м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24843/13 22.01.14

За позовом До Про Приватного
акціонерного товариства «Броварське
шляхово-будівельне управління №50»
Служби автомобільних доріг у Київській
області Зобов'язання виконати умови
договору

Суддя Куркотова
Є.Б.

Представники: Від позивача: Від
відповідача: Смірнов О.С. Не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Броварське шляхово-будівельне
управління №50» звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Служби автомобільних доріг
у Київській області про зобов'язання
виконати умови договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору №412Д-13 на
послуги з поточного середнього ремонту
автомобільної дороги від 10.09.2013 позивач
належним чином надав послуги з ремонту
на загальну суму 310 425,60 грн., про що
позивачем було складено, підписано та
надіслано на адресу відповідача
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт на суму 310 425,60 грн., а
також акт №1 на суму 308 768,40 грн. та акт №2
на суму 1 657,20 грн.

Проте відповідач безпідставно
ухиляється від підписання вказаних
актів здачі-приймання виконаних робіт
та довідки про вартість виконаних
будівельних робіт, у зв'язку з чим
позивач просить суд зобов'язати
відповідача виконати умови договору
№412Д-13 від 10.09.2013 в частині підписання
актів та довідки.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 порушено провадження у
справі. Розгляд справи призначено на
22.01.2014.

В судове засідання представник
позивача з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх повністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце судового засідання був належним
чином повідомлений, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
відповідачу ухвали суду від 23.12.2013.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції"в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
-адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.09.2013 між Приватним акціонерним
товариством «Броварське
шляхово-будівельне управління №50»
(Виконавець) та Службою автомобільних
доріг у Київській області (Замовник)
був укладений договір №412Д-13 на послуги
з поточного середнього ремонту
автомобільної дороги, відповідно до
умов якого виконавець зобов'язується у
2013 році надати послуги з поточного
середнього ремонту автомобільної
дороги Т-10-08 Київ-Літочки-Кіпті на
ділянці км. 15+200- км 15+526, Київська
область, а замовник - прийняти та
оплатити такі послуги.

Відповідно до п.3.1. договору ціна цього
договору становить 353 884,80 грн.

Відповідно до п.6.3.1 договору виконавець
зобов'язаний забезпечити надання
послуг у строки, встановлені цим
договором.

Відповідно до п.6.1.2 договору замовник
зобов'язаний приймати надані послуги
згідно з формами акту КБ-2в та КБ-3.

Відповідно до п.4.2 договору Акти (форми
КБ-2в та КБ-3) надання послуг готує
виконавець і передає для підписання
уповноваженому представнику замовника
у строк не пізніше ніж за п'ять днів до
закінчення звітного періоду.
Уповноважений представник замовника
протягом трьох днів перевіряє
реальність акту і підписує його в
частині фактично наданих обсягів
послуг.

Як зазначає позивач, він належним чином
виконав покладені на нього обов'язки за
договором та надав послуги в повному
обсязі, на підставі чого ним були
складені та підписані Акт №1 форми КБ-2в
на суму 308 768,40 грн., Акт №2 форми КБ-2в на
суму 1 657,20 грн. та Довідка про вартість
виконаних будівельних робіт форми КБ-3
на загальну суму 310 425,60 грн. Зазначені
акти за формою КБ-2в та довідку за
формою КБ-3 у кількох примірниках з
підписом позивача із супровідним
листом від 03.12.2013 №281/1 були передані
позивачем через канцелярію
відповідачу 04.12.2013.

Проте позивач в порушення умов п.6.1.2.
договору від підписання актів
здачі-приймання виконаних будівельних
робіт на суму 310 425,60 грн. відмовився.

За таких обставин позивач просить суд
зобов'язати відповідача підписати акти
здачі-приймання виконаних будівельних
робіт за договором на суму 310 425,60 грн.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Договір є договором підряду, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу
України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на те, що він свої обов'язки
за договором виконав у повному обсязі
на суму 308 768,40 грн., однак, відповідач
акти прийняття виконаних будівельних
робіт та довідку про вартість
виконаних будівельних робіт на суму 308
768,40 грн. не підписав.

