м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20105/13 22.01.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання
Козаковій І.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» доПриватного підприємства
«ЕРІДАН» простягнення збитків
(неодержаного прибутку) в розмірі 1 291
871 гривня 14 копійок

Представники сторін:

від Позивача: від Відповідача:Рішняк
К.А.(представник за довіреністю); Хіміч
Б.С.(представник за довіреністю);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» (надалі також - «Позивач»)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
підприємства «ЕРІДАН» (надалі також -
«Відповідач») про стягнення збитків
(неодержаного прибутку) в розмірі 1 291
871 гривня 14 копійок.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 10
червня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ" (покупець) та
Приватним підприємством "ЕРІДАН"
(продавець) укладено Договір
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Насобіною Г.О.,
зареєстрований за № 1579, відповідно до
якого продавець передав у власність
покупцеві нежитлове офісне приміщення
загальною площею 326,9 кв.м., що
знаходиться на першому та другому
поверсі в будівлі №4-Г (чотири літера
"Г") по вулиці Григорія Андрющенка у
Шевченківському районі міста Києва, що
складає 7/100 частин від нежилих
приміщень в будівлі. Відповідно до п. 3.1
договору покупець зобов'язався
сплатити продавцеві 5 099 640,00 грн. разом з
ПДВ, з урахуванням п. 3.2. цього Договору,
наступним чином: перша частина - сума у
розмірі 4 132 112,40 грн. буде сплачена
покупцем протягом 3-х робочих днів з
дати укладання цього Договору; друга
частина - сума в розмірі 459 123,60 грн. буде
сплачена покупцем протягом 3-х робочих
днів з дати підписання сторонами Акту
прийому-передачі приміщення, який буде
засвідчувати фактичну передачу
приміщення та готовність приміщення
для його цільового використання. На
виконання умов Договору покупець
сплатив продавцю 4 132 112,40 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1 від 14.06.2010р. Як вбачається з Розділу 6
договору продавець зобов'язаний в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, звільнити приміщення від
майна та передати покупцю приміщення
не пізніше трьох робочих днів з моменту
підписання Акту прийому-передачі
приміщення та повного розрахунку за
цим Договором; виконати своєчасно та
належним чином весь перелік робіт,
наведений у Додатку № 2 до цього
договору. Пунктом 3 Додатку № 2 до
договору передбачено, що всі
вищезазначені роботи будуть
починатися продавцем одночасно і
максимальний строк їх завершення
встановлюється через чотири
календарних місяці з дати
перерахування першої частини коштів за
договором. Отже, продавець станом на
15.10.2010р. був зобов'язаний виконати весь
перелік робіт, зазначений в Додатку № 2
до договору від 10.10.2010р. Проте, станом на
15.10.2010 року зазначений перелік робіт
Відповідачем виконано не було.

10.10.2010 року між Позивачем та ТОВ
«Айсберг Груп» укладено Попередній
договір оренди, відповідно до якого
сторони попереднього договору
домовились до 01.11.2010 року укласти
договір оренди Приміщень. Однак,
зазначений договір оренди Позивачем не
був укладений саме через невиконання
Відповідачем свого обов'язку по
виконанню переліку робіт у встановлені
Договором купівлі-продажу від 10.06.2010
строки та неготовність Приміщень до їх
цільового використання.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем
своїх зобов'язань за Договором, Позивач
у листопаді 2010 року був змушений
звернутися за захистом порушеного
права до Господарського суду міста
Києва з позовом про зобов'язання
Відповідача передати йому приміщення
за Договором купівлі-продажу від 10.06.2010
року. Так, Рішенням Господарського суду
міста Києва від 24.01.2011 р. у справі №36/448,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 08.06.212 р.,
позовні вимоги задоволено частково,
зобов'язано Відповідача передати
Позивачу приміщення загальною площею
326,9 кв.м., що знаходиться на першому та
другому поверсі в будівлі № 4 Г (чотири
літера "Г") по вулиці Григорія
Андрющенка у Шевченківському районі
міста Києва, що складає 7/100 частин від
нежилих приміщень в будівлі, згідно
договору купівлі-продажу частини
приміщень, укладеного 10.06.2010 р. 06.07.2012
року Позивачем були отримані Накази
Господарського суду міста Києва про
примусове виконання рішення від 24.01.2011
р. У зв'язку з невиконанням
Відповідачем у добровільному порядку
Наказу від 06.07.2012 року про передачу
Приміщень, він був виконаний у
примусовому порядку тільки 19 березня
2013 року (складено Акт вилучення у
боржника предметів, зазначених у
рішенні суду та передачі їх стягувачу).
В зазначеному Акті вказано на те, що в
приміщеннях № 15, № 16, № 8, № 9 на другому
поверсі загальною площею 154,5 кв.м.
ремонтні роботи, передбачені умовами
Договору купівлі-продажу від 10.06.2010
року, не виконані і дані приміщення для
використання не придатні.

