ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" жовтня 2013 р.Справа № 6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011)
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув скаргу ОСОБА_1 на дії органу державної виконавчої служби у справі

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест", вул. Ринкова площа, 34 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область 47100

третя особа № 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Шумське районне споживче товариство вул. Українська, 42 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область 47100

третя особа № 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Шумська міська рада, вул. Українська, 59 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область 47100

до відповідача - Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, с. Васьківці, Шумський район, Тернопільська область 47100

третя особа № 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 с. Васьківці, Шумський район, Тернопільська область 47100

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

За участю представників:

стягувача: ОСОБА_3

боржника: ОСОБА_4, ОСОБА_5

ДВС: ОСОБА_6

третіх осіб: не з'явились

Суть справи:

29 серпня 2013 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся зі скаргою № б/н від 23 серпня 2013 року на дії відділу Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012р. у справі № 6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) щодо стягнення судових витрат.

Свою заяву скаржник мотивує тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 липня 2013 року відділом ДВС Шумського районного управління юстиції, прийнято на підставі судового наказу термін предявлення до виконання якого закінчився.

Згідно з розпорядженням в.о. голови господарського суду Тернопільської області ОСОБА_7 від 29.08.2013р. справу №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) для розгляду скарги № б/н від 23.08.2013р. передано судді Бурді Н.М.

Розпорядженням голови господарського суду Тернопільської області ОСОБА_8 від 17.09.2013 року дану скаргу (призначену до слухання на 10.10.2013 року на 11год. 20хв.) передано для розгляду судді Шумському І.П..

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином. Їх неявка, згідно з ч.2 ст. 121-2 ГПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

В засіданні учасникам процесу розяснено належні їм права та обовязки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

Судом здійснювалась технічна фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального програмно-апаратного комплексу Діловодство суду, для створення архівної копії фонограми надано компакт-диск CD-R, серійний номер gEA608285152E07.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника, відділу ДВС, судом встановлено:

- рішенням господарського суду Тернопільської області (суддя Бучинська Г.Б.) від 22 липня 2011 року у справі №15/39/5022-79/2011 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" до відповідача ОСОБА_9 особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено та вирішено:

- суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою площа Ринкова, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м.;

- стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Васьківці Шумського району, Тернопільської області, код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" вул. Ринкова площа, 34 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область, код 34043073 - 85 грн. сплаченого державного мита та 236 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

Постановами Львівського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2011 року та Вищого господарського суду України від 12 січня 2012 року зазначене рішення залишено без змін.

Ухвалою місцевого суду від 13 березня 2012 рок, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд рішення господарського суду Тернопільської області від 22 липня 2011 року прийнято до провадження суддею Шумським І.П., а справі присвоєно новий №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011).

Згідно з ухвалою від 19 квітня 2012 року в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Тернопільської області від 22.07.2011 року відмовлено, а саме рішення залишено без змін.

Цього ж дня, судом виправлено описку у п. 2 резолютивної частини рішення від 22 липня 2011 року у справі № 15/39/5022-709/2011 та викладено його в наступній редакції: "2. Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м.", про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалу від 19 квітня 2012 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Тернопільської області від 22 липня 2011 року, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05 червня 2012 року залишено без змін.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 19 квітня 2012 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05 червня 2012 року, ухвалою Вищого господарського суду України від10 серпня 2012 року, повернута заявнику.

У відповідності до приписів ст. 116 ГПК України, після повернення справи до суду першої інстанції, 13 вересня 2012 року господарським судом видано відповідні накази.

Враховуючи дату набрання судовим рішенням законної сили 07 жовтня 2011 року, строк предявлення наказів до виконання було встановлено судом до 07 жовтня 2012 року включно.

05 лютого 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" звернулось в господарський суд з заявою №1/17 від 01.02.2013р. про продовження строку предявлення наказів від 13.09.2012р. до виконання.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22 квітня 2013 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04 липня 2013 року, пропущений строк для предявлення наказів до виконання відновлено.

18 червня 2013 року відділом Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції прийнято постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №38553401, №38553188 по виконанню наказів від 13 вересня 2012 року у господарській справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) у звязку з невідповідністю виконавчих документів та заяви стягувача вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

29 липня 2013 року відділом Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №39122813 по виконанню наказу від 13 вересня 2012 року у господарській справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Шумськ-Інвест" 321 грн. судових витрат.

За текстом постанови ДВС, наказ господарського суду був предявлений до виконання також 29 липня 2013 року.

Як стверджує заявник, строк предявлення наказу до виконання закінчився 07 жовтня 2012 року, від-так оскаржувану постанову прийнято після його закінчення.

У звязку з цим, боржник просить суд визнати недійсною постанову від 29 липня 2013 року про відкриття виконавчого провадження №39122813 та зобовязати відділ ДВС вчинити визначені законом дії щодо розгляду заяви ТОВ "Шумськ-Інвест" про відкриття виконавчого провадження.

Представник стягувача доводи боржника спростовує, посилаючись на судові рішення, якими строк предявлення наказу до виконання відновлено.

У своїх письмових та усних поясненнях, представник органу ДВС вважає, що оскільки наказ господарського суду було видано 13 вересня 2012 року, то і річний строк предявлення його до виконання закінчується 13 вересня 2013 року, а тому, при відкритті виконавчого провадження жодних порушень допущено не було.

Судом також зясовано, що в матеріалах виконавчого провадження №39122813 відсутні судові рішення про відновлення пропущеного строку для предявлення наказів від 13 вересня 2012 року у господарській справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) до виконання.

