ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.11.13 року Справа № 13/76/08-АП

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Альпіна», м. Запоріжжя

До: Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Запоріжжя, м. Запоріжжя

про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 13.08.2013р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 4408/10-024 від 28.08.2013р.

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Альпіна, м. Запоріжжя, до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р.

21.01.2008р. господарським судом відкрито провадження в адміністративній справі № 13/76/08-АП.

Ухвалою суду від 11.05.2011р. №13/76/08-АП провадження у справі зупинено за клопотанням позивача - до закінчення розгляду касаційного провадження №К-47634/09 по справі №13/75/08-АП.

02.08.2012р. господарський суд поновив провадження у справі, призначив судове засідання на 05.09.2012р.

Ухвалою суду від 10.10.2012р. адміністративний позов залишено без розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2013р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Альпіна на ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.10.2012р. у справі № 13/76/08-АП задоволено, ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.10.2012р. у справі 13/76/08-АП скасовано, направлено справу № 13/76/08-АП до господарського суду Звапорізької області для продовження розгляду.

У звязку з викладеними обставинами, 04.10.2013р. господарський суд призначив справу до судового розгляду на 29.10.2013р.

Слухання справи відкладалось на 14.11.2013р. у звязку з неявкою представників сторін, про що сторони повідомлялись відповідною ухвалою суду.

Відповідно до ст. 126 КАС України та змін, які внесені до розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення КАС України судові засідання здійснювались за допомогою технічних засобів, а саме програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом оголошено про відкриття судового засідання.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у адміністративному позові: згідно акту проведеної виїзної планової документальної перевірки ТОВ «Компанія Альпіна» з питань дотримання податкового та валютного законодавства № 101/23-2/25481880 від 20.07.2007р. встановлено порушення пп.. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість», пп..17.1.3 п.17.1 ст. 17 ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у звязку із чим податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя № /0 від 02.08.2007р. ТОВ «Компанія Альпіна» визначено суму податкового зобовязання з урахуванням штрафних санкцій в загальній сумі 556 699,5 грн.; за результатами розгляду ДПА у Запорізькій області скарги ТОВ «Компанія Альпіна» на податкове повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р., воно було скасовано в частині зайво донарахованого податку на додану вартість в сумі 166 466 грн. та в частині зайво застосованих штрафних санкцій в сумі 83 233 грн.; позивач вважає, що вказане повідомлення-рішення підлягає скасуванню в частині залишених без задоволення сум податку на додану вартість всього на суму 307 000,50 грн., оскільки суперечить діючому податковому законодавству України; зокрема, позивач вказує на те, що ТОВ «Компанія Альпіна» правомірно було віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ у звязку з придбанням консалтингових послуг за договором з ТОВ «Арті» № 121/8 від 01.09.2005р. за лютий 2006 року у розмірі 163 000 грн. так, за вказаним договором ТОВ «Арті» були проведені консультації у період з 1 по 30 вересня 2005 року з моніторингу ринка масел в Україні, про що ТОВ «Компанія Альпіна» був переданий відповідний звіт; зроблений перевіркою висновок про непідтвердженість правомірності надання ТОВ «Арті» консалтингових послуг, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «Компанія Альпіна» використало надані консультації з моніторингу в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності, а саме за період з 01 жовтня 2005 року по 31 березня 2007 року ним було отримано дохід від реалізації масел на суму 35 800,15 грн., що встановлено податковим органом і в акті перевірки від 20.11.2007р. № 165/23-2/2548180; крім того, позивач вказує на положення ЗУ «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р., якими не надано органам державної податкової служби жодних повноважень щодо вирішення питання про необхідність або відсутність необхідності будь-яких послуг для проведення господарської діяльності платника податку, оскільки такі питання вирішуються ним самостійно; також, позивач пояснив, що у жовтні 2005 року ним було включено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 41 667 грн. по п/н 04011501 від 15.01.2004р. за науково-дослідні роботи згідно договору з ТОВ «Інтегра» № 03091501 від 15.09.2003р.; нематеріальний актив, придбаний згідно цього договору, було амортизовано відповідно до Наказу ТОВ «Компанія Альпіна» № 3/2 від 15.01.2004 р. «Про придбання нематеріального активу»; таким чином, дії ТОВ «Компанія Альпіна» щодо включення до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 41 667 грн. відповідають положенням п.п. 7.4.1 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість», якими передбачено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Отже, у період, що перевірявся податковим органом, ТОВ «Компанія Альпіна» під час здійснення господарської діяльності не було допущено порушень податкового законодавства.

