ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" квітня 2013 р.Справа № 6/143-2379
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув скаргу Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО"

На дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області

У справі за позовом Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" (вул. Чернівецька, 54а, м. Тернопіль,46000)

про стягнення коштів.

За участю представників:

Скаржника: ОСОБА_2, довіреність № 3Д-08 від 28.12.12 р.;

Боржника: ОСОБА_3, довіреність № 5 від 25.01.13 р.

Відділу ДВС: ОСОБА_4, довіреність № 03.3-32/1766 від 14.03.13 р.

Суть спору:

ЗАТ "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" 21.02.2013р. звернулось в господарський суд Тернопільської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, згідно якої просить визнати незаконною постанову субєкта оскарження про закінчення виконавчого провадження від 31.01.2013р. по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області №6/143-2379 від 06.04.2010р.

Ухвалою суду від 22 лютого 2013 року, скаргу призначено до розгляду на 14 березня 2013 року. У відповідності до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 14 березня 2013р. оголошувалась перерва до 04 квітня 2013 року.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що при винесенні спірної постанови державним виконавцем зазначено, що борг ПАТ "Тернопільгаз" перед ЗАТ "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" вважається погашеним у звязку з його списанням у порядку, затвердженому Постановою КМ України від 08.08.2011р. № 894, яке є на його думку неправомірним, оскільки дія Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12 травня 2011 року, на підставі якого відповідач здійснив одностороннє списання боргу в сумі 6892140,88 грн., не поширюється на ЗАТ "УКРГАЗ-ЕНЕРГО". Сума, яка списана боржником не була узгоджена зі стягувачем та не підтверджена актом звіряння заборгованості, як це вимагає Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію. А також вважає, що списанню підлягає заборгованість на поставлений природний газ по регульованим тарифам, а позивачем здійснено поставку природного газу по нерегульованим тарифам. Також просить суд врахувати, що у відповідності до Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" підставою для закінчення виконавчого провадження з приводу списання заборгованості може бути тільки спеціальна підстава п. 14. ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" і застосована лише у строк до 30.06.2012р., натомість державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження 31.01.2013р., чим порушено строки застосування даної норми закону.

Боржник у відзиві на скаргу від 03.01.2013 року та його представник в судовому засіданні просить у задоволенні скарги відмовити зазначивши, що виносячи спірну постанову державний виконавець керувався Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" та прийнятим на його виконання Порядком списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, які визначають процедуру та механізм списання заборгованості за природний газ та протоколом №2 від 25.11.2011р. засідання комісії зі списання заборгованості за спожитий природний газ ПАТ "Тернопільміськгаз". Правомірність такого списання було предметом судового розгляду у справі № 3/7/5022-180/2012. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.05.2012р. у зазначеній справі, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2012р., встановлено правомірність проведеного ПАТ "Тернопільміськгаз" списання сум заборгованості за договором № 253/77/В-07 від 28.12.2006р. в сумі 6892140,88 грн. Вважає дії державної виконавчої служби правомірними.

Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області участь представника в судовому засіданні 04.04.2013р. не забезпечив, водночас у запереченні № 1767/03-3-32/5 від 14.03.2013р. проти скарги заперечив посилаючись зокрема на те, що у відповідності до протоколу № 2 від 25.11.2011р. ВАТ "Тернопільміськгаз" розглянув питання про списання заборгованості за спожитий природний газ перед ЗАТ "УРГАЗ-ЕНЕРГО" в сумі 6892140,88 грн. на підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" та прийняв відповідне рішення. Також зазначив, що питання правомірності списання вищезазначеної заборгованості було предметом оскарження в суді, і рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.05.2012р. в справі № 3/7/5022-180/2012 за позовом ЗАТ "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" до ПАТ "Тернопільміськгаз" про визнання недійсним правочину по списанню заборгованості, відмовлено. Дане рішення залишено в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2012р.. У зв'язку з цим, державним виконавцем 31.01.2013р. на підставі п. 14 ч. І ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, органу ДВС, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 19 березня 2010 року у справі № 6/143-2379 позовні вимоги ЗАТ "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" 4572396,98 грн. основного боргу, 353904,07 грн. 3% річних, 1942420,07 грн. втрат від інфляції, 23205 грн. сплаченого держмита, 214,76 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Всього на суму - 6892140,88 грн.

