) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(далі по тексту - Відповідач, чи
Покупець) укладено договір
купівлі-продажу №2203 від 01.06.2011 (далі
по тексту - Договір), згідно з яким
Позивач був зобов'язаний поставити
продукцію, а саме покровну почву, а
відповідач був зобов'язаний своєчасно
здійснити оплату отриманого товару, а
відповідач був зобов'язаний своєчасно
здійснити оплату отриманого товару.

На виконання умов цього Позивачем
здійснено поставку продукції на
загальну суму 16500 грн. за накладними: №
66пок від 14.08.2011 на суму 3750 грн. 00 коп., №
663пок від 03.09.2011 на суму 3000 грн. 00 коп., №
3872пок від 16.09.2011 на суму 4500 грн. 00 коп.,
№ 668пок від 01.10.2011 на суму 1500 грн. 00 коп.,
№ 670пок від 04.11.2011 на суму 3750 грн. 00 коп.
Відповідач оплатив за поставлену
продукцію частково в сумі 1300 грн. За
умовами п. 5.1. Договору Покупець сплачує
за поставлену продукцію протягом
однієї доби з моменту відвантаження
продукції. Відповідач не провів
оплату за продукцію, поставлену за
договором купівлі-продажу № 2203 від
01.06.2011 в розмірі 15200 грн. 00 коп.
Заборгованість в даній сумі визнана
Відповідачем, про що також підписано
акт звірення розрахунків.

За несвоєчасну оплату за поставлену
продукцію Позивач нарахував за кожною
накладною окремо з моменту
виникнення заборгованості до 09.01.2014
втрати від інфляції в розмірі 58 грн. 73
коп., та три відсотки річних в розмірі
821 грн. 17 коп.

Оцінивши всі обставини справи, суд
вважає, позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з огляду на
наступне:

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь - який час. Боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги,
якщо обов'язок негайного виконання
не випливає із договору або актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Матеріалами справи підтверджено
невиконання відповідачем грошового
зобов'язання за договором
купівлі-продажу № 2203 від 01.06.2011 в
розмірі 15200 грн. 00 коп. Заборгованість
в даній сумі визнана Відповідачем.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних з простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

За несвоєчасну оплату за поставлену
продукцію Позивач нарахував за кожною
накладною окремо з моменту виникнення
заборгованості до 09.01.2014 втрати від
інфляції в розмірі 58 грн. 73 коп., та три
відсотки річних в розмірі 821 грн. 17 коп.
Розрахунок втрат від інфляції в
розмірі 58 грн. 73 коп., та трьох
відсотків річних відповідає вимогам
законодавства.

За вказаних обставин позов
підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий
збір в сумі 1720 грн. 50 коп. стягується з
відповідача. В зв'язку із зменшенням
розміру позовних вимог до суми 16079 грн.
90 коп. зайво сплачений судовий збір
повертається згідно відповідної
ухвали суду.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 44, 49, 78, 82, 84, 85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка,
Черкаська область, с. Софіївка, вул.
Шевченка, 39, ідентифікаційний код 03793419
заборгованість за договором
купівлі-продажу № 2203 від 01.06.2011 в
розмірі 15200 грн. 00 коп., втрати від
інфляції в розмірі 58 грн. 73 коп., три
відсотки річних в розмірі 821 грн. 17
коп., витрати по сплаті судового збору
в сумі 1720 грн. 50 коп.

3. Видати наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення складено і підписано
20.01.2014.

Суддя
Т.М. Мінська