Згідно з письмовими поясненнями представника ДВС, до заяви на підставі якої видавалась оспорювана постанова, ТОВ "Шумськ-Інвест" були долучені лише оригінал наказу та копія довіреності на представника.

Інші документи у матеріалах виконавчого провадження відсутні. Інформації про відновлення порушеного строку предявлення наказу до виконання в судовому порядку, станом на 29 липня 2013 року у державного виконавця не було. Постановлені судові рішення про відновлення пропущеного строку предявлення наказів до виконання в державному виконавцю не надавались (пояснення представника ДВС, дані в судовому засіданні від 10 жовтня 2013 року).

Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд прийшов до висновку про необхідність її часткового задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ст. 124 Конституції України, ст.115 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Поданими позивачем доказами, не запереченими належним чином боржником та відділом ДВС, доведено обґрунтованість заявленої скарги в частині визнання недійсною постанови від 29 липня 2013 року про відкриття виконавчого провадження №39122813.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон №606), ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", органи державної влади (до яких належить відділ ДВС), їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 17 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює порядок, згідно з яким примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 17 цього Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема накази господарських судів.

У виконавчому документі, серед іншого, зазначається строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (ч.6п.1ст.18 Закону №606).

За заявою стягувача або його представника, в порядку ст. 19 Закону №606, на підставі виконавчого документа державний виконавець відкриває виконавче провадження.

Змістом ч.1 ст. 22 Закону №606 визначено, що виконавчі документи, у т.ч. накази господарського суду, можуть бути пред'явлені до виконання протягом одного року.

При цьому, строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку (п.1 ч.2 ст. 22 Закону №606).

В порядку ч.1 ст. 24 Закону №606, державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом (ч.2 ст. 24 Закону №606).

Стаття 25 Закону №606, покладає на державного виконавця обовязок прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, за умови, що не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання.

Пропуск встановленого строку пред'явлення документів до виконання, відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №606, є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Як зазначалось вище, строк предявлення наказу від 13 вересня 2012 року у господарській справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) було визначено в тексті виконавчого документа, а саме - до 07 жовтня 2012 року включно.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22 квітня 2013 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04 липня 2013 року, пропущений строк для предявлення наказів до виконання відновлено.

Однак, інформації про відновлення порушеного строку предявлення наказу до виконання в судовому порядку, станом на 29 липня 2013 року (дату винесення ним оскаржуваної постанови) у державного виконавця не було, постановлені судові рішення про відновлення пропущеного строку предявлення наказів до виконання в державному виконавцю стягувачем не надавались.

Враховуючи, що строк предявлення наказу до виконання закінчився 07 жовтня 2012 року, а інформація про його відновлення у державного виконавця відсутня, відкриття 29 липня 2013 року виконавчого провадження №39122813 є таким, що порушує встановлений законом порядок. А тому постанову від 29 липня 2013 року про відкриття відділом ДВС Шумського районного управління юстиції виконавчого провадження №39122813 слід скасувати.

Саме по собі існування судових актів про відновлення пропущеного строку предявлення наказів до виконання, без їх представлення в орган ДВС, не вказує на правомірність дій виконавчої служби.

При цьому, суд критично оцінює твердження державного виконавця про початок перебігу строку предявлення наказу до виконання з дати його видачі, як таке, що суперечить прямій вказівці п.1 ч.2 ст. 22 Закону №606 та змісту виконавчого документа.

Не заслуговують на увагу і посилання на переривання строку пред'явлення наказу до виконання 18 червня 2013 року. Оскільки перериватись може лише термін, який ще не сплинув.

В той же час, строк пред'явлення наказу до виконання обмежувався 07 жовтня 2012 року, тобто вже закінчився до першого пред'явлення його в орган ДВС 18 червня 2013р.

Тому, за відсутності даних про відновлення терміну пред'явлення наказу до виконання, ДВС станом на 29 червня 2013 року, не могла застосовувати положення ст. 23 Закону №606 про переривання цього строку.

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено порядок згідно з яким рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У ч.3 п.2 постанови № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", пленум Верховного Суду України зробив висновок про те, що стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції (ст. 1212 ГПК).

Розгляд господарським судом скарг у порядку ст. 121-2 ГПК України, є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а їх виконання є невід'ємною частиною судового процесу.

За змістом цієї статті ГПК, скарги на дії, бездіяльність органів скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду. (п.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24 жовтня 2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", п.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. (п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

При даних обставинах, скаргу в частині визнання недійсною постанови від 29 липня 2013 року про відкриття виконавчого провадження №39122813 слід задовольнити.

В той же час, вимога скаржника в частині зобовязання відділу ДВС вчинити визначені законом дії щодо розгляду заяви ТОВ "Шумськ-Інвест" про відкриття виконавчого провадження задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до розяснень, наданих пленумом Верховного Суду України у постанові № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад відкривати або закінчувати виконавче провадження).

Аналогічна правова позиція, викладена також в п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Через що, виключною прерогативою органу ДВС є вирішення питання про відкриття виконавчого провадження в залежності від обставин, визначених ст.ст. 25,26 Закону України "Про виконавче провадження", та лише у разі повторного предявлення стягувачем наказу до виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 86,121-2 ГПК України, Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

1. Визнати недійсною постанову відділу ДВС Шумського районного управління юстиції від 29 липня 2013 року про відкриття виконавчого провадження №39122813 по виконанню наказу від 13 вересня 2012 року у господарській справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Васьківці Шумського району, Тернопільської області, код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" вул. Ринкова площа, 34 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область, код 34043073 - 85 грн. сплаченого державного мита та 236 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

2. В задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу господарського суду, яка не набрала законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський