донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.09.2013 р. справа №913/1878/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання:ОСОБА_4
за участю представників сторін: від позивача (скаржника) ОСОБА_5, довіреність №329 від 11.02.2012р.; від відповідача ОСОБА_6, довіреність № б/н від 28.08.2013р.; ОСОБА_7, довіреність №б/н від 28.08.2013р.;
розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_8, м. Луганськ
на рішення господарського судуЛуганської області
від23.07.2013р. (повний текст підписано 29.07.2013р.)
у справі№913/1878/13 (суддя Вінніков С.В.)
за позовомОСОБА_8, м. Луганськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ
про стягнення вартості частини майна та частки прибутку, а також внеску учасника до статутного капіталу товариства
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8, м. Луганськ звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ про:

- стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі вартості частини майна ТОВ «ВБО МЖК» пропорційно розміру частки учасника товариства ОСОБА_8 у статутному капіталі товариства станом на 23.07.2011р. (дату виключення ОСОБА_8 з товариства);

- стягнення з відповідача на користь позивача вартості належної йому частки прибутку, одержаного відповідачем у 2011 році до моменту його виходу (до 23.07.2011р.);

- стягнення з відповідача на користь позивача вартості його внеску як учасника до статутного капіталу товариства.

До позовної заяви позивач також надав суду: заяву про вжиття заходів до забезпечення позову; клопотання про призначення судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи та клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Дочірнє підприємство «ЖЕК МЖК» Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ, 2) Дочірнє підприємство «ЖЕК-2» Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ та 3)Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний центр «Молодіжний», м. Луганськ.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.07.2013р. порушено провадження у справі №913/1878/13 за даним позовом; заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору були залишені судом без задоволення.

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.07.2013р. у даній справі відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8, м. Луганськ в повному обсязі. Крім того, судом було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи.

Рішення суду мотивоване необґрунтованістю позовних вимог, оскільки моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю, тому позивач має право вимагати виплати належних йому сум станом на дату подання ним ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» вказаної заяви про вихід зі складу учасників товариства, а саме: станом на грудень 2002 року, а не станом на 23.07.2011р., коли загальними зборами прийнято рішення про виплату йому вартості майна пропорційно його частці в статутному капіталі товариства. Крім того, чинним законодавством не передбачене повернення суми внеску учасника до статутного капіталу товариства при його виході окремо із складу учасників.

Відмова суду в задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової комплексної експертизи для визначення сукупної ринкової вартості всіх активів (майна) ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» станом на 23.07.2011р. мотивована відсутністю підстав для її проведення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_8, м.Луганськ звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 23.07.2013р. у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Додатково скаржник надав до апеляційної скарги заяву про забезпечення позову та клопотання про призначення судової комплексної експертизи у даній справі, оскільки вважає, що суд першої інстанції прийняв незаконне рішення у даній справі, яке він просить скасувати, тому, з метою повного встановлення фактичних обставин справи, на стадії апеляційного оскарження просить призначити судову експертизу та вжити заходи забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Розпорядженням в.о. голови Донецького апеляційного господарського суду від 14.08.2013р. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Ушенко Л.В., члени колегії: суддя Богатир К.В. та суддя Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2013р. порушено апеляційне провадження у справі №913/1878/13, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.09.2013р.

Розпорядженням голови суду від 03.09.2013р. змінено склад колегії суддів та сформовано її у складі: головуючий суддя Ушенко Л.В., члени колегії: суддя Богатир К.В. та суддя Дучал Н.М.

В судовому засіданні 03.09.2013р. представник позивача (скаржника) підтримав апеляційну скаргу та додані до неї заяву та клопотання, а також заявив усне клопотання про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дочірнє підприємство «ЖЕК МЖК» ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ, Дочірнє підприємство «ЖЕК-2» ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ та Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний центр «Молодіжний», м. Луганськ. Необхідність їх залучення до участі у справі мотивував тим, що відповідач є учасником зазначених юридичних осіб. Судова колегія залишила без задоволення дане клопотання, як необґрунтоване.

