РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.
Справа № 924/1112/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

суддів
Демидюк О.О.

суддів
Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання Дика
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільського міського
відділу УМВС України в Хмельницькій
області, м. Кам'янець-Подільський на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 24.10.13р. у
справі № 924/1112/13 (суддя Олійник Ю.П. )

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд" м.
Кам'янець-Подільський

до Кам'янець-Подільського міського
відділу УМВС України в Хмельницькій
області, м. Кам'янець-Подільський

про стягнення 257456,50 грн., у т. ч. 199999,20
грн. заборгованості, 15457,47 грн. пені,
23999,90 грн. інфляційні витрати, 17999,93 грн.
3% річних.

за участю представників:

позивача - Остафійчук О.О. ( довіреність
від 17.09.2013р.)

відповідача (апелянта) - Мержук В.П.
(довіреність від 10.09.2013р.)

Розпорядженням в.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.01.2014р.,
внесено зміни до складу колегії у
справі №924/1112/13 з підстав зазначених у
розпорядженнні. Колегію суддів
визначено у складі: головуючий суддя
Бригинець Л.М., суддя Демидюк О.О., суддя
Савченко Г.І.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 24.10.2013р. у
справі № 924/1112/13 (суддя Олійник Ю.П.)
частково задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Поділля-Трансбуд"
м. Кам'янець-Подільський до
Кам'янець-Подільського міського
відділу УМВС України в Хмельницькій
області, м. Кам'янець-Подільський про
стягнення 257456,50 грн., у т. ч. 199999,20 грн.
заборгованості, 15457,47 грн. пені, 23999,90
грн. інфляційних витрат, 17999,93 грн. 3%
річних. Вирішено стягнути з
Кам'янець-Подільського міського
відділу УМВС України в Хмельницькій
області, м. Кам'янець-Подільський (вул.
Шевченко, 27, код 08676240) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд" м.
Кам'янець-Подільський (вул. Князів
Коріатовичів, 37А, код 33468780) 92298,14грн.
(дев'яносто дві тисячі двісті
дев'яносто вісім гривень 14 коп.)
основного боргу, 8500,54грн. ( вісім тисяч
п'ятсот гривень 54 коп. ) інфляційних
витрат, 8299,25грн. ( вісім тисяч двісті
дев'яносто дев'ять гривень 25 коп. ) 3%
річних, 2181,96 грн. ( дві тисячі сто
вісімдесят одна гривня 96 коп. )
відшкодування сплаченого судового
збору.

Не погодившись з вказаним рішенням
відповідач звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Хмельницької області від 24.10.2013р. у
справі № 924/1112/13 та прийняти нове
рішення, яким відмовити повністю у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд".

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що
оскаржуване рішення суду першої
інстанції прийняте за неповного
з"ясування обставин, що мають значення
для справи та з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, судом першої інстанції
безпідставно задоволено клопотання
позивача про відновлення строку
позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
заперечує доводи відповідача,
викладені в апеляційній скарзі.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв"язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
06.10.2008р. Кам'янець-Подільський міський
відділ УМВС України в Хмельницькій
області (відповідач, замовник) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд" (позивач, підрядник)
уклали договір підряду №45 г/п, згідно
якому позивач зобов'язується власними
силами та засобами або з їх залученням
виконати будівельні роботи, обсяг яких
зазначається у кошторисі, який є
невід'ємною частиною договору, а
відповідач, як замовник, зобов'язується
сплатити вартість виконаних робіт по
цінах, зазначених у кошторисі.

Згідно з п. 2.1 договору загальна
вартість робіт разом з ПДВ становить
299000,00грн.

Відповідно до п.3.2 договору документом,
який свідчить про виконання та
приймання робіт, є акт приймання
виконаних робіт, який стає невід'ємною
частиною договору з моменту підписання
.

Згідно з п.3.1.2 договору кошти
перераховуються підряднику протягом 5
днів після приймання і підписання акту
виконаних робіт представником
замовника.