Відповідач проти позову заперечив, просить відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог, свою позицію виклав у письмових запереченнях на позовну заяву (вих.. № 5093/10/10-010 від 27.03.2008р.), вказуючи на наступне: проведеною перевіркою встановлено, що в порушення пп..7.4.1 п.7.4 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість» ТОВ «Компанія Альпіна» до складу дозволеного податкового кредиту у лютому 2006 року включено суму ПДВ у розмірі 163 000 грн. з операції (за договором № 121/8 від 01.09.05р. з ТОВ «Арті»), яка не приймає участь у господарській діяльності підприємства; документом, який підтвердив фактичне надання та отримання послуг у даному випадку став звіт про виконані послуги на тему «Моніторинг ринка масел в Україні», який носить узагальнюючий характер (відсутній індивідуальний план роботи, перелік замовлених послуг, економічне обґрунтування необхідності такого дослідження, тощо), а консультації індивідуального характеру даному підприємству за цим договором не надавались; крім того, на час проведення податкової перевірки встановлено, що вартість наданих за договором № 121/8 від 01.09.05р. послуг у розмірі 978 000 грн. (вексель від 17.10.2005р.) не погашена, а контрагента позивача ТОВ «Арті» - постановою господарського суду Запорізької області від 05.03.07р. у справі № Б40/72/07 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Також, позивачем в порушення пп..7.4.1 п.7.4 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість» включено до складу дозволеного податкового кредиту у жовтні 2005 року суми ПДВ у розмірі 41 667 грн. з операції, яка не приймає участі у господарській діяльності підприємства за договором на науково-дослідні роботи № 03091501 від 15.01.04р. з ТОВ «Інтегра». Документом, який у даному випадку підтверджує фактичне отримання послуг за договором, є звіт «укрупнена техніко-економічна оцінка доцільності виробництва біодизельного палива в Україні», який носить узагальнюючий характер та не містить конкретного, індивідуального плану роботи, економічного обґрунтування необхідності такого дослідження, тощо. Крім того, під час проведеної перевірки позивач не зміг надати документальне підтвердження правомірності зайняття ТОВ «Інтегра» такою діяльністю, яка значиться а Національному класифікаторі України як «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2005». Також, під час перевірки не встановлено доказів здійснення розрахунків між сторонами за договором (погашення векселю, виданого ТОВ «Інтеграл» 20.01.2004р.), а постановою господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б15/161-05 від 17.11.2007р. ТОВ «Інтегра» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДПІ у Жовтневому районі міста Запоріжжя було проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ «Кампанія Альпіна» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005р. по 31.03.2007 р.

За результатами перевірки складено акт № 101/23-2/25481880 від 20.07.2007р., в якому зроблено висновок про порушення пп..7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість за 2005 рік у розмірі 41 667 грн., за 2006 рік у розмірі 329 466 грн., в т.ч. по періодах: у жовтні 2005 р. 41 667,0 грн., у лютому 2006р. 163 000,0 грн., у грудні 2006 р. 166 466,0 грн.

Акт перевірки № 101/23-2/25481880 від 20.07.2007р. базувався на наступних висновках ДПІ по податку на додану вартість:

- в порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Компанія Альпіна» до складу дозволеного податкового кредиту у лютому 2006 року включено суму ПДВ у розмірі 163 000 грн. з операції (за договором № 121/8 від 01.09.05р. з ТОВ «Арті»), яка не приймає участь у господарській діяльності підприємства;

- в порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Компанія Альпіна» до складу дозволеного податкового кредиту у жовтні 2005 року включено суми ПДВ у розмірі 41 667 грн. з операції, яка не приймає участі у господарській діяльності підприємства за договором на науково-дослідні роботи № 03091501 від 15.01.04р. з ТОВ «Інтегра».

На підставі акту перевірки №101/23-2/25481880 від 20.07.2007р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р. про визначення ТОВ «Компанія Альпіна» суми податкового зобовязання з з податку на додану вартість (з урахуванням фінансових санкцій) в загальній сумі 556 699 грн. 50 коп.