На виконання судового рішення, 06 квітня 2010 року судом видано відповідний наказ.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Постановою відділу примусового виконання рішень ДВС України 15.09.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 6/143-2379.

04.06.2011 року введено в дію Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" № 3319-VI від 12.05.2011 року, який діяв до 30.06.2012 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", дія цього Закону поширювалась на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Згідно ст.ст. 2.1.1, 2.2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" було визначено , що підлягає списанню заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та її дочірніх підприємств ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз", що обліковувалася станом на 01 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, а також заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 01 січня 1997р. по 01 січня 2011р., і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" доповнено частину 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" пунктом 14, яким передбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

На виконання приписів Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 року № 894 затверджено Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, відповідно до п. 5 якого учасники процедури списання, крім тих, що зазначені у пункті 4 цього Порядку, списують заборгованість за природний газ в узгоджених сумах, що обліковуються в їх бухгалтерському обліку та підтверджуються актом звіряння заборгованості, який включає загальний обсяг заборгованості та обсяг заборгованості, яку передбачається списати.

Відповідно до умов п. 6 Порядку для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів. Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником на підставі, в порядку та у спосіб, визначений Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію" створено комісію з питань списання заборгованості за природний газ. У відповідності до протоколу засідання комісії № 2 від 25.11.2011р. визначено перелік заборгованості, яка підлягала списанню 6892140,88 грн. із яких: 4572396,98 грн. основного боргу, 353904,07 грн. 3% річних, 1942420,07 грн. втрат від інфляції, 23205 грн. сплаченого держмита, 214,76 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (стягнутих рішенням господарського суду Тернопільської області від 19.03.2010р. у справі № 6/143-2379).

Проведені боржником дії свідчать про списання у відповідності із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" 6892140,88 грн. заборгованості.

Доводи скаржника про те, що списання заборгованості у порядку, затвердженому Постановою КМ України від 08.08.2011р. № 894 є неправомірним судом відхиляється, так як його правомірність було предметом судового розгляду у справі № 3/7/5022-180/2012.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.05.2012р., у зазначеній справі, відмовлено в позові Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" про визнання недійсним правочину по списанню заборгованості (протоколу комісії № 2 від 25.11.2011р.).

Зазначене рішення господарського суду Тернопільської області залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2012р., а отже є чинним.

Переліченими судовими актами, серед іншого, встановлено, що дія Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" поширюється на списання заборгованості, стягнутої за рішенням господарського суду Тернопільської області від 19.03.2010р. у справі № 6/143-2379.

У відповідності до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Окрім того, законність списання Комісією зі списання заборгованості за спожитий природний газ заборгованості не є предметом судового розгляду по скарзі, поданій в порядку ст. 121-2 ГПК України.

31.01.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС України на підставі повідомлень ПАТ «Тернопільміськгаз» № 258 від 24.02.2012р., № 282 від 01.03.2012р., протоколу № 2 від 25.11.2011 року засідання Комісії зі списання заборгованості за спожитий природний газ, рішення господарського суду Тернопільської області від 17.05.2012р. у справі № 3/7/5022-1800/2012р., постанови Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2012р., постанови Вищого господарського суду України від 24.10.2012р., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, щодо примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 6/143-2379 від 06.04.2010 року на підставі п. 14 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

В силу п. 14 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі списанню згідно Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

При цьому безпідставними є посилання стягувача на незаконність постанови органу ДВС, через втрату Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" чинності з 30.096.5012р., оскільки вищезгадані судові рішення та протокол Комісії № 2 від 25.11.2011р. про списання боргу були прийняті протягом дії цього Закону. А оспорювана постанова від 31.01.2013р. про закінчення виконавчого провадження винесена у відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", в чинній на той момент редакції останнього.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012р. № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що скаргу з наведених у ній мотивів слід відхилити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 80,86,121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу відхилити.

Суддя І.П. Шумський