Отже, представник Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» зазначає, що
за період з 16.10.2010 року по 01.01.2013 року
Позивач був позбавлений можливості
використовувати Приміщення в повному
обсязі у своїй господарській
діяльності, а саме: здавати його оренду,
що призвело до завдання йому збитків у
вигляді неодержаного прибутку - суми
орендної плати, яку б міг отримати
Позивач, якщо Відповідач виконав свій
обов'язок щодо здійснення обумовлених
Договором робіт та передачі Позивачу
Приміщення готовим для його
використання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 18.10.2013 р. порушено провадження у
справі № 910/20105/13, розгляд справи
призначено на 06.11.2013 р.

06.11.2013 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
представника позивача надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі, а саме: письмове підтвердження
того, що у провадженні господарських
судів України або іншого органу, який в
межах своєї компетенції вирішує спір,
немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та не має рішення цих органів з
такого спору.

06.11.2013 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
представника відповідача на виконання
вимог ухвали суду про порушення
провадження у справі надійшло письмове
підтвердження того, що у провадженні
господарських судів України або іншого
органу, який в межах своєї компетенції
вирішує спір, немає справи зі спору між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав та не має рішення цих
органів з такого спору, та відзив на
позовну заяву, відповідно до якого
Відповідач заперечує проти
задоволення позовних вимог в повному
обсязі, оскільки, зважаючи на обов'язок
Продавця звільнити приміщення від
майна та передати приміщення Покупцю
не пізніше трьох робочих днів з моменту
підписання акту прийому-передачі
приміщення та повного розрахунку,
Попередній договір оренди є таким, що
вчинений без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювались цим
правочином, тобто фіктивнім. Також,
Відповідач просить Суд здійснювати
фіксування судового процесу за
допомогою технічних засобів.

Крім того, 06.11.2013 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від представника відповідача надійшла
заява про застосування господарським
судом при прийнятті рішення по справі
№ 910/20105/13 п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі чого визнати недійсним з
моменту укладання Попередній договір
оренди, укладений 01.10.2010 року між ТОВ
"АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ" та ТОВ "АЙСБЕРГ
ГРУП", у зв'язку з тим, що даний Договір є
фіктивним, оскільки укладений без
наміру створення правових наслідків.

06.11.2013 року в судове засідання з'явились
представники сторін та надали суду
усні пояснення. Представник
відповідача в судовому засіданні
заявив усне клопотання про залучення
до участі в справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні Позивача,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Айсберг Груп".

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вислухавши представників
сторін, керуючись статтею 27
Господарського процесуального кодексу
України, прийшов до висновку щодо
відмови в задоволенні усного
клопотання Відповідача про залучення
до участі в справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні Позивача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айсберг Груп". Також,
Представник відповідача проти позову
заперечив та зазначив, що між сторонами
був укладений Договір купівлі-продажу
частини нежитлових приміщень з
додатками №№ 1, 2 до нього, умови якого
Відповідачем виконані в повному
обсязі, а Позивачем - частково, а саме:
не сплачено на користь Приватного
підприємства "Ерідан" - 459 123, 60 грн., що
підтверджується постановою Київського
апеляційного господарського суду від
31.10.2013 року у справі № 5011-27/16537-2012.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.11.2013 року відкладено розгляд
спарив на 20.11.2013 року у зв'язку з
витребуванням додаткових доказів по
справі, задоволенням клопотання
Відповідача про фіксацію судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