Позивач використав своє право на оскарження даного рішення у відповідності до пп..5.2.2 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», звернувшись зі скаргами до ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя (№ 312 від 18.09.2007р.), Державної податкової адміністрації у Запорізькій області (№ 340 від 09.10.2007р.) та Державної податкової адміністрації України (№ 412 від 18.12.2007р.).

Так, рішенням ДПА у Запорізькій області № 4871/10/25-020 від 06.12.07р. податкове повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р. було частково скасовано, в частині зайво донарахованого податку на додану вартість в сумі 166 466,00 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 83 233,00 грн.

У звязку із цим, 10.12.2007р. ТОВ «Компанія Альпіна» було винесено податкове повідомлення-рішення № /2 із визначенням податкового зобовязання на загальну суму 307 000,50 грн.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р. в частині залишених без задоволення сум податку на додану вартість на суму 307 000,50 грн. незаконним, у звязку із чим звернувся до господарського суду із адміністративним позовом про його скасування.

Частиною 4 ст. 105 КАС України визначається перелік вимог, що можуть міститися в адміністративному позові. Ці вимоги націлені на реалізацію матеріально-правової сторони права на адміністративний позов, тобто на задоволення адміністративного позову. Перелік вимог, зафіксований у ст. 105 КАС України, відображає зміст адміністративного позову, який є елементом позову і вказує на форму судового захисту, тобто вказує на те, якого виду рішення вимагає позивач від суду. Таким чином, позивач, зокрема, може вимагати від суду скасувати або визнати нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як встановлено пп..7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 ст. 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку із придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарською діяльністю є будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Пунктом 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 1 «Звіт про фінансовий результат», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999р. № 87, доходи визначено як збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобовязань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

За змістом пп..5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Правомірність віднесення до складу валових витрат та декларування їх у звітності підтверджується лише оформленими належним чином документами, які підтверджують фактичне отримання послуг.

Як вбачається зі змісту акту перевірки № 101/23-2/25481880 від 20.07.2007р., на підставі якого було винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення, в ході перевірки ДПІ встановлено, що ТОВ «Компанія Альпіна» включено до складу дозволеного податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 163 000 грн. згідно податкової накладної від 28.02.06р. № 300907, отриманої від ТОВ «Арті» на загальну суму 978 000 грн. за консалтингові послуги згідно договору № 121/8 від 01.09.05р.

Предметом вказаного договору було проведення консультацій Замовника за темою: моніторинг ринку масел в Україні. Згідно договору, консультації носять індивідуальний характер та проводяться з метою розширення торгового асортименту Замовника, збільшення обсягів продажу та розширення ринку збута.

За умовами договору, факт надання вказаних послуг підтверджується актом виконаних робіт.

Згідно з актом від 30.09.2005р. Виконавець (ТОВ «Арті») передав, а Замовник (ТОВ «Компанія Альпіна» прийняв звіт про проведені роботи згідно з договором від 01.09.05р.

Разом з тим, перевіркою було встановлено, що звіт про виконані послуги на тему «Моніторинг ринка масел в Україні» (на 50 аркушах), наданий на підтвердження виконання договору № 121/8 від 01.09.2005р. з ТОВ «Арті», містить в собі консультації не індивідуального, а узагальнюючого характеру, опис вживання моторних масел по видам, споживачам та торгівельним маркам. Тобто, у даному звіті відсутній індивідуальний план роботи, перелік замовлених послуг, економічне обґрунтування необхідності проведення такого маркетингового дослідження. Консультації, визначені предметом договору, судячи з наданого звіту, ТОВ «Арті» не надавались.

Отже, наданий звіт та умови договору № 121/8 від 01.09.2005р. щодо проведення індивідуальних консультацій не узгоджуються між собою. Таким чином, аналіз вказаного Звіту не дозволив органу перевірки зробити правомірний висновок про спрямованість здійснених витрат ТОВ «Компанія Альпіна» в сумі 978 000 грн. (у т.ч. ПДВ 163 000 грн.) на отримання консалтингових послуг для використання у власній господарській діяльності з метою отримання доходу.