Зведений кошторисний розрахунок
будівництва від 15.09.2008р. на суму 299000грн.
підписаний сторонами.

Згідно пункту 4.1.3 договору замовник
зобов"язується повністю здійснити
оплату за виконані підрядником роботи
в договірних цінах, не пізніше як через
п"ять днів після підписання сторонами
акту прийому - здачі робіт.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у
разі порушення замовником п.4.1.3 (строки
проведення розрахунків) він сплачує
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний день прострочення
неоплачених робіт по договірній ціні.

В підтвердження виконання умов
договору позивачем виконання
будівельних робіт на суму 299998,80грн.,
позивач долучає акти приймання
виконаних робіт за жовтень 2008р. №1 на
суму 92739,60грн. та акти за грудень 2008р.
№2 на суму 7260,00грн. та №3 на суму
199999,20грн., а також довідки про вартість
виконаних робіт за жовтень та дві
довідки за грудень 2008р.

За виконані позивачем роботи
відповідач розрахувався частково на
суму 99999,60 грн., а саме 10.12.2008р. платіжним
дорученням №394 - 92739,60 грн., 26.12.2008р.
платіжним дорученням № 446 - 7260,00 грн. (
а.с. 69).

У зв"язку із неналежним виконанням
відповідачем умов договору договору
підряду щодо оплати виконаних
позивачем робіт, 13.08.2010р. позивач на
адресу відповідача направив претензію
з вимогою у строк до 31.08.2010р. погасити
заборгованість у сумі 199999,20грн.

У відповіді на претензію відповідач
зазначив, що з місцевого бюджету були
виділені кошти на капітальний ремонт
навчально-методичного центру при
Кам'янець - Подільському МВ в сумі
300000грн., які і були спрямовані на оплату
виконаних робіт та пропонував позивачу
в подальшому з питань оплати виконаних
робіт звертатися до депутатського
корпусу.

Листом за №240 від 02.09.2010р. позивач
звернувся до виконавчого комітету
Кам'янець-Подільської міської ради
щодо виділення коштів у 2011р. для оплати
заборгованості по виконаних роботах
згідно акта № 3 приймання виконаних
робіт за грудень 2008 року.

22.10.2010р. за № 2/02-14-2931 від
Кам'янець-Подільської міської ради
отримано відповідь, в якій
повідомлялось, що виділення коштів на
програму спільних дій
Кам'янець-Подільського міськвиконкому
та Кам'янець-Подільського МВ УМВСУ в
Хмельницькій області щодо проведення
на території міста комплексу заходів
по боротьбі зі злочинністю на 2008 рік
можливе при формуванні бюджету на 2011
рік.

Порушення зобов"язань щодо оплати
замовником - Кам'янець-Подільським
міським відділом УМВС України в
Хмельницькій області підряднику -
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд" за виконані роботи
стала підставою звернення останнього
до господарського суду з позовною
заявою, в якій він просив стягнути з
відповідача заборгованість у сумі
199999,20 грн., пеню у сумі 15457,47грн., 3%
річних у сумі 17999,93грн. та інфляційні у
сумі 23999,90грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись з позовною заявою до
господарського суду позивач подав
клопотання про поновлення строків
позовної давності, яке обгрунтовується
тим, що акт виконаних робіт та довідка
про вартість виконаних робіт за
грудень 2008р. підписані у грудні 2008р.
Позивачем 16.08.2010р. направлено
претензію щодо оплати заборгованості,
у відповіді на яку від 31.08.2010р. існуюча
заборгованість не заперечувалась, але
рекомендовано з питань оплати
звертатись до Кам'янець-Подільської
міської ради, яка виділяє кошти на
капітальний ремонт учбово-методичного
центру з міського бюджету.

02.09.2010р. позивач звернувся до виконкому
Кам'янець-Подільської міської ради, яка
у відповіді від 22.10.2010р. повідомила про
те, що повного фінансування у розмірі
490тис.грн. не відбулось, виділення
коштів можливе при формуванні бюджету
на 2011рік.

