КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2013 р. Справа№ 910/6074/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Кондес Л.О.

Сухового В.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався та не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: не викликався та не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 02.04.2013 № 910/6074/13 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2013 № 910/6074/13 позовні матеріали повернені позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що згідно із листом ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/327-1049 від 30.01.2012, для позовних заяв, що подаються до Господарського суду міста Києва встановлено наступні банківські реквізити одержувач: ГУ ДКСУ у м. Києві, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 3001, код платежу: 22030001, символ звітності банку: 206, призначення платежу: судовий збір за подання якої заяви; рахунок та реквізити, зазначені у квитанції № ПН52617 від 21.03.2013р., не відповідають зазначеним вище вимогам.

В апеляційній скарзі, з урахуванням уточнення, позивач просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі № 910/6074/13 про повернення позовної заяви від 02.04.2013 з підстав порушення та неправильного застосування норм процесуального права та позовні матеріали передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

На думку скаржника, Господарським судом міста Києва винесено оскаржувану ухвалу з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, недотриманням положень п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 7 від 21.02.2013.

Представником скаржника подано клопотання від 06.06.2013 про розгляд апеляційної скарги за відсутності скаржника.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду Автономної Республіки Крим позовну заяву про зобов'язання відповідача перерахувати позивачу грошові кошти в сумі 265 000,00 грн. за призначенням платежу - повернення помилково перерахованих грошових коштів за платіжним дорученням № 4310 від 27.02.2013 року; стягнення з відповідача суми судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.03.2013 у справі №02-24/901/1004/13 передано позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк "ТАВРИКА" про спонукання до виконання певних дій, за підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі ст.ст. 15, 17 ГПК України.

Апеляційний господарський суд не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо повернення зазначеної позовної заяви на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, враховуючи наступне.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 № 5515-VI установлено на 2013 рік мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі, зокрема, з 1 січня - 1 147 гривні.

До позовної скарги додана квитанція № ПН52617 від 21.03.2013 про сплату судового збору на суму у розмірі 5 300,00 грн.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Недодержання вимог статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Із доданої до позовної заяви позивачем квитанції № ПН52617 від 21.03.2013 вбачається, що призначенням платежу є оплата судового збору за позовом ОСОБА_2 до Господарського суду Автономної Республіки Крим, , код банку одержувача 824026, рахунок одержувача 3002, у квитанції зазначено прізвище та ініціали посадової особи, що проводила платіж, є підпис посадової особи установи банку та штамп установи банку.

Таким чином, квитанція № ПН52617 від 21.03.2013 є належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 7 від 21.02.2013 якщо судовий збір було сплачено за місцем подання позову (заяви, скарги) до господарського суду, а в подальшому матеріали справи було передано в порядку частини першої статті 17 ГПК до іншого господарського суду, то останній не вправі в зв'язку з цим повертати відповідну заяву чи скаргу з посиланням на відсутність належних доказів сплати судового збору, оскільки після порушення провадження у справі приписи статті 63 ГПК застосовуватись не можуть, а визначальним є сам факт надходження суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що господарським судом першої інстанції безпідставно повернуто позовну заяву на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно із ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду; у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та передачі справи на розгляд Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.04.2013 за № 910/6074/13 скасувати повністю.

3. Справу № 910/6074/13 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Ропій Л.М.

Судді Кондес Л.О.

Суховий В.Г.