ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.01.14р. Справа № 904/9398/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгової групи
"Інтерпап", м. Київ

до Відповідача-1 Державного
підприємства Видавництво і друкарня
"Таврида", м. Сімферополь

Відповідача-2 Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгового Дому
"Беріл", м.Дніпропетровськ

про стягнення 73 093,28 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

від позивача - Кузьменко Н.О.,
представник, довіреність №8 від 08.01.2014р.

від відповідача-1 - не з`явився

від відповідача-2 - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява
товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова група
"Інтерпап", м.Київ (далі по тексту -
позивач) до державного підприємства
Видавництво і друкарня "Таврида",
м.Сімферополь (далі по тексту -
відповідач-1) та до товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Беріл", м.Дніпропетровськ (далі по
тексту - відповідач-2) про стягнення з
відповідача-1 на користь позивача
62036,76грн. та солідарне стягнення з
відповідачів 1000,00грн. основної
заборгованості на підставі укладеного
між сторонами договору поставки №577
від 02.01.13р.

Посилаючись на п.4.5 договору поставки
№577 від 02.01.13р. та ст.692 Цивільного
кодексу України позивач просить суд
стягнути з відповідача-1 на свою
користь проценти за користування
чужими грошовими коштами у розмірі 40%
річних від суми заборгованості, що
становить 2832,34грн. за період з 23.10.13р. по
02.12.13р.

Посилаючись на п.9.2 договору поставки
№577 від 02.01.13р. позивач просить суд
стягнути з відповідача-1 на свою
користь пеню у розмірі 920,51грн. за
період з 23.10.13р. по 02.12.13р. та штраф за
прострочення оплати понад 25
календарних днів у розмірі 6303,68грн.

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідачів у
солідарному порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачем-1 укладено
договір поставки №577 від 02.01.13р. за
умовами якого позивач прийняв на себе
зобов'язання передати у власність
відповідачу-1 паперову продукцію, а
відповідач-1 взяв на себе обов'язок
оплатити фактично отриману кількість
продукції. На виконання умов
укладеного між сторонами договору
позивачем було поставлено
відповідачу-1 товар на загальну суму
63036,76грн., що підтверджується
видатковою накладною №2471/1 від 26.09.13р.,
однак відповідач-1 взяті на себе
зобов'язання належним чином не виконав,
у зв'язку з чим позивач звернувся до
суду з даною позовною заявою.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 765-юр від 02.12.13р. ухвалою
суду від 04.12.13р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 19.12.13р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що якщо відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справу може
бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідач-1 належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовим
повідомленням, яке повернулося на
адресу господарського суду з відміткою
про отримання ухвали суду
представником (а.с.29,68). Відповідач-1
вимоги суду не виконав, в судове
засідання не з'явився, причини неявки
не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідач-2 належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовим
повідомленням, яке повернулося на
адресу господарського суду з відміткою
про отримання ухвали суду
представником (а.с.60). Відповідач-2 через
канцелярію суду 13.12.13р. надав заяву за
вих.№б/н від 12.12.13р. (а.с.30), в якій визнав
позовні вимоги позивача у повному
обсязі та просив суд розглянути справу
без участі представника відповідача-2.

17.12.13р. через канцелярію суду надійшло
клопотання за вих.№788-юр від 16.12.13р.
(а.с.32) з інформацією, що відповідач-1
здійснив оплату основної суми боргу у
розмірі 5000,00грн., у зв'язку з чим позивач
просив суд у цій частині провадження
припинити. Сплата заборгованості
підтверджується банківською випискою
(а.с.34).

19.12.13р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача та
надав суду клопотання за вих.№802-юр від
19.12.13р. (а.с.62) з інформацією, що
відповідач-1 здійснив оплату основної
суми боргу у розмірі 3000,00грн., у зв'язку
з чим позивач просив суд у цій частині
провадження припинити. Сплата
заборгованості підтверджується
платіжним дорученням №83 від 17.12.13р.
(а.с.64). Відповідач-1 в судове засідання
не з'явився, на адресу господарського
суду від відповідача-1 надійшла
телеграма (а.с.59) в якій останній
просить суд відкласти слухання справи.
За результатами судового засідання
господарський суд задовольнив
клопотання відповідача-1 та відклав
розгляд справи до 23.01.14р.