Враховуючи вказану переписку та те, що
відповідач не заперечив наявність
заборгованості, однак покликався, що
оплату має здійснити
Кам'янець-Подільська міська рада,
позивач вважає поважними причини
пропуску позовної давності.

Відповідач заперечив викладені у
клопотанні доводи позивача в
обгрунтування поважності причин
пропуску строку позовної давності до
вказаних правовідносин та просив суд
застосувати строк позовної давності
та відмовити у задоволенні позову.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України передбачено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

В пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
зазначено, що за змістом частини першої
статті 261 ЦК України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Позовна давність не є інститутом
процесуального права та не може бути
відновлена (поновлена) в разі її спливу,
але за приписом частини п'ятої статті 267
ЦК України позивач вправі отримати
судовий захист у разі визнання
поважними причин пропуску строку
позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин,
тобто наявності обставин, які з
об'єктивних, незалежних від позивача
підстав унеможливлювали або істотно
утруднювали своєчасне подання позову,
вирішується господарським судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням наявних фактичних даних
про такі обставини.

Суд першої інстанції розглянув
клопотання відповідача, викладене у
письмовому відзиві на позовну заяву
про застосування до позовних вимог про
стягнення заборгованості строку
позовної давності та клопотання
позивача про поновлення пропущеного
строку позовної давності з поважних
причин.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. При цьому згідно з ч.1 ст.265 ЦК
України залишення позову без розгляду
не зупиняє перебігу позовної давності.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погоджується колегія суддів, що
подання Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд" позову до
Хмельницького окружного
адміністративного суду про
зобов'язання вчинити певні дії по
погашенню заборгованості не зупиняє
перебігу строку позовної давності,
однак впливає на причини пропуску
позивачем строку позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, при
укладенні договору від 06.10.2008р. №45г/п
сторони не зазначали джерел
фінансування на капітальний ремонт
навчально-методичного центру при
Кам'янець-Подільському відділі УМВС.

Про те, що фінансування відбувалось з
місцевого бюджету
Кам'янець-Подільської міської ради
позивач дізнався після направлення
відповідачу претензії від 13.08.2010р. за №
227 щодо оплати заборгованості. 31.08.2010р.
відповідачем було надано відповідь за
№ 14391/18, в якій існуюча заборгованість
не заперечувалась, але рекомендовано з
питань оплати заборгованості
звертатись до Кам'янець-Подільської
міської ради, оскільки кошти на
капітальний ремонт
навчально-методичного центру при
Кам'янець-Подільському міському
відділі були виділені з міського
бюджету. Листом за №240 від 02.09.2010р.
позивач звернувся до виконавчого
комітету Кам'янець-Подільської міської
ради щодо виділення коштів у 2011р. для
оплати заборгованості по виконаних
роботах згідно акта № 3 приймання
виконаних робіт за грудень 2008 року.
22.10.2010р. за № 2/02-14-2931 від
Кам'янець-Подільської міської ради
отримано відповідь, в якій
повідомлялось, що рішенням сесії
міської ради № 24 від 21.12.2007р.
затверджена "Програма спільних дій
Кам'янець-Подільського міськвиконкому
та Кам'янець-Подільського МВ УМВСУ в
Хмельницькій області щодо проведення
на території міста комплексу заходів
по боротьбі зі злочинністю на 2008 рік",
на виконання якої було заплановано
виділити кошти у сумі 490 тис. грн., однак
повного фінансування не відбулося,
виділення коштів на дану програму
можливе при формуванні бюджету на 2011
рік.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем пропущений строк позовної
давності з поважних причин, а тому
згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України порушене
право позивача підлягає захисту.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду (ст. 846 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов договору підряду
від 06.10.2008р. позивачем виконані
будівельні роботи на суму 299998,80грн., що
підтверджується підписаними сторонами
довідками про вартість виконаних робіт
та актами приймання-передачі виконаних
робіт за жовтень та двома за грудень
2008р.