Представники відповідача в судовому засіданні надали відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечують проти апеляційної скарги та просять залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 23.07.2013р. у справі №913/1878/13 без змін. Також представники відповідача заперечили проти заяв та клопотань позивача (скаржника), оскільки вважають їх безпідставними.

Розглянувши заяву позивача (скаржника) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ вчиняти певні дії, а саме: відчужувати у будь-який спосіб (продавати, дарувати, міняти, тощо) все рухоме та нерухоме майно, що належить товариству на праві власності, колегія суддів вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В своїй заяві про вжиття заходів забезпечення позову, наданій апеляційній інстанції, позивач (скаржник) не навів обґрунтування та не надав відповідних доказів в підтвердження того, що відповідачем здійснюється відчуження майна і що невжиття заявлених ним заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення його апеляційної скарги та прийняття апеляційною інстанцією нового рішення про задоволення його позову.

Колегія суддів зазначає, що вимоги позивача носять майновий характер і стосуються стягнення вартості майна товариства пропорційно його частці, а саме - 18,88584% (частка ОСОБА_8 в статутному фонді відповідача), яку, як ціну позову, він не визначив самостійно у вартісному (грошовому) виразі як при зверненні до суду з позовом у даній справі, так і в процесі його розгляду, а отже, у разі застосування заборони відповідачу відчужувати все рухоме та нерухоме майно, не будуть забезпечені принципи розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Крім того, позивачем (скаржником) не доведено обґрунтоване припущення, що належне відповідачу майно готується ним до відчуження та що відповідач на даний момент знаходиться в скрутному фінансовому стані.

Колегія суддів також дійшла висновку про залишення без задоволення клопотання позивача (скаржника) про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Дочірнє підприємство «ЖЕК МЖК» Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ, 2) Дочірнє підприємство «ЖЕК-2» Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ та 3) Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний центр «Молодіжний», м. Луганськ, виходячи з наступного.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін. Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

При цьому при вирішенні питання про залучення до участі у справі такої третьої особи суд повинен зясувати наявність у неї юридичного інтересу, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 зазначено лише про участь у справі вказаних вище юридичних осіб в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, однак фактично позивачем (скаржником) не визначено, яким чином судове рішення по вказаній справі вплине на права та обовязки Дочірнього підприємства «ЖЕК МЖК» Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ, Дочірнього підприємства «ЖЕК-2» Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний центр «Молодіжний», м. Луганськ.

Крім того, зазначене клопотання вже розглядалося судом першої інстанції при порушенні провадження у даній справі та було залишено без задоволення ухвалою господарського суду Луганської області від 09.07.2013р.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» створене в результаті перетворення Акціонерного товариства закритого типу «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» в товариство з обмеженою відповідальністю на підставі установчого договору від 18.08.1997р., укладеного між Молодіжним житловим комплексом «Ровесник» та громадянами України (138 фізичних осіб).

Державна реєстрація ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» здійснена 16.06.1998р. розпорядженням виконавчого комітету Луганської міської ради №235/10505 що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.06.2013р. (а.с. 156) та Статутом товариства (а.с. 131).

Дане товариство з обмеженою відповідальністю є правонаступником АТЗТ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК».

Згідно Статуту товариства та додатку №1 до установчого договору від 18.08.1997р. учасниками ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» на момент створення є Молодіжний житловий комплекс «Ровесник» та 138 фізичних осіб, серед яких під №70 значиться позивач ОСОБА_8 з часткою в статутному капіталі 18,88584%.

