ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2014 Справа №
901/4260/13За позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ
до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дамар - Групп», м.
про стягнення 35 519,45 грн.
Суддя С.О.
Від позивача - Подпльота О.В.,
довіреність № 6096-О від 20.12.2013 р.,
заступник керівника.
Від відповідача - не з'явився,
повідомлений належним чином.
Суть спору: Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» звернулось до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дамар - Групп» про
стягнення заборгованості за Договором
№ Б/Н від 02.08.2012 р., в розмірі 35 519,45 грн. (26
300, 00 грн. - заборгованість за кредитом; 6
047,46 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 1 751,79 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 1 420,20 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем порушенні зобов'язання за
договором банківського обслуговування
б/н від 02.08.2012 р., у зв'язку з чим, за
останнім склалась заборгованість у
розмірі 35 519,45 грн.
Відповідач у засідання суду двічі не
з'явився, відзив на позовну заяву не
надав, про причини неявки суд не
повідомив, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним чином
- рекомендованою кореспонденцією,
відзив на позовну заяву не надав. При
цьому кореспонденція направлялась на
адресу зазначену у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до п. 3.9.1 постанови Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64
ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.
Таким чином, суд вважає, що відповідач
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Враховуючи наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про те, що
неявка відповідача не перешкоджає
розгляду справи, у зв'язку з чим, справа
розглядається за наявними у неї
матеріалами в порядку статті 75 ГПК
Розгляд справи відкладався відповідно
до ст. 77 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -
02 серпня 2012 року Товариством з
обмеженою відповідальністю «Дамар -
Групп» було підписано заяву про
відкриття поточного рахунку (а.с. 31).
Згідно заяви відповідач приєднався до
«Умов та правил надання банківських
послуг», тарифів банку, що розміщенні в
мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які
разом складають договір банківського
обслуговування № б/н від 02.08.2012 та взяв
на себе зобов'язання виконувати умови
Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи клієнт
- банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інші), що визначено та
врегульовано «Умовами та правилами
банківських послуг».
Відповідно до п. 3.18.1.16 Умов при
укладанні договорів та угод, чи
вчиненні інших дій, що свідчать про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт - банк/інтернет клієнт - банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в будь -
якій іншій формі), банк і клієнт
допускають використання підписів
клієнта у вигляді електронно -
цифрового підпису та/або підтвердження
через пароль, спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.
Статтею 3 Закону України «Про
електронний цифровий підпис»
визначено, що електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки) у разі, якщо:
електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису; під час перевірки
використовувався посилений сертифікат
ключа, чинний на момент накладення
електронного цифрового підпису;
особистий ключ підписувача відповідає
відкритому ключу, зазначеному у
сертифікаті. Електронний підпис не
може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму
або не ґрунтується на посиленому
Згідно п. 3.18.1.1. умов - кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або у письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.
Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо повернення,
сплаті процентів та винагороди (пункт
Пунктом 3.18.1.8 умов передбачено, що
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди клієнт -
банк/інтернет клієнт - банк, а бо у формі
обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь - якій іншій
Відповідно до п. 3.18.1.6 Умов ліміт може
бути змінений банком в односторонньому
порядку, передбаченому умовами і
правилами надання банківських послуг,
у разі зниження надходжень грошових
коштів на поточний рахунок або
настання інших факторів, передбачених
внутрішніми нормативними документами
банку. Підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
у письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи клієнт
- банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).
Розділом 3.18.4 Умов визначено порядок
розрахунків, відповідно до нього за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка). За
період користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (надалі - «період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню»).
Розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0 % річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості. При обнулінні
дебетового сальдо в одну з дат періоду,
в якому дебетове сальдо підлягає
обнулінню, протягом 90 днів з останньої
дати періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, клієнт виплачує
банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24,00 % річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, починаючи з 91-го дня після
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь - якого з
грошових зобов'язань клієнт виплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48 % річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення клієнтом будь - якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права банку на становлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого умовами і правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує пеню у розмірі 0,1315 % від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань. Під
«непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.
Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.
При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.
Відповідно до п. 3.18.2.3.4 умов банк має
право при порушенні клієнтом будь -
якого із зобов'язань, передбаченого
«Умовами, змінити умови кредитування -
вимагати від клієнта дострокового
повернення кредиту, сплати відсотків
за його користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
Позивач свої зобов'язання за договором
виконав належним чином та надав
кредитний ліміт у розмірі 26 300,00 грн., що
підтверджується довідкою №
Проте в порушення умов договору
відповідач не виконав свої
зобов'язання належним чином, у зв'язку з
чим, за ним склалась заборгованість, а
саме6 26 300,00 грн. - заборгованість за
кредитом, 6 047,46 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом та 1
42,20 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом.
Позивачем на адресу відповідача була
від 19.11.2013) з вимогою сплатити
заборгованість, проте вона залишена
відповідачем без відповіді (а .с. 54).
Згідно зі статтею 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Відповідно до частини 1 статті 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного
Згідно з частиною 2 статті 1052
Цивільного кодексу України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Так, відповідно до частини 1 статті 1048
зазначеного Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Статтею 525 Цивільного кодексу України,
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
Виходячи зі змісту ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.
Відповідачем доказів повернення
кредиту у розмірі 26 300,00 грн. суду не
надано, у зв'язку з чим вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.
Також підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо стягнення 6 047,46 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом та 1 420,20 грн. -
заборгованості по комісії за
користування кредитом.
Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором у
розмірі 1 751,79грн.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язань настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.
Поняття неустойки передбачено у ст. 549
ЦК України: штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Відповідно до п. 3.18.5.1 умов при
порушенні клієнтом будь - якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
умовами п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1, 3.18.4.2., 3.18.4.3.,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за
кожний випадок порушення пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3 від суми
заборгованості за кожний день
У пункті 6 статті 232 Господарського
кодексу України зазначено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
Відповідно до п. 3.18.5.4 умов нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. п. 3.18.0.5.1,
3.18.5.2, 3.18.5.3., здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Позивачем розрахована пеня в сумі 1 751,79
грн., що підтверджується розрахунком
Перевіривши розрахунок суми пені, суд
знаходить його вірним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим вимоги
позивача про стягнення пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором у розмірі 1 751,79 грн.
підлягають задоволенню.
Згідно статті 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона має довести суду ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень способом,
який встановлений законом для
доведення такого роду фактів.
З огляду на викладені обставини, а
також враховуючи те, що відповідач не
представив суду доказів відсутності з
його боку заборгованості, суд вважає,
що позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі.
Згідно зі статтею 49 ГПК України, судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 720,50 грн. покладаються судом на
Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дамар -
Групп» (код ЄДРПО України 38296101) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» (код ЄДРПО України 14360570)
заборгованість за договором №б/н від
02.08.2012 р. в розмірі 35 519,45 грн., з яких 26
300,00 грн. - заборгованість за кредитом, 6
047,46 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 1 751,79 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1 420,20 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, та судовий збір
у розмірі 1 720,50 грн.
3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Вступна та резолютивна частини рішення
оголошені - 27.01.2014р.

Повне рішення складено - 29.01.2014р.

Суддя
С.О. Лукачов