ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.01.13 № 3/331/07-АП-13/164/10-АП

суддя Серкіз В.Г.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідея, технологія, реалізація. Інвентор», м. Запоріжжя

До: Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби, м. Запоріжжя

про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 14.12.2006р. № /0, від 26.02.2007р. № /1, від 15.05.2007р. № /2

Суддя Серкіз В.Г.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, директор, протокол № 12 від 16.12.2007р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 471/10/10-014 від 10.10.2012р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідея, технологія, реалізація. Інвентор», м. Запоріжжя, звернулось до господарського суду Запорізької області із адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 15.05.2007р. № /2.

29.05.2007р. господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі № 3/331/07-АП (суддя Соловйов В.М.).

Розпорядженням в.о.голови господарського суду Запорізької області справу № 3/331/07-АП передано на розгляд судді Серкіз В.Г.

Ухвалою від 05.05.2010р. справу прийнято до провадження судді Серкіз В.Г., присвоєно № 3/331/07-АП-13/164/10-АП, призначено судове засідання.

Під час судового розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги, про що подав відповідну письмову заяву (вих.. № 60 від 22.06.2010р.), в якій просив скасувати повністю податкові повідомлення-рішення ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 14.12.2006р. № /0, від 26.02.2007р. № /1, від 15.05.2007р. № /2 на загальну суму основного платежу 142 085 грн., фінансових санкцій - 71 042,50 грн., а всього 213 127,50 грн.

17.08.2010р. господарський суд на підставі п.3 ч.1 ст. 156 КАС України зупинив провадження у справі № 3/331/07-АП-13/164/10-АП до розгляду справ № 9/183/07-АП та 24/301/07-АП у Вищому адміністративному суді України.

Ухвалою суду від 05.12.2012р. провадження у справі № 3/331/07-АП-13/164/10-АП поновлено, призначено судове засідання на 18.12.2012р.

У звязку із неявкою представників сторін слухання справи відкладалось на 22.01.2013р.

В судовому засіданні 22.01.2012р. оголошувалась перерва до 30.01.2013р.

30.01.2013р. відповідно до ст. 126 КАС України та змін, які внесені до розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення КАС України судове засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів, а саме програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом оголошено про відкриття судового засідання.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у адміністративному позові: згідно акту проведеної виїзної планової перевірки ТОВ «Ідея, технологія, реалізація. Інвентор» № 20982302/13611410 від 04.12.2006р. повідомленням-рішенням ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя № /2 від 15.05.2007р. встановлено порушення пп.. 7.2.3, 7.2.4 п.7.2, пп..7.4.1, пп..7.4.5 п.7.4, пп..7.5.4 п.7.5 ст. 7, п.9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» та визначено ТОВ «Інвентор» суму податкового зобовязання із урахуванням фінансових санкцій за платежем ПДВ в загальній сумі 213 127,50 грн.; в акті перевірки № 20982302/13611410 від 04.12.2006р. вказано, що ТОВ «Інвентор» віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ, які не підтверджені податковими накладними ТОВ «Дом-Брок» та ПП «Сізіф-Буд-Луг», у той час як за твердженням позивача, на дату формування податкового кредиту продавці - ТОВ «Дом-Брок» та ПП «Сізіф-Буд-Луг»- знаходились в Реєстрі платників податків ПДВ та копії їх податкових накладних були отримані податковими ревізорами за їх вимогою в період здійснення перевірки.

Крім того, в поданих суду доповненнях до позовної заяви (вих.. № 9 від 28.01.2013р.) позивач зазначив наступне: позивач за власною ініціативою звернувся до Дніпропетровського НДІСЕ для проведення експертного економічного дослідження фінансово-господарських операцій з ТОВ «Дом-Брок» та ПП «Сізіф-Буд-Луг» у березні-липні 2005 року; за даними висновку експертизи документально не підтверджено висновки акту перевірки № 20982302/13611410 від 04.12.2006р. щодо заниження ТОВ «Інвентор» податку на додану вартість на загальну суму 142 085 грн., а також підтверджено формування ТОВ «Інвентор» за період березень-липень 2005 року податкового кредиту за контрагентами ТОВ «Дом-Брок» та ПП «Сізіф-Буд-Луг» на підставі податкових накладних, що відповідає вимогам Закону України «Про податок на додану вартість»; також, на думку позивача визнання недійсними установчих документів контрагентів ТОВ «Інвентор» не є підставою для зменшення податкового кредиту, оскільки закон не містить такої підстави; позивач зазначив, що законом України «Про податок на додану вартість» передбачено лише один випадок не включення ПДВ до складу податкового кредиту відсутність податкової накладної; законом України «Про систему оподаткування» не передбачений обовязок платників податків вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо податкових взаємовідносин з бюджетом, ведення податкового обліку, складання декларацій.