Статутний фонд (капітал) був сформований у розмірі 40 247,00грн., із якого: 3800,00грн. внесено майном (два автомобілі ЗИЛ-157) та грошовими коштами у сумі 2300,00грн., які обліковувались в АТЗТ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» станом на 01.06.1997р. та належали на праві колективної власності, та 11250,00грн., внесених грошовими коштами, та 25197,00грн., які підлягали внесенню грошовими коштами протягом одного року з моменту державної реєстрації товариства (п. 6 установчого договору, п. 4.1 Статуту товариства в редакції 1997р.).

Учаснику товариству, який вніс повністю свій вклад до статному фонду, видається свідоцтво (п. 9 установчого договору). Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено представниками сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції статутний фонд був сформований в повному обсязі , але учасникам свідоцтва про внесення в повному розмірі внеску не видавались.

04.12.2002р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу була засвідчена заява ОСОБА_8 про його вихід зі складу учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» та зареєстрована в реєстрі за №12457. Дана заява буда подана позивачем загальним зборам учасників товариства в грудні 2002 року, що не заперечується відповідачем.

Як зазначає позивач, на виконання п. 3.6 Статуту ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» в редакції від 18.08.1997р., чинній на момент подання ним нотаріально посвідченої заяви про вихід зі складу учасників товариства, протягом місяця з дати подання вказаної заяви про вихід з товариства ним була подана заява про її відкликання. Факт подання та отримання повноважним представником відповідача (товариства) такої заяви заперечується відповідачем і докази отримання заяви товариством в матеріалах справи відсутні.

05.01.2004р. були проведені загальні збори учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», оформлені протоколом №1 від 05.01.2004р., на яких, на підставі поданої ОСОБА_8 заяви про вихід зі складу учасників товариства, було прийняте рішення про здійснення ОСОБА_8 виплати вартості майна товариством пропорційно його частці в статутному капіталі в порядку та строки, передбачені статутом та Законом України «Про господарські товариства». На загальних зборах також були прийняті рішення про внесення змін у складі учасників товариства та затвердження змін до статуту (нової редакції) та рішення з інших питань.

Не погодившись рішеннями загальних зборів, ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом про визнання їх недійсними. Рішенням Ленінського районного суду м.Луганська від 21.12.2004р. по справі №2-2809, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 14.04.2005р., відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_8 до ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» від 05.01.2004р. в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.05.2007р., зазначені судові рішення були скасовані, а справа була передана на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.06.2007р. у справі №13/360пн задоволено позов ОСОБА_8 до ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» та визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» від 05.01.2004р. у звязку з відсутністю кворуму на цих загальних зборах. Вказане рішення набрало законної сили.

На підставі зазначеного рішення господарського суду, ОСОБА_8 звернувся до державного реєстратора Управління державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради із заявою про скасування змін до Статуту ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» від 08.01.2004р., які були внесені на підставі рішень загальних зборів учасників товариства від 05.01.2004р.

У звязку з відмовою державного реєстратора в проведенні реєстраційних дій, ОСОБА_8 звернувся до Ленінського районного суду м. Луганська з адміністративним позовом до державного реєстратора Управління державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради про зобовязання проведення реєстраційних дій по внесенню змін до державного реєстру, а саме про внесення до складу учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» ОСОБА_8

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 17.10.2008р. позовні вимоги ОСОБА_8 за вказаним адміністративним позовом задоволені в повному обсязі, а саме: визнані недійсними зміни до установчих документів ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», які були зареєстровані Управлінням державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради, реєстраційний номер 3986 від 08.01.2004р., а саме нову редакцію Статуту товариства; зобовязано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування змін до установчих документів ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», які зареєстровані Управлінням державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради, реєстраційний номер 3986 від 08.01.2004р.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2009р. (справа №2а-446/08) дана постанова Ленінського районного суду м. Луганська від 17.10.2008р. була скасована, а провадження за адміністративним позовом ОСОБА_8 закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.06.2010р. у справі №К-11570/09 ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2009р. була скасована, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду Ленінським районним судом м. Луганська була прийнята постанова від 17.10.2008р. у справі №2а-446/08/1213, залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.08.2010р., про задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до державного реєстратора Управління державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради.