Крім того, слід відмітити, що згідно з умовами договору № 121/8 в частині оплати послуг 17.10.2005 р. було складено акт про вексельний платіж на загальну суму 978 000 грн., у т.ч. ПДВ 163 000 грн., в якому ТОВ «Компанія Альпіна» - боржник, а ТОВ «Арті» - кредитор.

Разом із тим, на час проведення перевірки ДПІ не встановлено доказів оплати вартості наданих послуг у розмірі 978 000 грн. (доказів вжиття заходів ТОВ «Арті» щодо погашення виданого простого векселю № 30) за вказаним договором. А постановою господарського суду Запорізької області від 05.03.07р. у справі № Б40/72/07 ТОВ «Арті» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Вказані обставини встановлені також постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2009р. у справі № 13/75/08-АП за позовом ТОВ «Компанія Альпіна» до ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р.

Таким чином, у звязку з відсутністю належних доказів в підтвердження фактичного отримання консалтингових послуг за вищевказаним договором з ТОВ «Арті», суд також дійшов висновку про неправомірність віднесення позивачем до складу валових витрат та декларування у звітності суми ПДВ за лютий 2006 року в розмірі 163 000 грн.

Також, з акту перевірки № 101/23-2/25481880 від 20.07.2007р. вбачається, що підприємством позивача було включено до складу дозволеного податкового кредиту у жовтні 2005 року суму ПДВ у розмірі 41667 грн. згідно податкової накладної від 31.10.05р. № 04011501, отриманої від ТОВ «Інтегра» на загальну суму 250 000 грн. за науково-дослідні роботи згідно договору № 03091501 від 15.01.04р.

За вказаним договором, Виконавець ТОВ «Інтегра» - зобовязався провести дослідні роботи на тему: «Укрупнена технічно-економічна оцінка доцільності виробництва біодизельного палива в Україні» з метою використання результатів роботи Замовником ТОВ «Компанія Альпіна» - при прийнятті рішення про здійснення інвестування в виробництво потужностей по виробництву біодизельного палива. Результатом виконання договору є створення нематеріального активу. Згідно договору, замовник зобовязаний сплатити за виконані роботи у термін не пізніше 45-ти календарних днів з моменту підписання акта виконаних робіт.

У той же час, проведеною перевіркою було встановлено, що наданий на підтвердження фактичного отримання послуг за договором № 03091501 від 15.01.04р. звіт «Укрупнена технічно-економічна оцінка доцільності виробництва біодизельного палива в Україні» (на 76 аркушах) носить узагальнюючий характер, тобто містить опис масляничної культури рапс, виробництва на його основі рапсового масла та використання як джерела для виробництва автомобільного палива. Аналіз звіту свідчить про те, що консультації, визначені метою договору, а саме: стосовно розширення ринку збуту, отримання замовником максимального прибутку, сприяння збільшення обсягів продажу палива, замовнику не надавались.

Також, 20.01.2004р. між ТОВ «Компанія Альпіна» і ТОВ «Інтегра» було складено акт про вексельний платіж на загальну суму 250 000 грн. (у т.ч. ПДВ 41667 грн.), де ТОВ «Компанія Альпіна» - векселедавець, а ТОВ «Інтегра» - векселеотримувач, простий вексель № 17.

Разом із тим, податковим органом не було встановлено відомостей щодо вжиття ТОВ «Інтегра» заходів стосовно погашення виданого ТОВ «Компанія Альпіна» векселю (протесту векселя). У той же час, постановою господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б15/161-05 від 17.11.2007р. ТОВ «Інтегра» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

З викладеного слідує, що фактично позивачем не підтверджено правомірність віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ у звязку з проведенням науково-дослідних робіт за жовтень 2005 р. в розмірі 41 667 грн.

Отже, дослідивши вказані обставини, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача встановленого ДПІ порушення пп..7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а відтак і правомірність визначених податковим повідомленням-рішенням № /0 від 02.08.2007р. основного зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 307 000,50 грн.

Таким чином, позивачем не доведено і судом не встановлено правових підстав для скасування винесеного Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя податкового повідомлення-рішення № /0 від 02.08.2007р.

У звязку з викладеним, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Альпіна» адміністративний позов про скасування податкового повідомленні-рішення № /0 від 02.08.2007р., винесеного Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст..55, 72 ч. 1, 94, 128, 158 - 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя В.Г. Серкіз

Постанову підписано 18.11.2013 р.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.