13.11.2013 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
представника відповідача надійшли
додаткові докази по справі, а саме:
копія постанови Київського
апеляційного господарського суду м.
Києва від 31.10.2013 року по справі №
5011-27/16537-2012, якою встановлено факт
наявності заборгованості ТОВ
"АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ" перед ПП
"Ерідан" за Договором купівлі-продажу
частини нежитлових приміщень від 10.06.2010
року, у розмірі 459 123, 60 грн.; копія
ухвали Господарського суду м. Києва від
20.05.2013 року у справі № 36/448 та копія
Листа ТОВ "АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ" від
21.03.2013 року № 26;копія Договору оренди
нежилих приміщень та утримання
орендованого нерухомого майна й
надання комунальних послуг № 1 від
27.04.2012 року та Акт прийому-передачі
приміщень першого поверху будівлі,
розташованої за адресою: м. Київ, вул.
Андрющенка, 4г, згідно з Договором № 1
від 27.04.2012 року.

20.11.2013 року від представника позивача
через загальний відділ діловодства
суду (канцелярію) надійшли письмові
пояснення по суті спору з відповідними
додатками та клопотання про
витребування у ПП "Ерідан" та ТОВ
"Європейський альянс" додаткових
доказів по справі - належним чином
завіреної копії Договору оренди,
укладеного ними у липні 2011 року, та
платіжні документи для підтвердження
здійснення оплат за зазначеним
Договором.

20.11.2013 року в судове засідання з'явились
представники сторін та надали усні
пояснення по суті спору. Представник
позивача в судовому засіданні
підтримав клопотання про витребування
у ПП "Ерідан" та ТОВ "Європейський
альянс" додаткових доказів по справі
для підтвердження факту неправомірної
поведінки Відповідача. Крім того,
представник позивача, посилаючись на
положення ст. 22 Цивільного кодексу
України, зазначив, що якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв'язку з цим
доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.11.2013 року відкладено розгляд
справи на 04.12.2013 року у зв'язку з
задоволенням клопотання Позивача та
витребуванням додаткових доказів по
справі.

04.12.2013 року в судове засідання з'явились
представники сторін. Представник
відповідача та Товариство з обмеженою
відповідальністю "Європейський альянс"
вимоги ухвали суду від 20.11.2013 року не
виконали та не надали оригінал для
огляду та належним чином завірену
копію Договору оренди, укладеного між
ПП "Ерідан" та ТОВ "Європейський альянс"
у липні 2011 року, та платіжні документи
для підтвердження здійснення оплат за
зазначеним Договором. Представник
відповідача в судовому засіданні надав
усні пояснення щодо невиконання вимог
суду у зв'язку з перебуванням директора
ПП "Ерідан" у відпустці. Представник
позивача в судовому засіданні подав
письмове клопотання про продовження
строків розгляду спору на 15 діб.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
неподанням витребуваних судом
документів, поданим клопотанням
Позивача про продовження строків
розгляду спору, Ухвалою Господарського
суду м. Києва від 04.12.2013 року відкладено
розгляд справи на 25.12.2013 року.

04.12.2013 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Європейський альянс"
письмові пояснення, в яких зазначено,
що не представляється можливим надати
копію Договору оренди від липня 2011 року
через його відсутність.

23.12.2013 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
представника Відповідача письмові
пояснення з приводу неможливості
подання суду документів, в яких
зазначено, що при ретельній перевірці
наявних на підприємстві реєстрів
договорів, не виявилось договору
оренди,укладеного між ПП «Ерідан» та
ТОВ "Європейський альянс" у липня 2011
року.

Також, 23.12.2013 року через загальний
відділ діловодства суду отримано від
представника Відповідача Клопотання
про долучення до матеріалів справи
постанови Вищого господарського суду
України від 20.14.2013 року по справі №
5011-27/16537-2012, якою встановлено факт
наявності заборгованості Позивача
перед Відповідачем за Договором
купівлі-продажу частини нежитлових
приміщень від 10.06.2010 року у розмірі 459
123,60 грн.

