ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
"09" липня 2013 р.Справа № 5023/5828/12 (н.р. 5023/2414/12) вх. № 5828/12 (н.р. 2414/12)
Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова
Суддя Френдій Н.А.
про стягнення 19 956,06 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 30.07.2012 р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2012р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2012р. рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2012 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2012 р. у справі №5023/2414/12 - скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.02.2013р. у справі № 5023/5828/12 (н.р. 5023/2414/12) зупинено провадження у справі, у зв"язку з призначенням судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи, проведення якої доручено ХНДІСЕ імені Засл. проф. ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного, на адресу ХНДІСЕ імені Засл. проф. ОСОБА_1 було направлено справу № 5023/5828/12 для проведення зазначеної експертизи.

До суду 27.06.2013 року за супровідним листом (вх.№1787) надійшов разом зі справою висновок судово-економічної експертизи №1257, складений 05.06.2013р., на підставі чого ухвалою господарського суду Харківської області від 01.07.2013р. поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 09.07.2013р.

В судовому засіданні 09.07.2013р. оголошено перерву до 10:00 години 11.07.2013р., в звязку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача 2 про час та місце розгляду даної справи та в звязку з неявкою відповідача 1 у судове засідання 09.07.2013р.

Аналізуючи матеріали даної господарської справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач 1 Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова, всупереч вимогам ст. 22 ГПК України, зловживає наданими йому процесуальними правами, а його бездіяльність спрямована, зокрема, на затягування строків розгляду господарської справи, що суперечить, зокрема, вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасницею якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Про зазначене, зокрема, свідчить те, що відповідач 1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, що підтверджується матеріалами справи, а саме відміткою на поштовому повідомленні про завчасне вручення відповідачу 1 судової ухвали у справі №5023/5828/12 (н.р. 5023/2414/12) від 01.07.2013р., але, всупереч вимогам цієї судової ухвали, відповідач 1 ані надав до суду письмових пояснень по суті спору, з урахуванням висновку судово-економічної експертизи №1257, ані забезпечив явку своїх уповноважених представників у судове засідання, незважаючи на те, що суд попередив учасників судового процесу про те, що у разі ненадання витребуваних судом документів, за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом, суд має право застосувати санкції, передбачені ст. 83 ГПК України або винести окрему ухвалу (п.4 резолютивної частини ухвали від 01.07.2013р. у справі №5023/5828/12).

Крім того, в резолютивній частині вищевказаної ухвали суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

У Конституції України закріплено принцип, що кожне судове рішення підлягає обовязковому виконанню на всій території України, що також відображено у ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Обовязковість виконання рішень суду як основна засада судочинства, гарантована Конституцією України.

Слід також зазначити, що підставою звернення позивача із позовом до суду є те, що позивач був змушений перейти на сплату єдиного податку за ставкою 10%, що призвело до втрати власних коштів підприємства на суму різниці між ставкою 10% та 6% - за період з 20.05.2011р. по 31.12.2011р. на суму 12820,88грн., та те, що позбавлення підприємства статусу платника ПДВ призвело до втрати грошових коштів в сумі 7135,18грн. розмір сплаченого ПДВ під час ввезення із-за кордону двох самохідних пасажирських трапів для виконання їх капітального ремонту за зовнішньоекономічним контрактом від 20.04.2011р., отже сума у розмірі 19956,06грн. шкоди /збитків/ заявлена позивачем до солідарного стягнення з відповідачів - 1. Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова, та 2. Департаменту державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Харківської міської ради, із посиланням на приписи ст.ст. 1166, 1173 ЦК України.

Наразі, триває новий розгляд спору у даній справі, проте, з приписів постанови Вищого господарського суду України від 04.12.2012р. у справі №5023/2414/12 вбачається, що касаційна інстанція зазначає, що судами правильно враховано встановлення судовими рішеннями у адміністративній справі №2а-6411/11/2010 протиправності рішень та дій відповідачів щодо анулювання реєстрації свідоцтва ТОВ "Авіаспецтехніка Імпекс" як платника ПДВ за 2011 рік щодо та внесення певного реєстраційного запису до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, внаслідок яких позивачу було завдано шкоди.

І обставини даного спору свідчать про те, що позивачем доведено порушення його права з боку Відповідачів актами судової влади: постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2011 р. № 2а-6411/11/2070 (а.с. 14 - 16) та постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2012р. у справі №2а-3710/12/2670 (т.1, а.с. 79-80).

Невиконання будь-якого рішення підриває авторитет органів законодавчої, виконавчої та судової влади, що ускладнює виконання ними повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Отже, в контексті вищенаведеного, зважаючи на те, що відповідач 1 не надав до суду письмових пояснень по суті спору, з урахуванням висновку судово-економічної експертизи №1257, не забезпечив явку свого уповноваженого представника у судове засідання, - вбачається ігнорування Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова вимог Конституції України, Закону України Про судоустрій України та Господарського процесуального кодексу України щодо обовязковості рішень, ухвал та постанов суду.

За вказані порушення п. 5 ст. 83 ГПК України передбачено стягнення до Державного бюджету штрафу в розмірі до 1700 грн., який цього разу суд не застосовує, а обмежується направленням окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 86, 90 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Окрему ухвалу надіслати Державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова.

2. Зобовязати Державну податкову інспекцію у Дзержинському районі м. Харкова розглянути окрему ухвалу та вжити заходів щодо запобігання та недопущення у майбутньому подібних порушень закону.

3. Про результати розгляду окремої ухвали повідомити господарський суд Харківської області до 09.08.2013 року.

Суддя Френдій Н.А.