ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.13 р. Справа № 905/547/13-г

Господарський суд Донецької області у складі судді Сич Ю.В.,

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Прокурора міста Горлівки в інтересах держави в особі

позивача-1 Горлівської міської ради (ідентифікаційний код 24164887)

позивача-2 Управління капітального будівництва Горлівської міської ради (ідентифікаційний код 24164887)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Форма-АВ», м.Донецьк (ідентифікаційний код 35833081)

про розірвання договору підряду №3 від 18.07.2012р., стягнення попередньої оплати у розмірі 705863,70грн., штрафних санкцій в сумі 13167,89грн.

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_2

від позивача-1: ОСОБА_3 за довіреністю №01-003 від 02.01.2012р.,

від позивача-2: ОСОБА_4 керівник згідно довідки з ЄДРПОУ №202620

від відповідача: не зявився

Прокурор міста Горлівки в інтересах держави в особі позивача-1 Горлівської міської ради та позивача-2 Управління капітального будівництва Горлівської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Форма-АВ», м.Донецьк про розірвання договору підряду №3 від 18.07.2012р., стягнення попередньої оплати у розмірі 705863,70грн., штрафних санкцій в сумі 5643,38грн.

Ухвалою від 25.01.2013р. господарський суд Донецької області прийняв позовну заяву та порушив провадження у справі №905/547/13-г та призначив останню до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором підряду №3 від 18.07.2012р. в частині своєчасного та повного виконання підрядних робіт, внаслідок чого виникли підстави для повернення попередньої оплати у розмірі 705863,70грн., розірвання договору підряду №3 від 18.07.2012р. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 5643,38грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору підряду №3 від 18.07.2012р., договірної ціни, календарного графіку, плану, платіжного доручення №302 від 09.08.2012р., претензії №1 від 06.11.2012р. та доказів її направлення.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 837, 1212 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

04.02.2013р. позивачем-2 надано розрахунок штрафних санкцій, у якому визначено суму нарахування у розмірі 16640,74грн. за період з 16.10.2012р. по 07.02.2013р.

07.02.2012р. прокурором надано пояснення, за якими зазначено, що інтереси держави у вказаних правовідносинах полягають у захисті та дотриманні бюджетної системи України, зокрема, принципу ефективності та результативності використання бюджетних коштів, встановленого ст. 7 Бюджетного кодексу України, та забезпечення реалізації захисту права власності. Невиконання відповідачем покладених на нього обовязків порушує принципи бюджетної системи України та ставить під загрози виконання соціально-економічних програм, втрати комунальної власності.

21.02.2013р. прокурором надано заяву в поряду ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, за якою останній збільшив розмір штрафних санкцій та просив суд стягнути з відповідача 13167,89грн. штрафних санкцій, нарахованих за період з 16.10.2012р. по 14.01.2013р.

Враховуючи вищевикладене, в подальшому господарський суд здійснює розгляд справи з урахуванням вищевказаної заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач, який належним чином був повідомлений ухвалами господарського суду, про час і місце розгляду справи, які направлялись на адресу відповідача, зазначену відповідно до витягу з ЄДРПОУ №15906125 станом на 20.02.2013р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судові засідання не зявився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду справи прокурора, представників позивача-1 та позивача-2 було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та заслухавши представників прокурора, позивача-1 та позивача-2, суд встановив:

18.07.2012р. між Управлінням капітального будівництва Горлівської міської ради (замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Форма-АВ» (підрядник) укладено договір підряду №3 (далі Договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обовязки з виконання підрядних робіт у відповідності до проектно-кошторисної документації та умов договору по будівництву обєкту «Облаштування (будівництво) спортивного майданчика із штучним покриттям в НВК «ОСОБА_5 ступенів №14 багатопрофільний ліцей «Лідер» в м.Горлівка» (п.1.1. Договору).

За п.5.1. Положення про Управління капітального будівництва Горлівської міської ради Управління утримується за рахунок коштів, які надходять на фінансування будівництва обєктів (будов) з бюджетів усіх рівнів (державний, місцевий), від підприємств і юридичних осіб, інших джерел, та передбачених у вартості будівництва на утримання служб замовника та оплати заготовельно-складських та транспортних витрат.

На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано ані змін, ані доповнень щодо виконання умов договору, крім тих, що додані до матеріалів справи.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами погоджено вартість робіт та порядок їх оплати за договором.