У зв'язку з перебуванням судді Чинчин
О.В. у відпустці, Розпорядженням В.о.
Голови Господарського суду м. Києва від
25.12.2013 року справу № 910/20105/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ" до Приватного підприємства
"ЕРІДАН" про стягнення збитків
(неодержаного прибутку) в розмірі 1 291,
871, 14 грн., передано для розгляду судді
Любченко М.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 року справу № 910/20105/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ" до Приватного підприємства
"ЕРІДАН" про стягнення збитків
(неодержаного прибутку) в розмірі 1 291,
871, 14 грн. прийнято до провадження
суддею Любченко М.О., розгляд справи
призначено на 22.01.2014 року.

У зв'язку з виходом судді Чинчин О.В. з
відпустки, Розпорядженням Голови
Господарського суду м. Києва від 22.01.2014
року справу № 910/20105/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ" до Приватного підприємства
"ЕРІДАН" про стягнення збитків
(неодержаного прибутку) в розмірі 1 291,
871, 14 грн., передано для розгляду судді
Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 року справу № 910/20105/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ" до Приватного підприємства
"ЕРІДАН" про стягнення збитків
(неодержаного прибутку) в розмірі 1 291,
871, 14 грн. прийнято до провадження
суддею Чинчин О.В., розгляд справи
призначено на 22.01.2014 року.

В судовому засіданні 22.01.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви в повному
обсязі. Представник Відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив з
підстав, викладених в Відзиві на
позовну заяву та письмових поясненнях.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22 січня 2014 року, на
підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

10 червня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ" (покупець) та
Приватним підприємством "ЕРІДАН"
(продавець) укладено Договір
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Насобіною Г.О.,
зареєстрований за № 1579, відповідно до
пункту 1.1. якого продавець передав у
власність покупцеві нежитлове офісне
приміщення загальною площею 326,9 кв.м.,
що знаходиться на першому та другому
поверсі в будівлі №4-Г (чотири літера
"Г") по вулиці Григорія Андрющенка у
Шевченківському районі міста Києва, що
складає 7/100 частин від нежилих
приміщень в будівлі.

Відповідно до п. 1.2 Договору, план-схема
приміщення, що відчужується, складена
на підставі Технічного паспорту на
нежитловий будинок (приміщення),
виготовленого станом на 25.03.2010p.,
основні характеристики та повний
перелік робіт, що необхідно виконати
продавцю по приміщенню, наводяться у
Додатку № 1 та у Додатку № 2 до цього
Договору, що становлять невід'ємну
частину даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень, між сторонами було укладено
Додаток № 1 та Додаток № 2 до
зазначеного договору купівлі-продажу
частини нежилих приміщень.

Пунктом 3.1 договору визначено, покупець
зобов'язується сплатити продавцеві 5 099
640,00 грн. разом з ПДВ, з урахуванням п. 3.2.
цього Договору, наступним чином:

- перша частина - сума у розмірі 4 132
112,40 грн. буде сплачена покупцем
протягом 3-х робочих днів з дати
укладання цього Договору;

- друга частина - сума в розмірі 459
123,60 грн. буде сплачена покупцем
протягом 3-х робочих днів з дати
підписання сторонами Акту
прийому-передачі приміщення, який буде
засвідчувати фактичну передачу
приміщення та готовність приміщення
для його цільового використання.

Відповідно до Розділу 6 договору,
продавець зобов'язаний в порядку та на
умовах, визначених цим договором,
звільнити приміщення від майна та
передати покупцю приміщення не пізніше
трьох робочих днів з моменту
підписання Акту прийому-передачі
приміщення та повного розрахунку за
цим Договором; виконати своєчасно та
належним чином весь перелік робіт,
наведений у Додатку № 2 до цього
договору.

Пунктом 3 Додатку № 2 до договору
передбачено, що всі вищезазначені
роботи будуть починатися продавцем
одночасно і максимальний строк їх
завершення встановлюється через
чотири календарних місяці з дати
перерахування першої частини коштів за
договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
жовтня 2010 року між Позивачем та ТОВ
«Айсберг Груп» укладено Попередній
договір, відповідно до пункту 1.1. якого
сторони домовились укласти до 01
листопада 2010року Договір оренди на
наступних умовах: « 1.1 в порядку та на
умовах, визначених Договором,
Орендодавець передає за плату
Орендареві у строкове користування, а
Орендар приймає у строкове
користування нежилі офісні приміщення,
що визначені у Договорі та
зобов'язується сплачувати
Орендодавцеві орендну плату. 1.2.
Приміщення, що орендуються, належать
Орендодавцеві на праві приватної
власності на підставі Договору
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень, посвідченого 10 червня 2010
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
Насобіною Г.О. за реєстровим номером
1579».

