УХВАЛА

Справа № 21/45 22.05.13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НК Альфа-Нафта

до Товариства з обмеженою відповідальністю Український промисловий

банк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю Нубіс

про визнання договору застави товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.08 р.

недійсним

Суддя Гавриловська І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

Від третьої особи: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю НК Альфа-Нафта звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк про визнання договору застави товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.08 р. недійсним.

Ухвалою суду від 07.06.12 р. до участі у справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Нубіс.

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.11.12 р. (колегія суддів у складі: суддя Самсін Р.І. головуючий, суддя Нечай О.В. та суддя Сташків Р.Б.) у задоволенні позовних вимог ТОВ НК Альфа-Нафта було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.13 р. у справі № 21/45 апеляційну скаргу ТОВ НК Альфа-Нафта залишено без задоволення; рішення господарського суду м. Києва № 21/45 від 05.11.12 р. залишено без змін; матеріали справи № 21/45 повернуто до господарського суду м. Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.03.13 р у справі № 21/45 касаційну скаргу ТОВ НК Альфа-Нафта задоволено; рішення господарського суду м. Києва № 21/45 від 05.11.12 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.01.13 р. у даній справі скасовано; справу № 21/45 передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Розпорядження керівника апарату господарського суду м. Києва від 27.03.13 р., відповідно д п. 2.10. рішення зборів господарського суду м. Києва від 03.02.11 р. (оформленого протоколом № 1 від 03.02.11 р.) та п. 3.1.13. Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 21/45.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу № 21/45 передано на новий розгляд судді Гавриловській І.О.

Ухвалою від 28.03.2013 р. суддя Гавриловська І.О. прийняла справу до свого провадження, призначила її до розгляду на 15.04.2013 р., зобовязала учасників судового процесу надати суду письмові пояснення з урахуванням вказівок, наведених у постанові Вищого господарського суду України від 20.03.13 р. № 21/45.

Представники сторін надали витребувані письмові пояснення, які господарський суд залучив до матеріалів справи.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, витребуваних письмових пояснень суду не надав.

Ухвалою суду від 15.04.2013 р. відкладено розгляд справи до 22.05.2013 р. для витребування у третьої особи письмових пояснень з урахуванням вказівок, наведених у постанові Вищого господарського суду України від 20.03.13 р. № 21/45.

У судовому засіданні 22.05.2013 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав суду копію договору про внесення змін та доповнень до договору застави товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.08 р., який залучений до матеріалів справи.

Представник третьої особи у призначене судове засідання не зявився, вимог ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зокрема, відповідно до повідомлення відділення поштового звязку «не значиться».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (розяснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, зясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи-учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист відправляє до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що категорія справи є складною, оскільки з аналогічних спорів є протилежна судова практика, що дає підставу стверджувати про необхідність призначення її до розгляду у колегіальному складі. Крім того, дослідженню, оцінці та винесенню правомірного рішення підлягає значна кількість доказів.

Відповідно до ст. 46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суд, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Колегіальний розгляд справи є однією з гарантій повного, всебічного й обєктивного розгляду справ, постановлення законного, обґрунтованого і справедливого рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що справа № 21/45 відноситься до категорії складних, у звязку з чим дана справа підлягає колегіальному розгляду.

Керуючись ст. ст. 46, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

1. Призначити колегіальний розгляд справи № 21/45 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НК Альфа-Нафта до Товариства з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Нубіс про визнання договору застави товарів в обороті № 18/Zг-08-6 від 03.07.08 р. недійсним.

2. Примірники даної ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя Гавриловська І.О.