ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

10 липня 2013 року Справа № 57/183-09

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.

при секретарі Вороні В.С.

за участю представників сторін:

позивача не зявився

відповідача не зявився

третіх осіб не зявилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (вх. № 1795Х/1-6) на рішення господарського суду Харківської області від 04 квітня 2011 року у справі № 57/183-09

за позовом Державного підприємства « 48 завод залізничної техніки», м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків

до СПД ФО Гуманіцької ОСОБА_1 , м. Харків

про визнання недійсним правочину та виселення,

та зустрічним позовом - СПД ФО ОСОБА_2 , м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1. Державна виконавча служба Дзержинського РУЮ м. Харкова;

2. Підрозділ примусового виконання рішень Харківського міського управління юстиції, м. Харків

до ДП « 48 завод залізничної техніки», м. Харків

про витребування обладнання та стягнення 50 000,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04 квітня 2011 року у справі № 57/183-09 (суддя Аюпова Р.М.) первісний позов задоволено частково. В частині вимог первісного позову про визнання недійсним правочину, вчиненого між Державним підприємством « 48 завод залізничної техніки» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, відповідно до договору оренди № 3/21-ДП індивідуально визначеного майна від 17 грудня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

В частині вимог первісного позову щодо виселення ФОП ОСОБА_2 з нежитлового приміщення - ливарного цеху, інвентарний № 246/11 (літ. «Т-1-2»), загальною площею 183,7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Заводу «Комсомолець», 36 на першому поверсі та передачі цього приміщення Державному підприємству « 48 завод залізничної техніки» - провадження у справі припинено на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю предмету спору. Стягнуто з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 85, 00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04 липня 2011 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 04 квітня 2011 року у справі № 57/183-09 скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про повернення обладнання та прийнято в цій частині нове рішення. Зобовязано Державне підприємство «48 завод залізничної техніки» повернути фізичній особіпідприємцю ОСОБА_2 наступне обладнання: токарний станок - 1 шт., електроточило - 1 шт., піскосип -1 шт., піскострубку - 1 шт., електричну шафу - 1 шт., шафу роздягальну - 1 шт., опоки металічні - 9 комплектів., ковш розливний - 2 шт. В решті рішення залишено без змін.

01 липня 2013 року державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із заявою про роз'яснення рішення суду, в якій просить розяснити зміст виконавчого документу, виданого на виконання постанови від 04.07.2011 р., зазначивши яким чином підлягає ідентифікації майно, що за рішенням суду підлягає переданню стягувачу в натурі.

Сторони та треті особи в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 89 ГПК України заява про розяснення рішення суду розглядається протягом 10 днів та враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати заяву державного виконавця відповідно до ст. 75 ГПК України без участі представників сторін та третіх осіб за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши заяву державного виконавця та дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України та є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту.

У вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення судового рішення, слід виходити також із приписів ст.ст. 84, 86 ГПК України щодо змісту рішення, ухвали. Отже, суд роз'яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб'єкта, якому надано право звернення за відповідним роз'ясненням. При цьому, необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння судового рішення з метою його виконання.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

У разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа.

Стосовно питання яким чином підлягає ідентифікації майно, що за рішенням суду підлягає переданню стягувачу в натурі, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити наступне.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи накладних, через контрольно-пропускний пункт підприємства ФОП ОСОБА_2 було завезено на територію ДП « 48 завод залізничної техніки» через його контрольно-пропускний пункт наступне обладнання:

- згідно з накладною № 5/11 від 05.11.2008 р.: бігуни 1 шт. та піскосип 1 шт.;

- згідно з накладною № 10/9 від 10.09.2008 р.: електроточило (модуль 35633) - 1 шт., електропіч -1 шт., піскострубку - 1 шт., токарний станок - 1 шт., електричну шафу - 1 шт., шафу роздягальну - 1 шт. Електропіч в подальшому була вивезена із території підприємства, про що свідчить відмітка на накладній;

- згідно з накладною № 28/5 від 28.05.2009 року: опоки металічні - 9 комплектів., ковш розливний - 2 шт., болгарка електрична - 1 шт., перфоратор електричний - 1 шт., глина вогнестійка - 1 мішок, підмодельна плита - 2 шт., модель алюмінієва - 2 комплекту.

Технічна документація на вказане обладнання в матеріалах справи відсутня.

При розгляді справи у суді апеляційної інстанції колегія суддів встановила, що неповернутим залишилось наступне обладнання, зазначене у вищевказаних накладних: токарний станок - 1 шт., електроточило - 1 шт., піскосип -1 шт., піскострубка - 1 шт., електрична шафа - 1 шт., шафа роздягальна - 1 шт., опоки металічні - 9 комплектів., ковш розливний - 2 шт., електросвернильний настільний станок 1 шт.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне заяву державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задовольнити та роз'яснити постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04 липня 2011 року в частині визначення яким чином підлягає ідентифікації майно, що за рішенням суду підлягає переданню стягувачу в натурі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 89 ГПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду 04 липня 2011 року у справі № 57/183-09 роз'яснити наступним чином:

Державне підприємство « 48 завод залізничної техніки» зобовязане повернути фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 обладнання, зазначене в накладних № 5/11 від 05.11.2008 р., № 10/9 від 10.09.2008 р., № 28/5 від 28.05.2009 р. та не повернене в добровільному порядку.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.