ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.2014
Справа № 905/8281/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Зекунова Е.В.,
при секретарі Павленко М.С. розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1 про стягнення 7994
грн. 72 коп.,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» про
стягнення 7994 грн. 72 коп.

В правове обґрунтування вимог позивач
посилається на статті 993, 1191 Цивільного
кодексу України, ст. 27 Закону України
«Про страхування», ст. 9, 22, п.2 ст. 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи без участі його
представника.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи за його відсутності та
відзив від 11.12.2013р. на позовну заяву, в
якому посилався на відсутність
підстав для відшкодування збитків в
порядку регресу, а саме:

- разом з претензією від 23.08.2013р.
позивачем не були направлені докази
які встановлюють вину Страхувальника
(ОСОБА_1) у спричиненні ДТП 24.10.2912р.

- позивач не надав доказів, які
підтверджують проведення оцінки
пошкодженого транспортного засобу з
метою встановлення вартості
відновлювального ремонту та розміру
збитків, тим самим не обґрунтував
розмір позовних вимог. Відповідач
вважає, що позивачем не доведена сума
позову, оскільки ремонтна калькуляція
системи «Audatex» не є звітом про оцінку
майна.

Представник третьої особи до суду не
прибув, через канцелярію суду надав
пояснення в яких зазначив, що він в
передбачений полісом строк звернувся
до ПрАТ «СК «ВУСО» та повідомив про ДТП,
крім того надавав відповідачу копію
Постанови Пролетарського районного
суду м.Донецька про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
зазначене ДТП.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

19 вересня 2012 року між ПАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
285а/12кр Предметом договору виступав
транспортний засіб «Chery Amulet»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.
Строк дії договору з 20.09.2012 року до
19.09.2013 року (а.с.10).

13 жовтня 2012 року відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Chery Amulet», реєстраційний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3 та транспортних засобів «Daewoo»,
д/н НОМЕР_2, «ЗАЗ-Daewoo», д/н НОМЕР_3, «Honda»,
д/н НОМЕР_4 та «ЗАЗ-Daewoo» державний
номерний знак НОМЕР_5, під керуванням
ОСОБА_1

Вищезазначена дорожньо-транспортна
пригода визнана позивачем страховою
подією, з настанням якої у позивача
виник обов'язок виплатити
страхувальнику страхове
відшкодування.

Статтею 25 Закону України «Про
страхування» визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

15 жовтня 2012 року Страхувальник
звернувся до Страховика із заявою про
виплату страхового відшкодування (а.с.
15).

Згідно калькуляції системи «Audatex»
№1.001.12.0 від 08.11.2012р. та рахунку на
оплату № ВА00000187 від 08.11.2012, вартість
ремонтних робіт автомобіля «Chery Amulet»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
виконаних ТОВ «Вояж Авто» склала 9194,72
грн. (а.с.27-30).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Пунктом 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції чинній станом на
час виплати позивачем страхового
відшкодування) передбачено право
страховика за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна.

У зв'язку з настанням страхової події,
на виконання умов договору
страхування, на підставі страхового
акту від 16.11.2012р. (а.с.32), позивачем
здійснено виплату страхового
відшкодування на користь ОСОБА_2, що
підтверджується платіжними
дорученнями № ДП00012851 від 19.11.2012р. (а.с.33).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Отже, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Пролетарського районного
суду м.Донецька від 26.11.2012р. винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП було визнано
ОСОБА_1 та притягнуто його до
адміністративної відповідальності
(а.с.23).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1, як власника автомобіля
«ЗАЗ-Daewoo» державний номерний знак
НОМЕР_5 застрахована в ПрАТ «ВУСО», що
підтверджується полісом №АВ/6844840. Цим
полісом встановлено ліміт
відшкодування за майнову шкоду у
розмірі 50000 грн., розмір франшизи 1000 грн.
(а.с.73).

Відповідно до статті 21 Закону «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Chery Amulet»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності (поліс № АВ/6844840), а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування відповідно до
договору добровільного страхування
наземних транспортних засобів №
285а/12кр від 19.09.2012 р., перейшло право
вимоги, яке потерпіла особа мала до
відповідача як особи, відповідальної
за завдані збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що
23.09.2013 року позивач звернувся з
претензією №ЛВ795 до відповідача про
виплату страхового відшкодування в
порядку регресу на суму 8994 грн. 72 коп.
(а.с.34-35), проте, відповідач, кошти не
перерахував, що стало підставою для
звернення позивача до суду з вказаним
позовом.

Відповідно до положень ст. 35 (п. 35.1), ст. 36
(п. 36.2) Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" виплата
страхового відшкодування здійснюється
страховиком не пізніш як через 90 днів з
дня отримання заяви про страхове
відшкодування (п. 36.2).

На час розгляду справи відповідачем не
надано доказів перерахування позивачу
суми страхового відшкодування в
порядку регресу.

Щодо доводів відповідача, про
необґрунтованість вимоги про
стягнення суми страхового
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 7994,72 грн., розрахованої на
підставі рахунку № ВА00000187 від 08.11.2012р.
на суму 9194 грн. 72 коп., та калькуляції
системи «Audatex» на суму 9194,72 грн. суд
зазначає наступне.