02 грудня 2010 року між Позивачем та ТОВ
«Айсберг Груп» укладено Додаткову
угоду № 1 до Попереднього договору від
01.10.2010 року, відповідно до якої сторони
погодились припинити дію Попереднього
договору від 01 жовтня 2010 року в зв'язку
з неможливістю укладення Договору
оренди нежитлових приміщень,
розташованих у будівлі № 4-Г по вулиці
Григорія Андрющенка у Шевченківському
районі міста Києва, через неготовність
зазначених приміщень до їх
використання.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що у зв'язку з
невиконанням Відповідачем своїх
зобов'язань за Договором, Позивач у
листопаді 2010 року був змушений
звернутися за захистом порушеного
права до Господарського суду міста
Києва з позовом про зобов'язання
Відповідача передати йому приміщення
за Договором купівлі-продажу від 10.06.2010
року. Так, Рішенням Господарського суду
міста Києва від 24.01.2011 р. у справі №36/448,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 08.06.212 р.,
позовні вимоги задоволено частково,
зобов'язано Відповідача передати
Позивачу приміщення загальною площею
326,9 кв.м., що знаходиться на першому та
другому поверсі в будівлі № 4 Г (чотири
літера "Г") по вулиці Григорія
Андрющенка у Шевченківському районі
міста Києва, що складає 7/100 частин від
нежилих приміщень в будівлі, згідно
договору купівлі-продажу частини
приміщень, укладеного 10.06.2010 р. 06.07.2012
року Позивачем були отримані Накази
Господарського суду міста Києва про
примусове виконання рішення від 24.01.2011
р. У зв'язку з невиконанням
Відповідачем у добровільному порядку
Наказу від 06.07.2012 року про передачу
Приміщень, він був виконаний у
примусовому порядку тільки 19 березня
2013 року (складено Акт вилучення у
боржника предметів, зазначених у
рішенні суду та передачі їх стягувачу).
В зазначеному Акті вказано на те, що в
приміщеннях № 15, № 16, № 8, № 9 на другому
поверсі загальною площею 154,5 кв.м.
ремонтні роботи, передбачені умовами
Договору купівлі-продажу від 10.06.2010
року, не виконані і дані приміщення для
використання не придатні.

Отже, представник Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» зазначає, що
за період з 16.10.2010 року по 01.01.2013 року
Позивач був позбавлений можливості
використовувати Приміщення в повному
обсязі у своїй господарській
діяльності, а саме: здавати його оренду,
що призвело до завдання йому збитків у
вигляді неодержаного прибутку - суми
орендної плати, яку б міг отримати
Позивач, якщо Відповідач виконав свій
обов'язок щодо здійснення обумовлених
Договором робіт та передачі Позивачу
Приміщення готовим для його
використання.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу
України, способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу
України встановлено, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 22 Цивільного
кодексу України, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є:

1). втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2). доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

В силу статті 224 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також
неодержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 623
Цивільного кодексу України, боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Таким чином, Суд зазначає, що
загальними підставами для настання
цивільно-правової відповідальності за
завдані збитки є наявність складу
правопорушення, а саме: наявність
збитків; протиправна поведінка
заподіювача; причинний зв'язок між
збитками та протиправною поведінкою
заподіювача; вина. Відсутність
будь-якого з цих елементів виключає
відповідальність у вигляді стягнення
шкоди (збитків), якщо інше не
передбачено законом.