На виконання постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 17.10.2008р., державним реєстратором Управління державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради було внесено до Єдиного державного реєстру в листопаді 2010р. запис щодо скасування змін до установчих документів ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», які були зареєстровані Управлінням державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради, реєстраційний номер 3986 від 08.01.2004р.

Як зазначає позивач, після внесення змін до Єдиного державного реєстру щодо складу учасників товариства він заяви про вихід з товариства не подавав.

23.07.2011р. були проведені загальні зборі учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», на яких по питанню, передбаченому п.10 порядку денного зборів, було прийняте рішення про виплату ОСОБА_8 вартості частини майна товариства у звязку з його виходом зі складу учасників товариства на підставі заяви від 04.12.2002р. Оскільки за даними балансу (форма № 1-м) станом на 01.01.2003р. (баланс на час звернення ОСОБА_8 із заявою про вихід із товариства) чисті активи у ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» були відсутні, оскільки зобовязання товариства перевищували його активи, і прибутку за 2002 рік товариство не отримало, загальними зборами було прийнято рішення про повернення ОСОБА_8 його внеску у статутний фонд товариства у сумі 8550,27грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 08.08.2012р. у справі №10пн-к/5014/1426/2012 за позовом ОСОБА_8 до ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», за участю третіх осіб які на заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дочірнього підприємства «ЖЕК МЖК» ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ, Дочірнього підприємства «ЖЕК-2» ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», м. Луганськ та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний центр «Молодіжний», м. Луганськ, про визнання недійсним рішення загальних зборів від 23.07.2011р. та визначення вартості майна, що відповідає 18,88584% та розміру прибутку, що належить виплаті при виході із складу учасників в задоволені позову відмовлено. Дане рішення набрало законної сили, оскільки ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.10.2012р. була прийнята відмова позивача від апеляційної скарги.

Вважаючи, що зазначеним рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» від 23.07.2011р. його було виключено з товариства, ОСОБА_8, м. Луганськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» на його користь грошових коштів в сумі вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства станом на 23.07.2011р. та стягнення з товариства на його користь вартості належної йому частки прибутку, одержаного відповідачем у 2011 році до моменту його виходу (до 23.07.2011р.) та вартості його внеску як учасника до статутного капіталу товариства.

Перевіривши повноту вставлених судом першої інстанції обставин, відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8, м. Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 23.07.2013р. у даній справі не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 10 Закону України «Про господарські товариства» передбачені наступні права учасників товариства:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства.

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Згідно із ст. 54 даного Закону, при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Як зазначалося вище, в грудні 2012 року ОСОБА_8 звернувся до загальних зборів учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» із нотаріально завіреною заявою від 04.12.2002р. про вихід зі складу учасників товариства.

Доказів подання заяви від ОСОБА_8 про відкликання заяви від 04.12.2002р. про вихід зі складу учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» матеріали справи не містять.

Рішенням від 23.07.2011р., загальними зборами учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» було вирішено питання про виплату ОСОБА_8 вартості частини майна товариства у звязку з його виходом зі складу учасників товариства на підставі заяви від 04.12.2002р.

На даний час відсутнє чинне рішення загальних зборів ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» про внесення змін до складу учасників товариства в звязку з добровільним виходом ОСОБА_8 на підставі заяви від 04.12.2002р, оскільки раніше прийняте рішення загальних зборів товариства від 05.01.2004р. було визнане недійсним рішенням господарського суду Луганської області від 25.06.2007р. у справі №13/360пн.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття загальними зборами учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» до 23.07.2011р. рішення про виключення позивача з товариства в порядку ст. 64 Закону України «Про господарські товариства».

Посилання позивача на те, що 23.07.2011р. його було виключено зі складу учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК», а тому він має право на виплату вартості частини майна товариства, пропорційну його частці у статному капіталі, а також частки прибутку товариства, є необґрунтованими.