Чинним законодавством України не
встановлено, що лише звіт про оцінку є
доказом, який визначає розмір
завданого збитку власнику
пошкодженого автомобіля.

Звіт про оцінку транспортного засобу є
лише попереднім оціночним документом,
в якому зазначається про можливу, але
не кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу. Крім
того суд вважає, що дані, зазначені в
ремонтній калькуляції №1.001.12.0 від
08.11.2012р. відповідають встановленим в п.
4.4. Методики товарознавчої експертизи
та оцінки колісних транспортних
засобів, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України від 24.11.2003
року. Зміст ремонтної калькуляції
№1.001.12.0 від 08.11.2012р. не суперечить
умовам чинного законодавства про
оціночну діяльність та відображає суму
завданих збитків, оскільки калькуляція
складалась на основі комп'ютерної
програми «Audatex» яка рекомендована п. 59
додатку 8 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів.

Реальним підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику, є саме платіжне
доручення.

Аналогічна позиція викладена у
постановах Вищого господарського суду
України від 23.08.2011 у справі № 42/92, від
14.05.2013 у справі № 5011-7/16471-2012.

Верховним Судом України у Листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 роз'яснено, що визначаючи розмір
заподіяної шкоди при страхуванні
наземного транспорту, суди, у разі
виникнення спору щодо визначення
розміру шкоди, повинні виходити з
фактичної (реальної) суми, встановленої
висновком автотоварознавчої
експертизи, або відповідними
документами станції технічного
обслуговування, на якій проводився
ремонт автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Суд не погоджується з доводами
відповідача про відсутність підстав
для відшкодування збитків в порядку
регрессу, у зв'язку з тим, що позивачем
не були направлені докази які
встановлюють вину Страхувальника
(ОСОБА_1) у спричиненні ДТП 24.10.2912р., з
огляду на те, що надання такого
документу не передбачено Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Зокрема, статтею 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій заяві
має міститися:

а) найменування страховика, якому
подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо
відшкодування заподіяної шкоди та
відомості (за наявності), що її
підтверджують;

г) інформація про вже здійснені
взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання
заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його
відсутності інший документ, яким
відповідно до законодавства України
може посвідчуватися особа заявника,
якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право
заявника на отримання страхового
відшкодування (довіреність, договір
оренди, свідоцтво про право на
спадщину), у разі якщо заявник не є
потерпілим або його законним
представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу
коштів ідентифікаційного номера
платника податку (за умови його
присвоєння), якщо заявником є фізична
особа;

г) документ, що підтверджує право
власності на пошкоджене майно на день
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
- у разі вимоги заявника про
відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у
разі вимоги заявника про відшкодування
шкоди, пов'язаної із смертю
потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати
на поховання потерпілого, - у разі
вимоги заявника про відшкодування
витрат на поховання потерпілого;

є) документи, що підтверджують
перебування на утриманні потерпілого,
його доходи за попередній (до настання
дорожньо-транспортної пригоди)
календарний рік, розміри пенсій, надані
утриманцям внаслідок втрати
годувальника, - у разі вимоги заявника
про відшкодування шкоди у зв'язку із
смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити
заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а" -
"ґ" цього пункту, надаються для огляду
та зняття копії або в копіях,
засвідчених заявником. Страховик та
МТСБУ мають право вимагати для огляду
оригінали зазначених документів. Решта
документів надаються в оригіналі або
належним чином оформленій копії.
Належно оформленою копією документа є
копія, посвідчена органом, установою чи
організацією, що його видала, або
нотаріально посвідчена або посвідчена
особою, якій подається заява про
страхове відшкодування.

Особа, якій подається заява про
страхове відшкодування, зобов'язана
надавати консультаційну допомогу
заявнику під час складення заяви і на
вимогу заявника зобов'язана ознайомити
його з відповідними
нормативно-правовими актами, порядком
обчислення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та документами,
на підставі яких оцінено розмір
заподіяної шкоди.

Крім того, як вбачається з письмових
пояснень третьої особи ОСОБА_1, він
звертався до ПрАТ «СК «ВУСО» та надав
постанову Пролетарського районного
суду м.Донецька від 26.11.2012р. про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ДТП, що сталось
24.10.2012 року.

Отже, з урахуванням приписів статей
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про страхування», Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до полісу №
АВ/6844840 у позивача виникло право
регресної вимоги до відповідача в сумі
7994,72 грн. (8994,72 грн. - 1000 грн.(франшиза за
полісом) = 7994,72 грн.).

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, перелічені
обставини справи, оцінивши відповідно
до статті 43 ГПК України наявні в
матеріалах справи докази та обставини
справи за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку про
те, що позивач довів заявлену до
стягнення з відповідача суму
страхового відшкодування, а відтак
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача,
відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1 про
стягнення 7994 грн. 72 коп. - задовольнити
повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ВУСО»
(вул. Постишева, 60, м. Донецьк, 83001, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (04070, м.Київ,
вул.. Еллінська,8, ) суму
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 7994 (сім тисяч дев'ятсот
дев'яносто чотири) грн. 72 коп. та витрати
по сплаті судового збору у сумі 1720 грн.
50 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 16
січня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 20 січня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов