ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р.Справа № 922/5244/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРАНС ТРЕЙДІНГ ЛТД"
до ТОВ "Елавус ЛТД", м. Валки про
стягнення коштів в сумі 11 500 грн. за
участю сторін :

позивача - Діденко О.В

відповідач - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транс-трейдінг ЛТД"
(далі - позивач) звернулось до суду з
позовною заявою про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма "Елавус ЛТД"
заборгованості в розмірі 11500,00 грн., а
також відшкодувати за рахунок
відповідача судовий збір.

Підставою позовних вимог позивачем
визначено невиконання відповідачем
зобов'язання в частині оплати за надані
послуги.

Ухвалою від 25.12.2013 року порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду.

Відповідач в судове засідання не
з*явився, заперечень щодо відсутності
боргу не надав, хоча належним чином був
повідомлений про дату та час розгляду
справи.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - за адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Розглянувши матеріали справи судом
встановлено наступне, що 26.09.2102 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір на транспортно
-експедиторське обслуговування за №
Z-33. ( а.с.30-32). У відповідності до
предмету договору відповідач доручає ,
а позивача приймає на себе зобов*язання
організувати виконання певних послуг
з перевезення які передбачені
договором по Україні та в міжнародному
сполученні, а також виконує додаткові
послуги , якщо це вказано в заявках, які
є додатком до договору ( 1.1. договору).
Строк оплати - 3 банківських дні після
надання позивачем копій СМR, рахунка
якщо інше не обумовлено в заявці. (п.4.2
договору). В разі, якщо сторони
визначили в заявці на перевезення, що
оплата повинна бути проведена після
перевезення, підставою для оплати
являється : рахунок, СМR , акт виконаних
робіт позивача. ( 4.4. договора).

На виконання умов договору, позивач
надав акти задачі - прийняття робіт №
ТТ-01361 на суму 5 000 грн. ( а.с.33), № ТТ-01723 на
суму 2 300 грн. ( а.с.37), № ТТ-02141 на суму 4200
грн. ( а.с.41) та докази направлення з
датою відправлення 30.10.2013 року ( а.с.45).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти здійснюється за договором
перевезення. Загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Положення ст. 909 цього Кодексу
встановлюють, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Суд встановив, що відповідач свій
обов'язок не виконав, за перевезення не
розрахувався .

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч.1ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Таким чином, суд визнає вимогу позивача
про стягнення з відповідача суми
заборгованості за надані позивачем
послуги, у розмірі 11 500 грн. - законною,
обґрунтованою, доведеною належними та
допустимими доказами та такою, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.1,2,33,44,49,75,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Елавус ЛТД" (
Харківська обл, Валківський район, м.
Валки, вул.Карла Лібкнехта, буд.5 р/р
0833 в ПАО КБ"Приватбанк" МФО 351533 ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Транс-Трейдінг ЛТД" ( м.
Дніпропетровськ, проспект Воронцова,
буд.75,кв.297 Р/Р 2099 в КБ"Приват Банк"
м. Дніпропетровська, МФО 305299, МФО 305299,
) суму основного боргу 11
500 грн. та 1720,50 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.01.2013 р.

Суддя Лаврова Л.С.