Представник відповідача проти позову заперечив, просить відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог, вказуючи на наступне: податкові повідомлення-рішення ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 14.12.2006р. № /0, від 26.02.2007р. № /1, від 15.05.2007р. № /2 прийняті згідно з нормами чинного законодавства України, а правова оцінка угоди (встановлення факту її нікчемності), укладеної між ТОВ «Інвентор» та ПП «Сізіф-Буд-Луг», надана в рішеннях Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України у справі № 24/301/07-АП.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок субєктів господарювання проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ТОВ «Ідея, технологія, реалізація. Інвентор» () вимог податкового, іншого законодавства за період з 01.07.2003р. по 30.06.2006р. та валютного законодавства за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006р.

За результатами перевірки складено акт № 2098/23-02/13611410 від 04.12.2006р., в якому зроблено висновок про порушення ТОВ «Інвентор» пп..7.2.3, п.п.7.2.4 п.7.2, пп..7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, пп..7.5.4 п.7.5 ст. 7, п.9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» - підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 142 085 за період березень липень 2005 року. В ході перевірки податковими інспекторами було встановлено, що ТОВ «Інвентор» завищено податковий кредит по господарським операціям з придбання товарів (вугілля) від ТОВ «Дом -Брок» на загальну суму 77 068,00 грн. та по господарським операціям з ПП «Сізіф-Буд-Луг» з придбання товарів (вугілля) на загальну суму 65 017,51 грн.

На підставі акту перевірки № 2098/23-02/13611410 від 04.12.2006р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 14.12.2006р. про визначення ТОВ «Інвентор» суми податкового зобовязання з (урахуванням фінансових санкцій) в загальній сумі 213 127 грн. 50 коп.

Не погоджуючись із прийнятим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до начальника ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя із відповідною скаргою (вих.. № 236 від 27.12.2006р.).

Рішенням ДПІ від 26.02.2007р. № 3901/10/25-113, прийнятим за результатами розгляду первинної скарги, податкове повідомлення-рішення № /0 від 14.12.2006р. залишено без змін, та прийняте нове повідомлення-рішення від 26.02.2007р. № /1 про визначення ТОВ «Інвентор» суми податкового зобовязання з (урахуванням фінансових санкцій) в загальній сумі 213 127 грн. 50 коп.

Після звернення позивача до ДПА в Запорізькій області за скаргою (вих.. № 55 від 07.03.2007р.) про скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 14.12.2006р. та № /1 від 26.02.2007р., було винесено податкове повідомлення-рішення № /2 від 15.05.2007р. про визначення ТОВ «Інвентор» суми податкового зобовязання з (урахуванням фінансових санкцій) в загальній сумі 213 127 грн. 50 коп.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення незаконними, у звязку із чим звернувся до господарського суду із адміністративним позовом про їх скасування.

Частиною 4 ст. 105 КАС України визначається перелік вимог, що можуть міститися в адміністративному позові. Ці вимоги націлені на реалізацію матеріально-правової сторони права на адміністративний позов, тобто на задоволення адміністративного позову. Перелік вимог, зафіксований у ст. 105 КАС України, відображає зміст адміністративного позову, який є елементом позову і вказує на форму судового захисту, тобто вказує на те, якого виду рішення вимагає позивач від суду. Таким чином, позивач, зокрема, може вимагати від суду скасувати або визнати нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з пп..7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (зі змінами і доповненнями) податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках.

Згідно з пп..7.2.4 п.7.2 ст. 7 вищезгаданого Закону право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Згідно з пп..7.4.5 п.7.4 ст. 7 цього ж Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996 (зі змінами і доповненнями) дає визначення господарської операції як дії або події, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства; ця ж стаття визначає первинний документ як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, на даних якого ґрунтується податкова звітність (п.2. ст. 3, п.1 ст. 9 Закону № 996).

Відповідно до п.9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» ( в редакції від 25.03.2005р.) свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість діє до дати його анулювання.

Як вбачається зі змісту акту перевірки № 2098/23-02/13611410 від 04.12.2006р., на підставі якого були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, в ході перевірки ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя були встановлені господарські взаємовідносини між ТОВ «Інвентор» та ТОВ «Дом-Брок», м. Луганськ, якими було укладено угоду на постачання вугілля № 23 від 24.06.2005р. По цих взаємовідносинах від ТОВ «Дом-Брок» було отримано та віднесено до складу валових витрат суми по придбаним товарам та послугам за видатковими накладними, актами здачі-приймання товарів та послуг, отриманих від ТОВ «Дом-Брок» на загальну суму, з урахуванням податку на додану вартість, 460 508,69 грн., та до складу податкового кредиту віднесено в сумі 77 068,00 грн., у т.ч. по періодах:

- червень 2005 року 75 818 грн.

- липень 2005 року 1 250 грн.

Під час перевірки ДПІ було встановлено, що постановою господарського суду Луганської області у справі № 8/756 пн-ад від 27.01.2006р. визнано недійсним запис від 27.10.2004р. № 0001447 про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Дом Брок», та припинена юридична особа ТОВ «Дом -Брок» (м. Луганськ, кв. Дзержинського, 7/129). Актом ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська № 122 від 18.07.2006р. анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Дом-Брок».