За п.1.2. Договору склад та обсяги підрядних робіт, які доручаються до виконання підряднику, окреслені проектно-кошторисною документацією, яка є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.3. Договору строк дії договору по виконанню робіт може бути продовжений у разі обєктивних обставин, що спричинили затримку його виконання, у т.ч. форс-мажор, затримки фінансування видатків замовника.

Пунктом 3.1. Договору загальний обсяг та вартість виконання робіт, які доручаються підряднику за цим договором визначаються динамічною договірною ціною та складає 941151,60грн., у т.ч. ПДВ 156858,60грн. (додаток №1).

Динамічна договірна ціна складається у відповідності с Державними будівельними нормами Д.1.1.-1-2000 та може корегуватися: при зміні ціноутворюючих факторів та нормативних актів, внесення замовником змін до проекту при зміні обсягів у складі робіт, також при отриманні нормативних документів, регламентуючих порядок визначення вартості будівництва.

Зміна цін оформлюється письмово у вигляді додаткової угоди до цього договору. Можлива зміна обсягів закупівлі, в залежності від реального фінансування. Джерело фінансування кошти міського бюджету.

За п.5.2.1. Договору замовник зобовязаний надати підряднику майданчик для здійснення підрядних робіт.

Пунктом 5.2.2. Договору визначено, що замовник зобовязаний передати підряднику розроблену у повному обсязі та затверджену у встановленому законодавством порядку кошторисну документацію.

Замовник зобовязаний надати підряднику документи про дозвіл на виконання робіт на обєкті, надані відповідними органами (п.5.2.3. Договору).

Так, в матеріалах справи міститься копія накладної №18 від 07.11.2011р., за якою замовник передав підряднику робочий проект «Облаштування» (будівництво) спортивного майданчика з штучним покриттям в УВК «ООШ І-ІІІ ступенів №14 багато профільний ліцей «Лідер» в м.Горлівка Донецької області, по вул.Герцена, 32. Розділи ГП, АС, ЕО, зовнішні мережі ЕО, дренаж, про що на вказаній накладній міститься відповідна відмітка підрядника.

Відповідно до п.3.2. Договору замовник перераховує підряднику попередню оплату у розмірі 75% від вартості річного обсягу будівельно-монтажних робіт. Підрядник зобовязується використовувати попередню оплату на придбання виконання робіт у продовж 2 (двох) місяців з дня отримання коштів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2006р. №1404.

16.03.2012р. платіжним дорученням №302 від 09.08.2012р. позивач-2 перерахував відповідачу попередню оплату у розмірі 705863,70грн.

За п.2.1. Договору початок та закінчення підрядних робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є невідємної частиною цього договору (додаток №2). Підрядник приступає до робіт у продовж 3-х (трьох) днів з дня отримання попередньої оплати. Строк виконання робіт може уточнювався, враховуючи виділення коштів на фінансування обєкту та терміни їх надходження. Початок серпень 2012р., закінчення вересень 2012р.

При завершені робіт підрядник надає замовнику акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-2в) та довідку вартості виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін не пізніше останнього дня звітного місяця.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в установлений строк підрядник не виконав підрядні роботи та не представив замовнику акти виконаних підрядних робіт.

За п.3.2. Договору після закінчення двохмісячного строку невикористанні кошти попередньої оплати повертаються замовнику.

Отже, враховуючи той факт, що замовником перераховано попередню оплату 16.08.2012р., підрядником не виконано підрядні роботи, сума попередньої оплати у розмірі 705863,70грн. підлягає поверненню 16.10.2012р.

Проте, у встановлений Договором строк, підрядник не повернув замовнику попередню оплату у розмірі 705863,70грн., у звязку із чим з 17.10.2012р. зобовязання підрядника щодо повернення суми попередньої оплати є порушеним.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Доказів виконання підрядних робіт за Договором та повернення суми попередньої оплати відповідачем суду не представлено.

За приписами ст. 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення попередньої оплати у розмірі 705863,70грн. підлягають задоволенню.

Також прокурором заявлено вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 13167,89грн. в порядку п.7.5. Договору за період з 16.10.2012р. по 14.01.2013р.