Між тим, упущеною вигодою є ті втрати,
яких фактично зазнала особа внаслідок
порушення цивільного права та
інтересу, тобто ті доходи, які особа
могла б отримати, якби управнена
сторона не порушила її прав. При
обчисленні розміру упущеної вигоди має
значення достовірність (реальність)
тих доходів, які потерпіла особа
передбачала отримати за звичайних умов
цивільного обороту.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Суд не погоджується з твердженнями
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ», викладеними в позовній
заяві, про те, що за період з 16.10.2010 року
по 01.01.2013 року Позивач був позбавлений
можливості використовувати Приміщення
в повному обсязі у своїй господарській
діяльності, а саме: здавати його оренду,
що призвело до завдання йому збитків у
вигляді неодержаного прибутку - суми
орендної плати, яку б міг отримати
Позивач, якщо Відповідач виконав свій
обов'язок щодо здійснення обумовлених
Договором робіт та передачі Позивачу
Приміщення готовим для його
використання, з огляду на наступне.

Укладений між сторонами по справі
договір є договором купівлі-продажу, а
відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глави 54 Цивільного
кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Як вбачається з матеріалів справи, у
листопаді 2012 року Приватне
підприємство "Ерідан" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест
консалтинг" про стягнення 463 054, 45 грн., з
яких: 459 123, 60 грн. - сума заборгованості,
459, 12 грн. - сума інфляційних втрат та 3 471,
73 грн. - сума трьох відсотків річних. В
обґрунтування вимог позивач зазначав,
що відповідач в порушення умов
укладеного між ними договору
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень від 10.06.2010р. не здійснив
повного розрахунку за придбане згідно
вказаного договору майно.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 18.02.2013р. у справі № 5011-27/16537-2012
в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю. При цьому,
господарський суд виходив з того, що на
момент звернення позивача до суду з
позовом у даній справі строк виконання
відповідачем грошового зобов'язання зі
сплати другої частини вартості
придбаних за вказаним договором
нежитлових приміщень в розмірі 459 123, 60
грн. не настав та порушеного права
позивача по сплаті відповідачем
зазначеної суми заборгованості не
існувало, оскільки акт
приймання-передачі приміщення, який би
засвідчував фактичну передачу
приміщення та готовність приміщення до
його цільового використання,
передбачений умовами договору
купівлі-продажу від 10.06.2010р., між
сторонами не підписано, а в матеріалах
справи відсутні докази як виконання
позивачем свого договірного обов'язку
з введення будівлі в експлуатацію, так
і отримання та передачі відповідачу
зареєстрованого Держархбудінспекцією
Сертифікату відповідності.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 31.10.2013р. у
справі №5011-27/16537-2012 апеляційну скаргу
ПП "Ерідан" задоволено частково.
Рішення Господарського суду м. Києва
від 18.02.2010р. скасовано. Позовні вимоги
задоволено частково, а саме: стягнуто з
ТОВ "Агроінвест консалтинг" на користь
ПП "Ерідан" 459 123, 60 грн. За висновком
суду апеляційної інстанції декларація
про готовність об'єкта до експлуатації
надсилалась відповідачу, приміщення
були передані відповідачу, ремонтні
роботи в них виконані, однак відповідач
взяті на себе зобов'язання з оплати
другої частини вартості придбаного за
договором купівлі-продажу від 10.06.2010р.
нежитлового офісного приміщення в
розмірі 459 123,60 грн. не виконав.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24 грудня 2013 року у справі
№5011-27/16537-2012 касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест
консалтинг" залишено без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 31.10.2013р. у
справі № 5011-27/16537-2012 - без змін.

Відповідно до частини 2 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Так, Постановою Вищого господарського
суду України від 24 грудня 2013 року у
справі №5011-27/16537-2012 встановлено
наступне.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24.01.2011р. у справі №36/448,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 08.06.2012р.,
зобов'язано Приватне підприємство
«ЕРІДАН» передати Товариству з
обмеженою відповідальністю
«АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» приміщення
загальною площею 326,9 кв.м., що
знаходиться на першому та другому
поверхах в будівлі № 4-Г по вулиці Г.
Андрющенка у Шевченківському районі
міста Києва, що складає 7/100 частин від
нежилих приміщень в будівлі, згідно
договору купівлі-продажу частини
приміщень, укладеного 10.06.2010р.

