донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.08.2013 р. справа №5009/2229/12

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від прокуратури: ОСОБА_5 прокурор
від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Фірма "ОСОБА_3 ЛТД" м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від11 червня 2013р.
у справі№ 5009/2229/12 (суддя Місюра Л.С.)
за позовом:Прокурора Ленінського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Державна екологічна інспекція в Запорізькій області м.Запоріжжя
до відповідача: ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Фірма "ОСОБА_3 ЛТД" м.Запоріжжя
про стягнення 97 453 грн. 92 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.06.2013р. по справі № 5009/2229/12 (суддя Місюра Л.С.) задоволені позовні вимоги прокурора Ленінського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Державної екологічної інспекції в Запорізькій області м. Запоріжжя, до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Фірма "ОСОБА_3 ЛТД" м.Запоріжжя.

Стягнуто з ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Фірма "Оліс-ЛТД" на користь місцевого бюджету м. Василівки Запорізької області шкоду в розмірі 97 453 (девяносто сім тисяч чотириста пятдесят три) грн. 92 коп.

Судове рішення мотивоване тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки наявні підстави для стягнення суми шкоди, завданої внаслідок засмічення та забруднення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Фірма "ОСОБА_3 ЛТД" м.Запоріжжя, звернулось з апеляційною скаргою про скасування вказаного рішення, оскільки вважає, що судом неповно зясовані обставини, які мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування заявленої скарги, апелянт посилається на те, що суд при прийнятті рішення не звернув уваги на те, що на підтвердження спростування факту забруднення земель кадмієм у матеріалах справи наявні 2 експертизи, проте суд помилково не прийняв їх до уваги керуючись виключно необґрунтованими припущеннями. Крім того, відповідач стверджує, що перш за все слід встановити факт забруднення, а не засмічення земель.

На думку скаржника, суд першої інстанції порушив норми статті 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прийняв до уваги висновки викладені у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 0870/9367/12.

Таким чином, заявник скарги просить скасувати рішення господарського суду від 11.06.2013р., та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, надав відзив у якому зазначив, що рішення господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому таким, що не підлягає скасуванню. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення без змін.

Прокуратура Запорізької області відзив на скаргу не надала, однак у судовому засіданні апеляційної інстанції, прокурор, який приймав участь у справі, зазначив, що рішення господарського суду відповідає нормам матеріального права та обставинам справи, а тому не підлягає скасуванню.

У судове засідання апеляційної інстанції представники позивача не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи заявника апеляційної скарги, перевіривши повноту обставин справи та надану їм судом юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Прокурор Ленінського району м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Державної екологічної інспекції в Запорізькій області м.Запоріжжя до відповідача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Фірма "ОСОБА_3 ЛТД" м.Запоріжжя стягнення 97 453 грн. 92 коп.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилався на те, що плановою перевіркою, проведеною представниками інспекції, встановлено факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, яке полягало у псуванні земель внаслідок несанкціонованого розміщення промасленої глини. Завдана державі шкода розрахована відповідно до ОСОБА_7 визначення розміру шкоду, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства та складає 97 453 грн. 92 коп.

Господарським судом ухвалою від 15.06.2012р. порушено провадження за вказаним позовом, а ухвалою від 23.07.2012р. призначено проведення судової екологічної експертизи, провадження у справі зупинено.

18.12.2012р. до канцелярії господарського суду надійшов висновок комплексної судової експертизи металів та сплавів та судово-економічної експертизи. Провадження у справі поновлено.

При розгляді справи господарським судом встановлено, що 03.04.2012р. - 11.04.2012р. Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області проведено планову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ Фірма ОСОБА_3 ЛТД (наказ від 02.04.2012 р. № 229 та направлення на проведення перевірки від 02.04.2012 р. № 194).

