ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2013 р. Справа № 5015/2948/12

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Щирецький завод залізобетонних виробів», смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області

до відповідача1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія», с. Свободне Волновановського району Донецької області

до відповідача2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альткомкиївбуд», м. Київ

до відповідача3: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригал», с. Зелів Яворівського району Львівської області

про: стягнення 288229,75 грн.

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Емха Л.М.

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 18.11.2013)

від відповідача1: не зявився

від відповідача2: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 20.08.2013)

від відповідача3: не зявився

Представнику позивача та відповідача2 розяснено їх права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 05.12.2013 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щирецький завод залізобетонних виробів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альткомкиївбуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригал» про стягнення 288229,75 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2012 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.08.2012 року. Ухвалою суду від 07.08.2012 року розгляд справи відкладено на 27.09.2013 року.

Ухвалою суду від 27.09.2012 року провадження у справі № 5015/2948/12 зупинено до вирішення справи №5015/3435/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альткомкиївбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Щирецький завод залізобетонних виробів» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» про визнання недійсним правочину поруки.

У зв'язку з відпусткою судді Король М.Р. повторно проведено автоматизований розподіл справи між суддями, відповідно до якого 04.02.2013 року суддю Король М.Р. замінено на суддю Кидисюка Р.А.

Оскільки обставина, на підставі якої зупинялося провадження у справі, відпала, ухвалою суду від 04.10.2013 року провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 05.11.2013 року. Ухвалами суду від 05.11.2013 року, від 22.11.2013 року та від 03.12.2013 року розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем1 умов Договору № 10/11-10 (Р-3/79-10) на постачання бетону від 10.11.2010 р. в частині оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 288229,75 грн. 30.11.2011 р. відповідач2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем1 обовязку щодо оплати вартості поставленого товару згідно договору на постачання бетону. Також, 30.11.2011 р. відповідач3 прогарантував позивачу оплату відповідачем1 згідно договору №Д-3/79-10 від 10.11.2010 року. Відтак, позивач просить стягнути з відповідачів1,2,3 солідарно заборгованість у розмірі 288229,75 грн., а також судові витрати.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю.

Відповідачі1,3 явки повноважних представників в судове засідання не забезпечили, вимог попередніх ухвал суду не виконали, проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечили.

Представник відповідача2 в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечив повністю з підстав, наведених у поясненні (вх.№51454/13 від 03.12.2013) на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що припинення юридичної особи (ТзОВ «Нафтова українська компанія») є підставою припинення поруки, оскільки зобовязання за основним договором (договором поставки) припинилось. Відтак, просив суд відмовити в позові в частині стягнення заборгованості солідарно з відповідача2.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів1,3 за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача2, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

10.11.2010 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Щирецький завод залізобетонних виробів» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» (Покупець) укладено Договір № 10/11-10 (Р-3/79-10) на постачання бетону (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобовязався поставити, а Покупець прийняти і оплатити товарний бетон (Товар) в кількості, асортиментах і в строки відповідно до дійсного Договору і додатково погоджених Специфікацій, що додаються до цього Договору і є його невідємною частиною.

Позивач свої зобовязання щодо поставки товару виконав, поставивши на виконання умов Договору товарний бетон в кількості, асортименті відповідно до Специфікацій №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 до договору, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними за період з 21.11.2011 по 23.01.2012.

Відповідно до п.5.1. Договору оплата Товару проводиться один раз на тиждень коштами шляхом авансування в розмірі 50 % від прогнозованого тижневого постачання бетону. Решта суми протягом 3 (трьох) банківських днів після виконання тижневої заявки.

Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи відповідач1 свої зобовязання виконав частково. Станом на 01.01.2012 року сума заборгованості за Договором становила 1088227,01 грн., що підтверджується підписаним ОСОБА_3 звірки взаєморозрахунків. Станом на день подання позовної заяви, заборгованість за Договором склала 288229,75 грн. (двісті вісімдесят вісім тисяч двісті двадцять девять гривень) 75 копійок, що підтверджується ОСОБА_3 звірки розрахунків від 01.06.2012 року.

30.11.2011 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Альткомкиївбуд» (поручитель) поручилося перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Щирецький завод залізобетонних виробів» (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» (боржник) обовязку щодо сплати кредитору (позивачу) повної вартості отриманої продукції Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» згідно договору № 10/11-10 (Р-3/79/10) на постачання бетону від 10.11.2010 р. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Крім цього, 30.11.2011 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тригал» прогарантував Товариству з обмеженою відповідальністю «Щирецький завод залізобетонних виробів» оплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» товару згідно договору №Д-3/79-10 від 10.11.2010 року.

Судом встановлено, що згідно витягу з ЄДРЮОФОП станом на 19.11.2013 р. діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» припинена у звязку із визнанням його банкрутом за рішенням Господарського суду Донецької області від 29.04.2013 р. у справі №5006/5/56б/2012, про що у ЄДРЮОФОП 01.06.2013 р. внесено запис за №0000951. Відомості про правонаступництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Таким чином, діяльність відповідача1 як юридичної особи-субєкта господарювання припинена з 01.06.2013 р.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність субєкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У звязку з наведеним, провадження у справі в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» підлягає припиненню.

Згідно із ч. 1 ст. 609 ЦК України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Таким чином, грошове зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Щирецький завод залізобетонних виробів» було припинено у звязку з ліквідацією цієї юридичної особи.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобовязальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Отже, зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобовязання.

Таким чином, припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» є підставою для припинення зобовязань, що виникли з договорів поруки (укладених як Товариством з обмеженою відповідальністю «Альткомкиївбуд», так і Товариством з обмеженою відповідальністю «Тригал»), оскільки зобовязання за основним договором (договором на постачання бетону) припинено. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, що відображено, зокрема, у постанові від 07.11.2012 р., постанові від 11.03.2013 р.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги вимоги в частині стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альткомкиївбуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригал» є безпідставними, до задоволення не підлягають. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» провадження у справі слід припинити.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір виник з вини позивача, то судовий збір слід покласти на позивача у відповідності до вимог ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 543, 553, 554, 559, 598, 609 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. В частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова українська компанія» провадження у справі припинити.

2. В задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альткомкиївбуд» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригал» відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.12.2013 р.

Суддя Кидисюк Р.А