Відповідач свої зобов'язання за
договором щодо оплати виконаних робіт
виконав частково, перерахувавши
позивачу кошти у розмірі 99999,60грн.,
після чого заборгованість відповідача
за виконані роботи склала 199999,20грн.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач - Кам'янець-Подільський
міський відділ УМВС України в
Хмельницькій області в рахунок
погашення заборгованості передав
позивачу - Товариству з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд" будматеріали на суму
107701,06грн., які зараховані останнім в
рахунок погашення заборгованості за
договором підряду від 06.10.08р., що
підтверджено накладною відповідача №3
від 07.10.08 про передачу позивачу
будматеріалів на суму 11440,70грн. та
довіреністю позивача на одержання
товарно-матеріальних цінностей серії
ААГ №420745, накладною №4 від 08.10.08 по
передачу будматеріалів на суму
91279,94грн. та довіреністю серії ААГ
№420746, накладною №6 від 31.10.08 про
передачу будматеріалів на суму 4980,42грн.
та довіреністю серії ААГ №420824 від
31.10.08р.

З бухгалтерської довідки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Поділля-Трансбуд"
від 21.10.2009р. №339 вбачається, що станом на
01.10.2009р. заборгованість відповідача
складає 92298,14грн. ( а.с. 62).

Відсутність бюджетних коштів не є
підставою для звільнення відповідача
від відповідальності за порушення
договірного зобов"язання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
щодо стягнення основного боргу в цій
частині є обґрунтованими та задоволені
судом першої інстанції правомірно.

Щодо нарахування позивачем пені слід
зазначити наступне.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Позивачем нарахована пеня у розмірі
15457,47грн. за останні 6 місяців
прострочення , виходячи із
заборгованості у розмірі 199999,20грн.
Згідно розрахунку позивача пеня
нарахована за 182 дні і нарахована за ці
дні у 2013році.

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Отже, позивач мав би
нараховувати пеню лише протягом 6
місяців з дня прострочення виконання
відповідачем зобов'язання щодо оплати
вартості виконання робіт (5 днів з
моменту підписання акту
приймання-передачі), тобто з 06.01.09 по
06.07.09. Цей період позивачем до стягнення
не заявлявся.

Враховуючи недотримання позивачем
вимог ч.6 ст. 232 ГК України, у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення пені
судом першої інстанції відмовлено
підставно.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджено заборгованість
відповідача у сумі 92298,14грн.,
підлягають до стягнення інфляційні за
період з вересня 2010р. по липень 2013р.
(загальний індекс інфляції 9,20987488 %) у
розмірі 8500,54грн. та 3% річних за 1095 днів
прострочення (з 03.08.10 по 01.08.13) у розмірі
8299,25грн. Отже, задоволення судом першої
інстанції позовних вимог в цій частині
є правомірним.

Згідно ст.ст. 32-34 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, що судом першої
інстанції не прийнято до уваги усні
заперечення відповідача про те, що
позивач - ТОВ "Будівельна компанія
"Поділля-Трансбуд" порушив пункти 1.1,4.2.1
договору №45г/п від 06.10.2013р., а саме не в
повному обсязі виконав роботи,
зазначені в акті приймання виконаних
робіт за грудень 2008р., слід зазначити.

Матеріали справи не містять будь-яких
доказів, що замовник звертався до
підрядника з претензіями щодо
невиконання чи неналежного виконання
робіт. Отже, заперечення скаржника
(замовника) документально не
підтверджені, а тому судом першої
інстанції не прийняті до уваги
підставно.

Колегія суддів вважає, що приймаючи
оскаржуване рішення, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку та виніс рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Доводи скаржника
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому у суду апеляційної
інстанції відсутні підстави для його
скасування чи зміни та задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101,103, 105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільського міського
відділу УМВС України в Хмельницькій
області, м. Кам'янець-Подільський на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 24.10.13 р. у
справі № 924/1112/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 24.10.13 р. у
справі № 924/1112/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Савченко Г.І.