На території підприємства, розташованого за адресою пров. Елеваторний, 6, в м. Василівка Запорізької області, встановлено факт псування земель промасленою глиною загальною площею 96 м.кв. Під час перевірки здійснено відбір проб ґрунту з ознаками забруднення. За результатами вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів встановлено перевищення граничнодопустимої концентрації забруднюючої речовини - кадмію у ґрунті (протокол вимірювань № 3 від 13.04.2012р.). За результатами перевірки складено акт перевірки від 11.04.2012 р. та припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства від 18.04.2012 р. № 05/12-П, який прийнято до виконання генеральним директором ТОВ Фірма ОСОБА_3 ЛТД ОСОБА_8

За виявлене правопорушення до адміністративної відповідальності за ст. 52 КУпАП (псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель) притягнуто генерального директора ТОВ Фірма ОСОБА_8 ЛТД ОСОБА_8 шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (постанова від 10.04.2012 р. № 000041). У поясненнях, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 000276 від 10.04.2012 ОСОБА_8 зазначив, що порушення будуть усунені.

Розмір нанесеної державі шкоди розрахований відповідно до ОСОБА_7 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства , затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 р. № 171, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 р. за №285/2725, розмір шкоди, спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства - засмічення земель ТОВ Фірма ОСОБА_8 ЛТД складає 84 012 грн., забруднення земель ТОВ Фірма ОСОБА_8 ЛТД складає 13 441 грн. 92 коп. Загальний розмір шкоди, спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства становить 97 453 грн. 92 коп.

24.05.2012 р. Державна екологічна інспекція у Запорізькій області звернулася до відповідача з претензією про добровільне відшкодування шкоди. Проте, сума нанесених державі збитків не була сплачена, що стало підставою для звернення до суду і позовні вимоги задоволені.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 211 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Статтею 17 Закону України «Про відходи» встановлено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: а) запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах.

Відповідно до ст. 33 зазначеного Закону передбачено, що зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель», власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, під час проведеної екологічною інспекцією перевірки встановлений факт порушення природоохоронного законодавства відповідачем, яке полягало в псуванні земельної ділянки внаслідок несанкціонованого розміщення промасленої глини, що спричинило забруднення земель, а саме перевищення граничнодопустимої концентрації забруднюючої речовини-кадмію. Факт псування земельної ділянки підтверджується актом відбору проб ґрунтів № 3 від 06.04.2012р., протоколом вимірювання показників складу та властивостей проб ґрунтів №3 від 13.04.2012р.

Судовою колегією не приймаються до уваги посилання скаржника, на те що перш за все слід встановити факт забруднення, а не засмічення земель.

Так, відповідно до п. 3.2 ОСОБА_7 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 р. № 171, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 р. за №285/2725, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Таким чином, екологічна інспекція, встановивши факт засмічення території відповідача, здійснила відбір проб ґрунтів з ознаками забруднення та інструментально-лабораторними методами контролю встановила забруднення земель кадмієм, про що було складено відповідні акти.

При цьому, на момент проведення перевірки відповідач жодних зауважень або заперечень щодо складання акту перевірки не надав, проте 27.09.2012р. звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області - ОСОБА_7 та державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області - ОСОБА_9 щодо проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ фірма «ОСОБА_9 ЛТД» з 03.04.2012 по 11.04.2012; визнання протиправними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області - ОСОБА_7 та державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області - ОСОБА_9 по оформленню результатів перевірки шляхом складання ОСОБА_5 від 11.04.2012р. перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ фірма «ОСОБА_9 ЛТД» з 03.04.2012 по 11.04.2012; визнання протиправними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області - ОСОБА_7 щодо проведення та оформлення розрахунку розміру шкоди від 23.05.2012р..

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2012р. по справі № 0870/9367/12 (набрала законної сили), у задоволенні вказаного позову відмовлено та зазначено, що проведена екологічною інспекцією перевірка була вчинена у межах компетенції, з використанням повноважень та у спосіб визначений законодавством. Будь-яких порушень в діях інспекторів при проведенні такої перевірки, складанні акту та розрахунку судом не виявлено.

Таким чином, матеріали планової перевірки є належним доказом порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а зазначена постанова окружного адміністративного суду правомірно врахована господарським судом в якості одного з доказів на підтвердження засмічення та забруднення ТОВ Фірма "ОСОБА_9 ЛТД" земельної ділянки.

Щодо посилань скаржника не необхідність прийняття в якості доказу відсутності засмічення та забруднення земель експертних досліджень, то судова колегія апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. У даній справі господарський суд Запорізької області надав оцінку експертному висновку та не прийняв, надавши у рішенні відповідне обґрунтування.