В п. 28 постанови №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» Пленум Верховного Суду України зазначив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

Отже, в даному випадку для визначення дати виходу ОСОБА_8 зі складу учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» не має значення той факт, що рішення загальних зборів товариства від 05.01.2004р. визнано недійсним, а позивача поновлено у Єдиному державному реєстрі у складі учасників товариства на підставі рішення суду.

Таким чином, датою виходу ОСОБА_8 зі складу учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» є дата подачі ним заяви про вихід з товариства, а саме 4 грудня 2002 року, а не 23.07.2011р., як вважає позивач. Аналогічний висновок міститься і в рішенні господарського суду Луганської області від 08.08.2012р. у справі №10пн-к/5014/1426/2012

Згідно із п. 3.5. Рекомендацій Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» №04-5/14 від 28.12.2007р., при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі та частину прибутку, одержаного товариством у відповідному році до виходу учасника. При цьому вартість майна та розмір частини прибутку товариства, належні до виплати учаснику, який виходить, повинні обчислюватись на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником за яви про вихід з товариства.

Отже, незалежно від того, чи приймалось загальними зборами ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» рішення щодо внесення змін до Статуту товариства щодо складу його учасників (засновників), позивач має право вимагати виплати належних йому грошових коштів станом саме на дату його волевиявлення про вихід зі складу учасників, тобто на дату подання ним відповідної заяви про вихід з товариства в грудні 2002 року.

Дані обставини були враховані загальними зборами учасників ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» в рішенні від 23.07.2011р., оформленого протоколом від 23.07.2011р. Так, згідно даного рішення, у звязку з тим, що за даними балансу (форма №1-м) станом на 01.01.2003р. (баланс на час звернення ОСОБА_8 із заявою про вихід із товариства) чисті активи у ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» були відсутні, оскільки зобовязання товариства перевищували його активи, і прибутку за 2002 рік товариство не отримало, загальними зборами було прийнято рішення про повернення ОСОБА_8 його внесок у статутний фонд товариства у сумі 8550,27грн.

Колегія суддів залишає без задоволення клопотання позивача про призначення судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи з метою визначення дійсної (ринкової) вартості усіх активів (рухомого та нерухомого майна), що належали ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» станом на 23.07.2011р., у звязку з відсутністю обставин, передбачених ст. 41 ГПК України, при яких господарських суд має право призначити у справі таку судову експертизу. Такого ж висновку дійшов суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ці обставини вже були предметом дослідження господарського суду Луганської області у справі №10пн-к/5014/1426/2012 і викладені у рішенні від 08.08.2012р. та не підлягають повторному доведенню, у відповідності до ст. 35 ГПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про правомірність висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в сумі вартості частини майна ТОВ «Виробничо-будівельне обєднання МЖК» пропорційно розміру частки учасника товариства ОСОБА_8 у статутному капіталі товариства станом на 23.07.2011р. (дату виключення ОСОБА_8 з товариства), суми внеску, а також стягнення з відповідача на користь позивача вартості належної йому частки прибутку, одержаного відповідачем у 2011 році до моменту його виходу (до 23.07.2011р.).

Таким чином, місцевим господарським судом повно зясовані всі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, норми матеріального та процесуального права були застосуванні судом правильно.

Доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів, оскільки вони не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції та не відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8, м. Луганськ, а рішення господарського суду Луганської області від 23.07.2013р. у справі №913/1878/13 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_8, м. Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 23.07.2013р. у справі №913/1878/13 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 23.07.2013р. у справі №913/1878/13 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Л.В. Ушенко

Судді К.В. Богатир

ОСОБА_3

Повний текст постанови складено та підписано 05 вересня 2013 року.

Надруковано 5 прим.

1 прим. позивачу;

1 прим. відповідачу;

1 прим. - у справу;

1 прим. - ГСЛО

1 прим. - ДАГС