номер провадження справи 30/60/12
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

13.06.13 Справа № 5009/3374/12

за позовом: Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50)

до відповідача: Виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради (71330, с.Благовіщенка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, пер. Центральний, 10)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління Державного казначейства у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області (71300, смт. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, пров. Толстого, буд. 7);

про стягнення 18639,99 грн.,

Суд у складі колегії суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Кагітіна Л.П., судді: Науменко А.О., Зінченко Н.Г.

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.05.2013 р. у справі №5009/3374/12 позовні вимоги Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (м.Запоріжжя) до Виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради (с.Благовіщенка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області) задоволено повністю. Стягнуто з Виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради на користь Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» 18639,99 грн. основного боргу та 1609,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

12.06.2013 р. Дочірнім підприємством «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»» до господарського суду Запорізької області, в порядку ст. 88 ГПК України, подано заяву про прийняття додаткового рішення по справі № 5009/3374/12 щодо розподілу господарських витрат відносно витрат позивача на проведення судової будівельно-технічної експертизи. При вказує, що під час розгляду справи № 5009/3374/12 було проведено судову будівельно-технічну експертизу, вартість якої в розмірі 4500,00 грн. позивач оплатив на підставі рахунку № 1487 від 14.12.2012 р. На підтвердження зазначеного до своєї заяви позивачем надано оригінал платіжного доручення № 5 від 23.01.2013 р. Посилаючись на те, що при прийнятті рішення по справі не було вирішено питання щодо розподілу господарських витрат, просить винести додаткове рішення по справі № 5009/3374/12 щодо розподілу господарських витрат відносно витрат позивача на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Розглянувши подану позивачем заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Додаткове рішення засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасовувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема, неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішенні питань, що стояли перед судом. Так, суд має право винести додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл судових витрат.

З вищенаведених норм вбачається право суду за своєю ініціативою, за заявою сторони, прокурора, який брав участь у справі, саме виправити недоліки (неповноту), допущені в рішенні або ухвалі.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, при винесенні рішення судом жодних недоліків, неповноти не допущено.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 84 ГПК України визначено вимоги щодо змісту судового рішення, зокрема зазначено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Із змісту судового рішення від 27.05.2013 р. по справі № 5009/3374/12 вбачається, що відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладено на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій, про що зазначено у мотивувальній частині рішення та у резолютивній частині рішення стягнуто на користь позивача судові витрати, понесені про поданні позову. Також, у мотивувальній частині рішення вказано, що витрати за проведення судової експертизи судом не розподіляються, оскільки доказів їх понесення позивачем суду не надано.

Таким чином, на час ухвалення судового рішення витрати, понесені позивачем на проведення судової будівельно-технічної експертизи, не могли бути розподілені судом внаслідок відсутності документального підтвердження їх понесення.

В пункті 4.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013 р. надано розяснення, - Якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання. Таке рішення (ухвалу, постанову) може бути прийнято з питань розподілу сум судового збору або їх повернення і в тому разі, якщо відповідна вимога у розгляді справи з якихось причин не заявлялася. Що ж до інших судових витрат, тов разі коли вимоги стосовно їх розподілу під час розгляду справи не заявлялися та докази на підтвердження цих витрат суду не подавалися, то додаткове рішення (ухвала, постанова) щодо розподілу цих судових витрат не приймається та в задоволенні заяви відмовляється.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи вимоги щодо розподілу витрат на проведення експертизи позивачем не заявлялися і докази на підтвердження цих витрат не подавалися.

Враховуючи наведене та зважаючи на вказані вище норми права та розяснення Пленуму Вищого господарського суду України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення.

Оскільки викладені у заяві вимоги позивача не ґрунтуються на нормах права, не підтверджені відповідними доказами та спростовані дослідженими обставинами справи, заява про прийняття додаткового рішення по справі № 5009/3374/12 залишається колегією суддів без задоволення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу позивача, що він не позбавлений права на відшкодування понесених витрат на проведення судової експертизи у окремому позовному провадженні та з інших правових підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 88 Господарського процесуального Кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» про прийняття додаткового рішення по справі № 5009/3374/12 від 27.05.2013 р.

2. Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Головуючий Л.П. Кагітіна

Судді Н.Г. Зінченко

ОСОБА_1