23.01.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача та
надав суду клопотання за вих.№018-юр від
22.01.14р. (а.с.72-73) з інформацією, що
відповідач-1 здійснив оплату основної
суми боргу у розмірі 2500,00грн., у зв'язку
з чим позивач просив суд у цій частині
провадження припинити. Сплата
заборгованості підтверджується
платіжним дорученням №113 від 19.12.13р.
(а.с.74). За результатами судового
засідання справу було розглянуто за
участю повноважного представника
позивача за наявними в ній матеріалами
та оригіналами документів наданими
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог. У судовому засіданні, в
порядку ст.85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення та представника
позивача повідомлено про дату
складення повного тексту рішення.
Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася.

Вивчивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

02.01.13р. між сторонами укладено договір
поставки №577 (далі по тексту - договір
поставки). Відповідно до п.1.1 договору
поставки постачальник (позивач)
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, передати у
власність покупцеві (відповідачу-1), а
покупець (відповідач-1) зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі, прийняти та оплатити
паперову продукцію (далі по тексту -
товар), що перерахована в
рахунку-фактурі або специфікації, які є
невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до п.4.1 договору поставки
засобом платежів є національна валюта
України - гривня.

Розрахунки за кожну партію
здійснюються шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок
постачальника (позивача) у повному
обсязі, або частками протягом 26
(двадцяти шести) календарних днів з дня
поставки товару покупцю (відповідачу-1)
(п.4.2 договору поставки).

Пунктом 4.4 договору поставки визначено,
що днем оплати товару вважається день
фактичного зарахування коштів на
поточний рахунок постачальника
(відповідача-1).

На виконання умов укладеного між
сторонами договору позивач поставив
відповідачу-1 товар на загальну суму
63036,76грн., що підтверджується
видатковою накладною №2471/1 від 26.09.13р.
(копія видаткової накладної №2471/1 від
26.09.13р. долучена до матеріалів справи
(а.с.18).

01.03.13р. між позивачем та відповідачем-2
укладено договір поруки (далі по тексту
- договір поруки). Пунктом 1.1 договору
поруки визначено, що відповідно з даним
договором поручитель (відповідач-2)
зобов'язується частково відповідати
перед кредитором (позивачем) за
виконання зобов'язань відповідача-1 по
договору поставки №577 від 02.10.13р.,
укладеному між кредитором (позивачем)
та боржником (відповідачем-1).

Пунктом 2.1 договору поруки визначено,
що підставою зобов'язання,
забезпеченого порукою за цим договором
є договір поставки №577 від 02.10.13р.

Пунктом 2.3 договору поруки визначено,
що строк виконання зобов'язання,
забезпеченого даним договором, настає
протягом трьох календарних днів з
моменту отримання поручителем
(відповідачем-2) відповідної вимоги.

Відповідальність поручителя
(відповідача-2), відповідно до п.3.1
договору поруки, перед кредитором
(позивачем) включає зокрема
зобов'язання оплатити суму боргу за
договором поставки №577 від 02.10.13р.

Пунктом 3.2 договору поруки визначено,
що відповідальність поручителя
(відповідача-2) перед кредитором
(позивачем) у випадках передбачених п.3.1
обмежується сплатою поручителем
(відповідачем-2) кредитору (позивачу)
грошових коштів у розмірі 1000,00грн.

Поручитель (відповідач-2)
зобов'язується виконати за боржника
(відповідача-1) зобов'язання останнього
перед кредитором (позивачем) на умовах,
в порядку та строки, що визначені в
договорі поставки №577 від 02.10.13р. (п.4.1
договору поруки).

Відповідно до п.6.1 договору поруки
поручитель (відповідач-2) і боржник
(відповідач-1) несуть солідарну
відповідальність перед кредитором
(позивачем) за виконання зобов'язань за
договором поставки №577 від 02.10.13р.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару
(ч.1). Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу
(ч.2). У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(ч.3).

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача-1 на
користь позивача 62036,76грн. та про
солідарне стягнення з відповідачів
1000,00грн. основної заборгованості на
підставі укладеного між сторонами
договору поставки №577 від 02.01.13р., слід
визнати обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України.

Враховуючи, що після порушення
провадження у справі відповідач-1
частково у розмірі 10500,00грн. погасив
заборгованість, господарський суд в
даній частині позовних вимог
провадження припинив, а позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача-1 на
користь позивача 51536,76грн. та
солідарного стягнення з відповідачів
1000,00грн. основної заборгованості на
підставі укладеного між сторонами
договору поставки №577 від 02.01.13р.
задовольнив.

