УХВАЛА

Справа № 910/5982/13 17.05.13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобільний термінал"
простягнення 47 177 571,54 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Новікова О.М.(дов. № 1/13-юр від 02.01.2013 року)
від відповідача Степаненко О.А. (дов. № 03-12/12 від 03.12.2012 року)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" (надалі по тексту - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобільний термінал" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 47 177 571,54 грн., а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2013 року порушено провадження у справі № 910/5982/13, слухання справи призначено на 26.04.2013 року.

Представник відповідача в судове засідання 26.04.2013 року не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 01.04.2013 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2013 року розгляд справи було відкладено на 17.05.2013 року, у зв'язку з неявкою відповідача, поданим клопотанням та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

В судовому засіданні 17.05.2013 року судом було розглянуто заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобільний термінал", що знаходяться на його банківських рахунках, у розмірі заявлених позовних вимог.

Приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У відповідності до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 26.12.2011 року, у мовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Тобто, у вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, також, з матеріалів позовної заяви судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, держави. Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позивачем не представлено доказів, які б свідчили, що відповідач має намір закрити свій поточний рахунок, вказаний позивачем у позовній заяві, на якому знаходяться грошові кошти (або будь - які інші рахунки відповідача) на які позивач просить накласти арешт.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності суд враховує, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що накладення арешту на грошові кошти відповідача, може унеможливити подальшу господарську діяльність даного господарюючого суб'єкта, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В забезпечені позову відмовити.

Суддя С.В. Стасюк