Датою анулювання реєстрації ТОВ «Дом-Брок» і датою анулювання свідоцтва платника ПДВ є 06 грудня 2004 року.

Таким чином, з урахуванням вказаної вище постанови господарського суду Луганської області у справі № 8/756 пн-ад від 27.01.2006р. вбачається, що первинні документи на постачання товару ТОВ «Інвентор» були виписані ТОВ «Дом-Брок» без законних підстав та не є первинним документами у розумінні приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», внаслідок чого не можуть документально підтверджувати здійснення зазначених господарських операцій та бути підставою для проведення обліку господарських операцій.

З викладеного слідує, що ТОВ «Інвентор» не мало законних підстав для нарахування податкового кредиту по вищевказаним операціям та відображення їх у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень - липень 2005р.

Отже, у даному випадку відбулося завищення ТОВ «Інвентор» податкового кредиту на загальну суму 77 068,00 грн. в порушення пп..7.2.3, пп..7.2.4 п.7.2 ст. 7, пп..7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

В ході зазначеної вище перевірки ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя були також встановлені господарські взаємовідносини ТОВ «Інвентор» з ПП «Сізіф Буд Луг», м. Луганськ. Між цими підприємствами було укладено угоду б/н від 28.03.2005 р. на постачання вугілля. По здійсненим господарським операціям за угодою від ПП «Сізіф Буд Луг» було отримано та віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість по придбаним товарам за податковими накладними, отриманими від ПП «Сізіф Буд Луг» на загальну суму 65 017,51 грн., у т.ч. по періодах:

- березень 2005р. 23 639,12 грн.

- квітень 2005р. 39 900,96 грн.

- травень 2005р. 1 477,43 грн.

Під час перевірки ДПІ було встановлено, що постановою господарського суду Луганської області у справі № 9/758-пн-ад від 31.01.2006р. визнано недійсним запис від 21.01.2005р. № 0002593 про державну реєстрацію юридичної особи ПП «Сізіф Буд Луг», та припинено юридичну особу ПП «Сізіф Буд Луг» (м. Луганськ, містечко Пархоменко, 42/38).

Актом № 58 від 20.04.2006р. Ленінської МДПІ у м. Луганську анульовано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 17323285, видане 03.02.2005р. ПП «Сізіф Буд Луг».

Таким чином, фактичні обставини справи, з урахуванням вищенаведених норм податкового законодавства України, свідчать про те, що первинні документи на постачання товару ТОВ «Інвентор» були виписані ПП «Сізіф Буд Луг» без законних підстав, внаслідок чого не можуть документально підтверджувати здійснення вказаних операцій та бути підставою для їх бухгалтерського обліку.

Отже, ТОВ «Інвентор» в порушення пп..7.2.3, пп..7.2.4 п.7.2 ст. 7, пп..7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про додаток на додану вартість» завищено податковий кредит на загальну суму 65 017,51 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При розгляді даної справи судом взято до уваги, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2009р. під час розгляду апеляційної скарги на постанову господарського суду Запорізької області від 06.07.2007р. у справі № 24/301/07-АП було встановлено факт нікчемності за законом угоди на постачання вугілля б/н від 28.03.05р., укладеної між ТОВ «Інвентор» та ПП «Сізіф Буд Луг».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.09.2012р. постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2009р. та постанову господарського суду Запорізької області від 06.07.2007р. у справі № 24/301/07-АП було скасовано, провадження у справі було закрито з посиланням на встановлений факт нікчемності за законом угоди, укладеної між ТОВ «Інвентор» та ПП «Сізіф Буд Луг».

Враховуючи викладене, суд погоджується із висновками ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя, викладеними у акті перевірки № 2098/23-02/13611410 від 04.12.2006р., та на підставі яких винесені спірні повідомлення-рішення від 14.12.2006р. № /0, від 26.02.2007р. № /1, від 15.05.2007р. № /2.

Таким чином, позивачем не доведено і судом не встановлено правових підстав для скасування винесених ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя повідомлень-рішень від 14.12.2006р. № /0, від 26.02.2007р. № /1, від 15.05.2007р. № /2.

Посилання позивача на висновки проведеного за його власною ініціативою експертного економічного дослідження фінансово-господарських операцій з ТОВ «Дрм-Брок» та ПП «Сізіф Буд Луг» судом до уваги не приймаються, оскільки до компетенції експерта не відноситься встановлення факту недійсності податкових накладних.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ТОВ «Ідея, технологія, реалізація. Інвентор» про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби від 14.12.2006р. № /0, від 26.02.2007р. № /1, від 15.05.2007р. № /2 слід відмовити.

Керуючись ст. 72 ч. 1, 94, 128, ст. 158 - 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідея, технологія, реалізація. Інвентор», м. Запоріжжя, про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби від 14.12.2006р. № /0, від 26.02.2007р. № /1, від 15.05.2007р. № /2 відмовити.

Суддя В.Г. Серкіз

Постанову підписано 04.02.2013 р.

Помічник судді О.М. Камаєва

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.