За п. 7.5. Договору у випадку невиконання зобовязань підрядником по п.3.2. договору протягом зазначеного строку від дня одержання бюджетних коштів, застосовуються штрафні санкції в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України та повернення невикористаної суми попередньої оплати.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій, господарський суд зазначає, що прокурором невірно визначено початкову дату здійснення нарахувань. Так, судом вище встановлено, що кінцевий термін повернення попередньої оплати становить 16.10.2012р., тоді як порушення виконання вказаного зобовязання починається з 17.10.2012р.

Здійснивши розрахунок штрафних санкцій самостійно за період з 17.10.2012р. по 14.01.2013р. на суму 705863,70грн., господарський суд дійшов висновку, що сума вказаного нарахування становить 13023,53грн.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкцій підлягають задоволенню частково у розмірі 13023,53грн.

Також прокурор відповідно до змісту позовної заяви просить суд розірвати Договір.

За п.10.1. Договору даний договір складений в 2-х екземплярах, що мають однакову юридичну силу, набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до виконання сторонами всіх зобовязань не пізніше 31.12.2012р., але до реєстрації декларації про готовність обєкту до експлуатації згідно з чинним законодавством, а в частині фінансових зобовязань до повного їх виконання.

Таким чином, враховуючи, що зобовязання щодо використання попередньої оплати підрядником перед замовником не виконані, Договір на теперішній час є діючим.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 291 Господарського кодексу України договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

П.1 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

За ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як вище судом встановлено, підрядник не виконав підрядні роботи у строки, встановлені Договором.

Підстави зміни або розірвання договору встановлені ст. 651 Цивільного кодексу України. Так, частиною 2 зазначеної статті передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У звязку із порушенням відповідачем умов Договору в частині повного та своєчасного виконання робіт, суд вважає позовні вимоги щодо розірвання Договору такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, прокурором до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, якою останній просить суд винести ухвалу про накладення арешту на грошові суми, які належать ТОВ «Форма АВ» та знаходяться на рахунку №0980 у філії «ДРУ «АТ «Банк» Фінанси та Кредит».

Підстави подання заяви про вжиття запобіжних заходів та порядок вжиття заходів забезпечення позову визначені розділом Х ГПК України.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Вичерпний перелік підстав забезпечення позову міститься в ст. 67 ГПК України, серед них вказана правова норма визначає:

накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

заборону відповідачеві вчиняти певні дії;

заборону іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд приймає до уваги, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06р. №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст.33-34 ГПК України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст. ст. 32-36 ГПК України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Прокурор належних та допустимих у розумінні ст.ст.33-34 ГПК України, доказів, що підтверджують можливість виникнення чи наявності обставин, які у подальшому можуть утруднити чи зробити неможливим провадження у справі не надав.

Посилання прокурора на той факт, що ТОВ «Форма-АВ» не має майна, на яке можливо накласти стягнення в процесі виконання судового рішення, не має окремого офісного особистого приміщення, підприємство зареєстровано за юридичною адресою: м.донецьк, АДРЕСА_1, що є жилою квартирою, підприємство має банківський рахунок, на який отримує кошти від господарської діяльності, що в свою чергу надає можливості вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові суми, що належать відповідачу, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, за своєю суттю є припущенням, що не може бути підставою застосування заходів забезпечення позову.

З огляду на наведене, заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 611, 651, 654, 837, 849 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Прокурора міста Горлівки в інтересах держави в особі позивача-1 Горлівської міської ради та позивача-2 Управління капітального будівництва Горлівської міської ради до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Форма-АВ», м.Донецьк про розірвання договору підряду №3 від 18.07.2012р., стягнення попередньої оплати у розмірі 705863,70грн., штрафних санкцій в сумі 13167,89грн. задовольнити частково.

Розірвати договір підряду №3 від18.07.2012р., укладений між Управлінням капітального будівництва Горлівської міської ради та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Форма-АВ».

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Форма-АВ» (83120, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 35833081) на користь Управління капітального будівництва Горлівської міської ради (84617, Донецька область, м.Горлівка, Центрально-міський р-н, проспект Перемоги, буд.31А, ідентифікаційний код 04011740) попередню оплату у розмірі 705863,70грн., суму штрафних санкцій у розмірі 13023,53грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Форма-АВ» (83120, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 35833081) на користь Державного бюджету України (Управління державного казначейства у Київському районі м.Донецька, Головне управління державного казначейства України в Донецькій області, , рахунок 0006, код ЄДРПОУ суду 03499901) судовий збір у розмірі 15524,75грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 12.03.2013р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2013р

Суддя Сич Ю.В.