ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м. Чернігів тел. канцелярії 672-847
просп.Миру,20 тел./факс 774-462
У Х В А Л А

25 квітня 2013 року Справа № 927/407/13

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агродім»,

вул. Сумська, 3, м.Київ, 03138

(поштова адреса: пр-т Возз"єднання, 15, м. Київ, 02160)

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмач-М"ясо",

вул. Петровського, 64, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, 16500

про стягнення 55880,39 грн.

Суддя А.М.Селівон

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: не зявився.

Від відповідача: ОСОБА_1 представник, дов. б/н від 11.01.13 р.

Ухвала виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 16.04.13 р. по 25.04.13р. на підставі ч.3 ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом Чернігівської області ухвалою від 01.04.13 р. порушено провадження у справі № 927/407/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агродім» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач-М"ясо" про стягнення 55829,05 грн., в тому числі 39340,33 грн. боргу за поставлений товар, 11002,44 грн. інфляційних нарахувань та 5486,28 грн. відсотків річних.

Клопотання представників сторін від 16.04.13 р. про відмову від здійснення фіксації судового засідання технічними засобами судом задоволені. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

В судове засідання 16.04.13 р. зявилися уповноважені представники позивача та відповідача.

В судове засідання 25.04.13 р. зявився уповноважений представник відповідача.

До початку судового засідання 16.04.13 р. через канцелярію суду позивачем подано заяву б/н від 16.04.13 р. про збільшення розміру позовних вимог, яка разом з доданими до неї документами долучена судом до матеріалів справи.

У вищезазначеній заяві позивач просить стягнути з відповідача 39340,33 грн. основного боргу, 11002,44 грн. інфляційних нарахувань та 5537,62 грн. відсотків річних, всього 55880,39 грн.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.10 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (надалі - Постанова № 18) під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Згідно з частиною третьою ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява позивача б/н від 16.04.13 р. про збільшення розміру позовних вимог підлягає прийняттю судом до розгляду та спір вирішується з її урахуванням.

Також до початку судового засідання 16.04.13 р. на виконання вимог ухвали суду від 01.04.13 р. відповідачем через канцелярію суду подано відзив б/н від 12.04.13 р., який судом долучено до матеріалів справи.

Відповідач у відзиві позовних вимог не визнає, просить суд застосувати позовну давність згідно ст. 267 Цивільного кодексу України та відмовити ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агродім» в задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

На думку відповідача, право предявити вимогу про оплату товару у позивача виникло, як це вимагається абз.2 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, в день прийняття товару відповідачем, тобто 09.01.09 р. та 13.05.09 р.

Відповідач зазначає, що платіжним дорученням №U840008 від 18.06.10 р. на суму 15700,00 грн. частково погашено заборгованість за поставлений згідно приймальної квитанції № 005510 від 13.05.09 р. товар, залишок заборгованості по якій складає 3446,93 грн. Що стосується товару, поставленого згідно приймальної квитанції № 005519 від 13.05.09 р. на загальну суму 35893,40 грн., то кошти по її погашенню відповідачем сплачені не були, а отже дії, що свідчать про визнання боргу, відповідачем не здійснювались.

Оскільки в жодному платіжному документі в графі «призначення платежу» чітко не зазначено, за яку саме приймальну квитанцію здійснюється сплата коштів, зарахування коштів без чіткого посилання платника на призначення платежу в погашення заборгованості за минулі періоди не заборонено нормами чинного законодавства.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, що строк позовної давності за поставлений 13.05.09 р. товар на загальну суму 39340,33 грн. сплив 13.05.12 р., отже відсутні підстави стверджувати про вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого боргу саме на вищезазначену суму. Заборгованість за поставлений раніше товар відповідачем погашена, про що у своїй позовній заяві зазначає сам позивач.

В судовому засіданні 16.04.13 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням їх збільшення та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.04.13 р. підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві від 12.04.13 р. на позовну заяву.

До початку судового засідання 25.04.13 р. від відповідача до суду надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 19.04.13 р., які долучені судом до матеріалів справи.

В письмових поясненнях відповідач зазначає, що наданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Агродім» та ТОВ «Бахмач - мясо» станом на 31.12.12 р., підписаний директором відповідача, згідно якого заборгованість становить 39340,44 грн., не може бути підставою для переривання строку позовної давності, в межах якого позивач міг звернутись до суду за захистом своїх інтересів.

На думку відповідача, закінченням перебігу позовної давності слід вважати 13.05.12р. (три роки з моменту останньої поставки), тобто на момент підписання вищезазначеного акту строк позовної давності сплив. Діючим законодавством не передбачено поновлення позовної давності після її спливу, а переривання або зупинення в розумінні статей 263 та 264 Цивільного кодексу України можливе лише у випадку, коли строк позовної давності не сплив.