На виконання вказаного рішення
Господарського суду міста Києва
Приватне підприємство «ЕРІДАН» 11.06.2012р.
на адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» направило акт
приймання-передачі приміщень від
08.06.2012р., який не був підписаний ТОВ
«АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ». Як стверджує
ТОВ «АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ»,
непідписання ним зазначеного акту було
обумовлене тим, що Приватне
підприємство «ЕРІДАН» не виконало в
повному обсязі робіт, передбачених
додатком № 2 до договору, у зв'язку з чим
всі приміщення не були готові до їх
цільового використання. В свою чергу,
ТОВ «АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» направило
на адресу ПП «ЕРІДАН» власний
примірник акту приймання-передачі
приміщення з урахуванням недоліків
технічного стану спірного приміщення,
який також не був підписаний ПП
«ЕРІДАН».

19.03.2013р. державним виконавцем відділу
ДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києва під час
примусового виконання рішення
господарського суду міста Києва від
24.01.2011р. у справі № 36/448 складено акт
вилучення у боржника предметів,
зазначених у вказаному рішенні суду, та
передачі їх стягувачу № 1, відповідно
до якого придбані ТОВ «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» за договором
купівлі-продажу від 10.06.2010р. нежитлові
приміщення були передані державним
виконавцем від Приватного
підприємства "Ерідан" Товариству з
обмеженою відповідальністю
"АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ".

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києва від
28.03.2013р. виконавче провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду м. Києва № 26/448 від
06.07.2012р. закінчено у зв'язку з фактичним
виконання рішення суду.

При цьому, зауваження державного
виконавця щодо технічного стану
приміщень, які містить зазначений акт,
спростовуються встановленими судом
апеляційної інстанції обставинами та
наявними в матеріалах справи доказами,
а саме: належним чином завіреними
копіями договору підряду на ремонт
приміщення № 1/10-30 від 30.08.2010р.,
укладеного між ПП «ЕРІДАН», як
замовником, та ТОВ "Аксент-Транс", як
підрядником, та додатком № 1 до нього -
локальним кошторисом № 2-1-1 на
будівельно-монтажні роботи по ремонту
нежитлових офісних приміщень
загальною площею 326,9 кв.м., що
знаходяться на першому та другому
поверхах в будівлі № 4-Г по вулиці Г.
Андрющенка у Шевченківському районі
міста Києва, а також актом приймання
виконаних будівельних робіт від
30.08.2011р.

Зазначені докази були досліджені
апеляційним господарським судом, на
підставі яких судом встановлено, що всі
будівельні роботи, передбачені
додатком № 2 до укладеного між
сторонами у справі договору
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень від 10.06.2010р., були виконані ПП
«ЕРІДАН» в повному обсязі, а саме:
здійснено внутрішнє оздоблення
приміщень, електромонтажні,
каналізаційні роботи, роботи з
влаштування системи гарячого та
холодного водопостачання, системи
вентиляції та кондиціювання тощо.

Крім того, відповідно до абз. 4 п. 6.1.
Договору продавець зобов'язаний ввести
будівлю в експлуатацію у встановленому
чинним законодавством порядку та
надати покупцю завірену належним чином
копію зареєстрованого
Держархбудінспекцією Сертифіката
відповідності в строк до 30.09.2010р. У
випадку невиконання даного обов'язку
покупець має право затримати термін
оплати суми в розмірі 459 123,60 грн. та
відмовитись від підписання акту
прийому-передачі приміщення на строк,
пропорційний строку затримки надання
йому зазначеного сертифіката
відповідності.

У зв'язку з цим судом апеляційної
інстанції встановлено, що Декларація
про готовність об'єкта - офісного
центру і пункту технічного
обслуговування автомобілів на вул.
Г.Андрющенка, 4-Г у Шевченківському
районі м. Києва до експлуатації була
зареєстрована Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві 10.06.2011р. за № КВ5. Копія
зазначеної декларації була направлена
ПП «ЕРІДАН» на адресу ТОВ «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» 03.07.2012р. разом з претензією,
що підтверджується описом вкладення у
цінний лист від 03.07.2012р. та фіскальним
чеком УДПЗ "Укрпошта" від 03.0.2012р. Згідно
зворотного повідомлення № 815 до
цінного листа зазначений цінний лист
отримано уповноваженим представником
ТОВ «АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» 05.07.2012р.