Так, господарським судом було призначена судова екологічна експертиза, тоді як Харківським науково-дослідницькому інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса була проведена комплексна судова експертиза металів та сплавів та судовоекономічна експертиза, про що прямо зазначено у назві висновку (а. с. 2, т.3). При цьому, на першому листі Висновку вказано, що в експертній установі відсутні фахівці в галузі екології та ґрунтознавства.

Згідно до п. 1.2.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. (в редакції, яка діяла на момент призначення судом експертизи та на момент її проведення) експертиза, для вирішення питань якої необхідні знання з різних галузей знань або різних напрямків у межах однієї галузі знань, є комплексною. До проведення таких експертиз, у разі потреби, залучаються фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Фахівці в галузі екології та ґрунтознавства не були залучені до проведення експертизи.

Як зазначено на другий сторінки Висновку комплексної судової експертизи металів та сплавів та судовоекономічна експертизи (а. с. 3, т.3) проведення експертизи було доручено експерту за спеціальністю 8.9 Дослідження металів та сплавів та експерту економісту за спеціальністю 11.1 Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності , 11.2 Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій .

Призначену судом експертизу фактично повинні проводити експерти з спеціальністю 8.8 Дослідження ґрунтів або 8.10. Дослідження наявності шкідливих речовин у навколишньому середовищі (Додаток № 4 до Положення про експертно кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Мінюсту України від 09.08.2005р. № 86/5) .

Таким чином, експертиза була проведена не фахівцями в галузі екології та ґрунтознавства.

Це не відповідає вимогам ст. 10 Закону України Про судову експертизу , згідно якої проведення судової експертизи доручається судовим експертам які пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. Також, всупереч вимогам ст. 8 Закону України Про судову експертизу , висновок не містить інформації про методику проведення судової експертизи.

Отже, правомірною є позиція суду, що висновок комплексної судової експертизи металів та сплавів та судово-економічної експертизи не може бути прийнятий до уваги.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що у розділі 2 Експертизи вказано, що для встановлення кадмію у складі ґрунту застосовувався метод рентгенфлуоресцентного аналізу із застосуванням приладів таких як: спектрометр рентгенфлуоресцентний СЕФ-Оїм СПРУТ, трубка рентгенівська гострофокусна БС-1, блок управління та реєстрації, газовий піст, форвакуумний піст тощо. Однак, у висновку експертами не зазначено коли саме вказані прилади проходили повірку та чи відповідають вони вимогам ДСТУ. Крім того, у тому ж розділі Експертизи експерти вказали, що наявність елементу кадмію у наданих на дослідження проб ґрунту в межах чутливості обладнання, наявного в інституті, не встановлена. Тобто такий висновок зроблено на підставі наявного обладнання. Отже, висновок експертизи ґрунтується на припущення експертів, які не є спеціалістами в області ґрунтознавства та екології.

Відтак, немає підстав для призначення повторної експертизи або прийняття до уваги наявного в матеріалах справи висновку.

Статтею 157 Земельного кодексу України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положення ст. 211 Земельного кодексу передбачають, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Частиною 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Крім того, статтею 1166 Цивільного Кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії, б) наявність шкоди, в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, г) вина заподіювача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Матеріалами справи підтверджено, що на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні відповідача наявне несанкціоноване розміщення промасленої глини, тобто, вина відповідача у засміченні та забрудненні вказаної земельної ділянки підтверджена, отже позивачем доведено всі складові елементи правопорушення, необхідних для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення господарського суду по даній справі відповідає чинному законодавству, прийнято з дотриманням норм процесуального права, а мотиви, з яких надана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Фірма "ОСОБА_9 ЛТД" м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2013р. у справі № 5009/2229/12 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2013р. у справі №5009/2229/12 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у встановленому законодавством порядку протягом 20 днів через Донецький апеляційний господарський суд.

Головуючий О.Л.Агапов

Суддя О.В.Кододова

Суддя О.І.Склярук

надруковано 9 прим.:

2 прим. прокурору

1 прим. позивачу;

2 прим. відповідачу;

1 прим. у справу;

1 прим. ГСЗО;

2 прим. ДАГС