Крім того, з посиланням на Постанову Вищого господарського суду України від 28.02.06 р. у справі № 14/158 відповідач зазначає, що в розумінні ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» акт звірки взаєморозрахунків як зведений обліковий документ не належить до первинних документів бухгалтерської звітності та не може вважатися належним доказом проведення операцій на підприємстві і наявності заборгованості у субєкта господарської діяльності.

Також до початку судового засідання 25.04.13 р. через канцелярію суду позивачем подано письмове клопотання (факсограма) б/н від 24.04.13 р. про відкладення розгляду справи. Клопотання разом з доданими до нього документами долучено судом до матеріалів справи.

В зазначеному клопотанні позивач просить суд з огляду на потребу залучення до матеріалів справи пояснень на відзив відповідача на позов та додаткових письмових доказів, а також у звязку з неможливістю участі уповноваженого представника ОСОБА_2 в призначеному судовому засіданні через участь останнього 25.04.2013 р. в іншому судовому засіданні, що підтверджується копією ухвали Господарського суду Київської області від 11.04.2013 р. по справі № 911/972/13, відкласти розгляд справи на іншу дату та продовжити розгляд справи на 15 календарних днів.

Крім того позивачем до клопотання додано письмові пояснення б/н від 24.04.13 р., в яких він вважає клопотання відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском позовної давності необґрунтованим та таким, що не підтверджено письмовими доказами з наступних підстав.

ТОВ «СП «Агродім» сплату 27.04.10 р. відповідачем на користь позивача 10000,00 грн. вважає оплатою частини боргу за поставлений згідно прийомної квитанції № 005509 від 13.05.09 р. товар (ВРХ та бичків ремонтних). Станом на 28.04.10 р. залишок заборгованості за поставлений товар за вказаною прийомною квитанцією складав 4435,40 грн.

Отже, на думку позивача, активні дії відповідача 27.04.10 р., направлені на часткове погашення заборгованості за прийомною квитанцією № 005509 від 13.05.09 р. шляхом сплати 10000,00 грн., перервали перебіг позовної давності.

Заперечення відповідача позивач вважає необґрунтованими, оскільки будь яких документів, які свідчать про перерахування вказаної суми боргу на виконання якогось іншого договору аніж того, який існував між сторонами чи погашення боргу по будь якій іншій прийомній квитанції, ніж по зазначеній вище, відповідач в обґрунтування власних заперечень не надав.

Відповідно до ст.ст. 257, 264 Цивільного кодексу України, враховуючи що перебіг плину позовної давності переривався 27.04.10 р. , перебіг позовної давності почався заново 27.04.10 р. і мав закінчитись 27.04.13 р., а отже позивач 22.03.13 р. (за відміткою відділення звязку на фіскальному чеку) звернувся до господарського суду Чернігівської області з даним позовом про стягнення боргу, в межах строку позовної давності.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.04.13 р. проти відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору не заперечував.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на пятнадцять днів.

Згідно 3.8. Постанови № 18 продовження передбачених частинами першою і другою статті 69 ГПК строків вирішення спору можливе лише у виняткових випадках за клопотанням сторони і не більше як на п'ятнадцять днів (частина третя цієї статті ГПК); якщо таке продовження здійснюється два і більше разів, сукупна його тривалість також не може перевищувати п'ятнадцяти днів.

Чи є той чи інший випадок винятковим, вирішує суд з урахуванням конкретних обставин даної справи, в тому числі її складності, кількості учасників судового процесу, значного обсягу доказів, які підлягають збиранню та оцінці, тощо.

Ухвала про продовження строку вирішення спору виноситься тим же складом суду, який розглядає справу по суті.

Продовження строку розгляду справи здійснюється господарським судом у будь-який з наведених далі способів шляхом зазначення у відповідній ухвалі: а) кількості днів, на який продовжено строк, або б) певної дати, до якої продовжено строк (якою може бути й дата наступного судового засідання), або в) як кількості днів, так і певної дати, до якої продовжено строк.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Такими обставинами, зокрема, є незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та неподання витребуваних доказів.

Враховуючи, що незявлення представника позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті в даному судовому засіданні, з метою надання сторонам права реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, забезпечення участі представників у судовому засіданні та з метою всебічного, повного і обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи, оцінки та дослідження доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання позивача, продовження строку розгляду спору на 15 днів та необхідності відкладення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк розгляду спору на 15 днів до 12 червня 2013 року включно.

2. Розгляд справи відкласти, призначивши судове засідання на 29 травня 2013 року об 11 год. 00 хв. в приміщенні господарського суду Чернігівської області у м. Чернігові, пр.Миру,20, каб. № 4.

2. Зобовязати сторони надати:

- оригінали документів, копії яких надані на підтвердження заявлених вимог та заперечень (для огляду);

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору;

3. У разі направлення в судове засідання представників, останнім мати документи, що посвідчують особу, повноваження оформити у відповідності з вимогами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, а також надати належним чином засвідчені копії документів на підтвердження їх повноважень.

4. Попередити сторони про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України, про можливість розгляду справи відповідно до положень ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, а також позивача про зміст норм п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Суддя А.М.Селівон