Судом апеляційної інстанції на
підставі заяви від 30.10.2013р. Хорт С.В., в
минулому директора ПП "Ерідан",
посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Кухаренко В,М. та зареєстрованою
в реєстрі за № 2968, також встановлено, що
після вводу об'єкту в експлуатацію
директор ПП "Ерідан" особисто передала
директору ТОВ "Агроінвест Консалтинг"
Рішняк В.М, завірену належним чином
копію Декларації про готовність
об'єкту до експлуатації,
зареєстрованої Інспекцією ДАБК в місті
Києві 10.06.2011р. за № КВ 4, що
підтверджується відбитком штампу ТОВ
"Агроінвест Консалтинг" на
супровідному листі ПП "Ерідан"
адресованому директору ТОВ "Агроінвест
Консалтинг" Рішняк В.М. від 21.07.2011р.

Враховуючи викладене, колегія суддів
касаційної інстанції прийшла до
висновку, що апеляційний господарський
суд, встановивши обставини, які
свідчать про те, що Декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
надсилалась відповідачу, нежитлові
приміщення на першому та другому
поверхах в будівлі № 4-Г по вулиці
Г.Андрющенка у Шевченківському районі
міста Києва були передані ТОВ
«АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ», ремонтні
роботи в них виконані, однак ТОВ
«АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» взяті на себе
зобов'язання з оплати другої частини
вартості нежитлового офісного
приміщення сума в розмірі 459 123,60грн. не
виконало.

Таким чином, враховуючи вищевикладені
положення норм чинного законодавства
України та встановлення в Постанові
Вищого господарського суду України 24
грудня 2013 року у справі №5011-27/16537-2012
факту невиконання Товариством з
обмеженою відповідальністю
«АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ» своїх
зобов'язань за Договором
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень в частині сплати 459 123,60грн.,
Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» до Приватного
підприємства «ЕРІДАН» про стягнення
збитків (неодержаного прибутку) в
розмірі 1 291 871 гривня 14 копійок є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Що стосується Заяви Приватного
підприємства «ЕРІДАН» про
застосування господарським судом при
прийнятті рішення по справі № 910/20105/13 п.
1 ч. 1 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі чого визнати недійсним з
моменту укладання Попередній договір
оренди, укладений 01.10.2010 року між ТОВ
"АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ" та ТОВ "АЙСБЕРГ
ГРУП", Суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд,
приймаючи рішення, має право визнати
недійсним повністю чи у певній частині
пов'язаний з предметом спору договір,
який суперечить законодавству.

Як вбачається з позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ», предметом розгляду даного
спору є стягнення збитків
(неодержаного прибутку) в розмірі 1 291
871 гривня 14 копійок у зв'язку, на думку
Позивача, невиконанням Відповідачем
зобов'язань за Договором
купівлі-продажу частини нежилих
приміщень в частині виконання переліку
робіт встановлених Договором та
неготовності приміщень до
використання.

Таким чином, Суд зазначає, що оскільки
Приватне підприємство «ЕРІДАН» не є
стороною Попереднього договору оренди,
укладеного 01.10.2010 року між ТОВ
"АГРОІНВЕСТ КОНСАЛТИНГ" та ТОВ "АЙСБЕРГ
ГРУП", а тому клопотання Відповідача, в
порядку частини 1 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України, про визнання недійсним
Попереднього договору оренди не
підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що пунктом 5
Постанови №9 від 06.11.2009р. Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
визначено, що вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним та
про застосування наслідків недійсного
правочину може бути заявлена як однією
із сторін правочину, так і іншою
заінтересованою стороною, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Тобто, у разі якщо, на думку Приватного
підприємства «ЕРІДАН», Попередній
договір оренди, укладений 01.10.2010 року,
порушує права та законні інтереси
Приватного підприємства «ЕРІДАН»,
Відповідач має право оскаржити даний
Договір у відповідному суді,
враховуючи суб'єктний склад
правовідносин.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОІНВЕСТ
КОНСАЛТИНГ» - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання
повного тексту рішення: 24 січня 2014 року.

Cуддя
О.В. Чинчин