Вимога позивача про зобов'язання
відповідача прийняти виконані роботи
шляхом підписання Актів
здачі-приймання будівельних робіт
обґрунтована також тим, що вказані акти
були направлені відповідачу, однак
відповідач їх не підписав і не повернув
у строки, передбачені п.4.2. договору.

При цьому, позивач зазначив, що
обов'язок відповідача приймати роботи
шляхом підписання відповідних актів
передбачений умовами п.6.1.2 договору та
вимогами чинного законодавства.

Між тим суд відзначає, що укладений
сторонами договір є підставою для
виникнення у його сторін
господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.

Так, вимоги позивача про зобов'язання
відповідача підписати акти
здачі-приймання виконаних робіт не є
вимогами про виконання зобов'язань за
вищевказаним договором, що виникли в
силу укладення такого договору.
Змістом відповідного зобов'язання є
обов'язок відповідача прийняти та
оплатити виконані роботи та
кореспондуюче цьому обов'язку право
позивача вимагати виконання
відповідного обов'язку.

При цьому, підписання акта
прийому-передачі виконаних робіт не є
зобов'язанням відповідача, яке виникло
в силу вищевказаного договору. Так,
відповідним документом (актом) за
спільним волевиявленням сторін
засвідчується факт передачі виконаних
робіт. Суд не наділений повноваженнями
щодо примушення осіб засвідчувати
відповідні факти.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу ( ч.1 ст.16 Цивільного кодексу
України). За змістом ст. 16 Цивільного
кодексу України, захист цивільних прав
та інтересів судом здійснюється
шляхом: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусового виконання обов'язку в
натурі; зміні правовідношення;
припинення правовідношення;
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. При цьому, зазначеною
нормою визначено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Також способи захисту прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів передбачені ч. ст. 20
Господарського кодексу України.

Однак, вищезазначеними нормами не
передбачено такого способу захисту
прав, як підписання акта
здачі-приймання виконаних будівельних
робіт за договором.

Крім того, колегія суддів наголошує, що
за статтею 6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову. Органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

За приписами ст. 6 Господарського
кодексу України одним із загальних
принципів господарювання є заборона
незаконного втручання органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб у
господарські відносини.

Отже, зобов'язання відповідача
підписати акти здачі-приймання
будівельних робіт не тільки суперечить
встановленим діючим законодавством
способам захисту цивільних прав, а
також є втручанням у господарську
діяльність суб'єкта господарювання, що,
як наслідок, призводить до порушення
його вільного волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Вищого господарського суду
України №18/48пд/2011 від 24.04.2013, №5024/1268/2011
від 23.04.2012, №55/28 від 09.11.2011, №38/204-10 від
24.03.2011 тощо.

Разом з тим, позивач не позбавлений
права в установленому чинним
законодавством порядку вимагати від
відповідача виконання обов'язків у
натурі - прийняти та оплатити роботи,
для чого звернутися до суду з
відповідним позовом про стягнення
заборгованості за виконані згідно
договору роботи.

Під час розгляду такого спору, суд,
враховуючи обставини, що входять в
предмет доказування у такій справі,
зобов'язаний встановити чи має місце
факт виконання відповідної роботи, чи є
мотивована відмова від приймання
виконаних підрядних робіт, чи мав місце
факт повної її оплати.

При цьому, відсутність підписаного
двостороннього акта
приймання-передачі такої роботи не є
перешкодою для захисту суб'єктивного
матеріального права, у разі, якщо суд,
на підставі зібраних у справі та
оцінених у сукупності доказів,
встановить факт виконання позивачем
відповідних зобов'язань - щодо
виконання певної роботи.

Суд також відзначає, що заявлені
позивачем вимоги про зобов'язання
відповідача підписати акти не
призводить до поновлення порушеного
права позивача та, у разі її
задоволення, не може бути виконана у
примусовому порядку, оскільки
відсутній механізм виконання такого
рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відмову у позові, оскільки
предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Дата підписання рішення - 22.01.2014