Відповідно до п.4.5 договору поставки у
разі прострочення оплати поставленого
товару, покупець (відповідач-1)
зобов'язаний сплатити його повну
вартість, а також сплачує проценти за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 40% річних від суми
заборгованості.

Позивач нарахував до стягнення з
відповідача-1 за період з 23.10.13р. по
02.12.13р. проценти за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 40% річних
від суми заборгованості, що складає
2832,34грн.

Господарський суд перевір розрахунок
позивача та визнав позовні вимоги про
стягнення з відповідача-1 на користь
позивача процентів за користування
чужими грошовими коштами у розмірі 40%
річних від суми заборгованості, що
становить 2832,34грн. за період з 23.10.13р. по
02.12.13р. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до п.9.2 договору поставки у
разі порушення строків оплати товару
покупець (відповідач-1) сплачує
постачальнику (позивачу) пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, діючої
за період несплати, від суми
заборгованості за кожний день
прострочення. Пеня нараховується за
весь період прострочення виконання
зобов'язання. За прострочення строку
оплати понад двадцять п'ять
календарних днів додатково
сплачується штраф у розмірі десяти
відсотків від вартості неоплаченого
товару.

Позивач нарахував до стягнення з
відповідача пеню у розмірі 920,51грн. за
період з 23.10.13р. по 02.12.13р. та штраф за
прострочення оплати понад двадцять
п'ять календарних днів у розмірі
6303,68грн.

Господарський суд перевір розрахунок
пені та штрафу проведеного позивачем
та визнав позовні вимоги в даній
частині обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі солідарно
стягнути з відповідача-1 та
відповідача-2.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.1,22,33,43,44,49,82-85,87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства
видавництва і друкарні "Таврида" (95040,
м.Сімферополь, вул.Генерала Васильова,
44; ідентифікаційний код 05905680) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю Торгової групи
"Інтерпап" (юридична адреса: 03028, м.Київ,
вул.Саперно-Слобідська, буд.8 літера А,
офіс 291; поштова адреса: 49000,
м.Дніпропетровськ, Головпоштамт, а/с 41;
ідентифікаційний код 35137937) 51536,76грн.
(п'ятдесят одна тисяча п'ятсот тридцять
шість грн. 76 коп.) - основна
заборгованість; 2832,34грн. (дві тисячі
вісімсот тридцять дві грн. 34 коп.) -
проценти за користування чужими
грошовими коштами; 920,51грн. (дев'ятсот
двадцять грн. 51 коп.) - пеня; 6303,68грн.
(шість тисяч триста три грн. 68 коп.) -
штраф, видати наказ.

В частині стягнення з державного
підприємства видавництва і друкарні
"Таврида" (95040, м.Сімферополь,
вул.Генерала Васильова, 44;
ідентифікаційний код 05905680) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю Торгової групи
"Інтерпап" (юридична адреса: 03028, м.Київ,
вул.Саперно-Слобідська, буд.8 літера А,
офіс 291; поштова адреса: 49000,
м.Дніпропетровськ, Головпоштамт, а/с 41;
ідентифікаційний код 35137937) 10500,00грн.
(десять тисяч п'ятсот грн. 00 коп.) -
основної заборгованості, провадження
припинити.

Солідарно стягнути з державного
підприємства видавництва і друкарні
"Таврида" (95040, м.Сімферополь,
вул.Генерала Васильова, 44;
ідентифікаційний код 05905680) та
товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий дім "Беріл"
(49000, м.Дніпропетровськ, вул.Мечникова,
10-б; ідентифікаційний код 32931083) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю Торгової групи
"Інтерпап" (юридична адреса: 03028, м.Київ,
вул.Саперно-Слобідська, буд.8 літера А,
офіс 291; поштова адреса: 49000,
м.Дніпропетровськ, Головпоштамт, а/с 41;
ідентифікаційний код 35137937) 1000,00грн.
(одна тисяча грн. 00 коп.) - основної
заборгованості; 1720,50грн. (одна тисяча
сімсот двадцять грн. 50 коп.) - судового
збору, видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

27.01.14р.

Суддя О.О. Коваленко Згiдно з
оригіналом Помічник судді В.С.
Лисаченко