номер провадження справи 19/19/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

18.04.13 Справа № 908/881/13-г

За позовом ОСОБА_1 (69104, АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 144)

про стягнення вартості частки майна та частини прибутку товариства учаснику, що вибув з товариства

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № б/н від 22.03.13.

Від відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю № б/н від 01.11.11.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької області 11.03.13. звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» про стягнення вартості частки майна, пропорційної частці ОСОБА_1 в статутному фонді ТОВ «Віра-2» та належну ОСОБА_1 частку прибутку, одержаного ТОВ «Віра-2» до моменту виходу позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.03.13. порушено провадження у справі № 908/881/13-г, справі присвоєно номер провадження 19/19/13, судове засідання призначено на 26.03.13. о 12-40.

В судовому засіданні 26.03.13. представником позивача на підставі ст. 41 ОСОБА_4 процесуального кодексу України подано письмове клопотання про призначення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості основних засобів - для встановлення вартості нежитлового вбудованого приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 144, станом на 02.12.11. та про проведеня судової економічної експертизи для визначення вартості чистих активів ТОВ «Віра-2» станом на 02.12.11.

Представник відповідача заперечив проти клопотання позивача в частині призначення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості основних засобів та зазначив, що в даному випадку необхідно призначати комплексну судову будівельно-технічну експертизу, проти призначення судової економічної експертизи - не заперечив.

Судом відкладено розгляд зазначеного вище клопотання до наступного судового засідання.

В судовому засіданні 26.03.13. представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ «Віра-2» проти позову ОСОБА_1 заперечує та зазначає, що встановити вартість чистих активів ТОВ «Віра-2» на день виходу ОСОБА_1 з ТОВ «Віра-2» можливо шляхом розрахунку показників балансу підприємства на 02.12.11. Відповідач вказує на те, що станом на день виходу ОСОБА_1 з ТОВ «Віра-2» мало відємний розмір чистих активів у розмірі - 604,6 тис. грн., в звязку з чим зазначає, що ТОВ «Віра-2» не заборгувало позивачу грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.03.13. розгляд справи № 908/881/13-г на підставі ст. 77 ОСОБА_4 процесуального кодексу України відкладено на 18.04.13. о 11-00.

Від позивача через канцелярію господарського суду Запорізької області 17.04.13. надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких зазначено, що викладені у відзиві Товариства з обмеженою відповідальністю обставини «Віра-2» обставини не відповідають дійсним та є наміром ухилення від виконання обовязку щодо виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю обставини «Віра-2».

Також, від позивача через канцелярію господарського суду Запорізької області 17.04.13. надійшло письмове клопотання по справі, відповідно до якого позивач просить суд залишити без розгляду клопотання ОСОБА_1 від 26.03.13. про призначення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості основних засобів - нежитлового вбудованого приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 144, що належить ТОВ «Віра-2».

Відповідно до зазначеного вище клопотання, позивач просить суд призначити у даній справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: визначити вартість чистих активів, з урахуванням ринкової вартості основних засобів, ТОВ «Віра-2» станом на 02.12.11.; установити документальну обґрунтованість розрахунків частки майна в грошовому вимірі учасника ТОВ «Віра-2» ОСОБА_1, відповідно до вартості чистих активів, з урахуванням ринкової вартості основних засобів та пасивів, поточних і довгострокових зобов'язань станом на 02.12.11.; визначити, яка частка відповідно до статутних документів підлягає виплаті учаснику ТОВ «Віра-2» ОСОБА_1, станом на 02.12.11.

Представник позивача в судовому засіданні 18.04.13. підтримав заявлене клопотання, просив суд проведення судової економічної експертизи доручити судовому експерту ОСОБА_5 Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Злагода».

Представник відповідача в судовому засіданні 18.04.13. заперечив проти проведення судової економічної експертизи саме експертом ОСОБА_5.

Розглянувши клопотання позивача щодо залишення без задоволення клопотання ОСОБА_1 від 26.03.13. про призначення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості основних засобів та про призначення судової економічної експертизи, суд його задовольнив, з огляду на наступне:

Згідно зі ст. 148 Цивільного кодексу України встановлено, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

За приписами ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» зазначено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди (ч. 2 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства»).

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»від 24.10.2008 р. № 13 при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до Цивільного кодексу України та Закону України «Про господарські товариства»учасник товариства з обмеженою відповідальністю чи товариства з додатковою відповідальністю вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства.

У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про вихід з товариства отримана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» 02.12.11.

За таких обставин, суд вважає, що вартість частки, яка підлягає виплаті ОСОБА_1, в звязку з виходом із Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» має визначатись саме на день виходу позивача з товариства, - 02.12.11.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.08. № 13 при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ, а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення).

У статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», у редакції на дату виходу позивача зі складу учасників товариства, порядок і спосіб обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виключенні з товариства, не визначені. Тому для цього мають бути застосовані положення чинного законодавства.

Враховуючи визначення поняття майна, наведене в ст. 190 Цивільного кодексу України, під час оцінки вартості частини майна, еквівалентної частці учасника в статутному фонді, беруться до уваги виробничі й невиробничі фонди, інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі товариства, а також майнові права та обов'язки.

Таким чином, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Згідно з п. 3.7 Рекомендацій Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.07. «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» встановлено, що майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування. Тому в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230. 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610.

Будь-який учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку передбачено можливість переоцінки балансової вартості для таких категорій активів товариства як основні засоби (п. 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.00. № 92), нематеріальні активи (п. 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.10.99. № 242), довгострокові і поточні біологічні активи (п.п. відповідно 16.1 та 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 «Баланс», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99. № 87).

Таким чином, з наведеного вбачається, що для визначення вартості частини майна товариства, яку має право отримати учасник при виході з товариства, необхідно встановити вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» на дату його виключення з врахуванням ринкової вартості вищевказаних категорій активів товариства.

Згідно зі ст. 41 ОСОБА_4 процесуального кодексу України, для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути розяснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обовязки, зазначені у ст. 31 цього Кодексу.

Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» зазначено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

ОСОБА_4 процесуального кодексу України не містять переліку видів судових експертиз.

В Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98. № 53/5, та у Довіднику з підготовки матеріалів, що направляються на судову експертизу арбітражними судами, затвердженого спільним наказом Вищого арбітражного суду України та Міністерства юстиції України від 14.07.98. № 11/40/5, серед перелічених видів експертиз є економічна, головними завданнями якої є: установлення документальної обґрунтованості аналізу і структури майна та джерел його придбання; установлення документальної обґрунтованості стану та інтенсивності використання оборотних активів та джерел їх формування; установлення документальної обґрунтованості аналізу джерел власних коштів та результатів фінансово-господарчої діяльності; установлення документальної обґрунтованості аналізу загальногосподарських і спеціальних фондів; установлення документальної обґрунтованості аналізу реальності розрахунків з дебіторами і кредиторами; установлення документальної обґрунтованості аналізу економічної доцільності отримання і використання кредитів і позик; установлення документальної обґрунтованості аналізу витрат і цін як чинників фінансової стабільності, беззбитковості; установлення документальної обґрунтованості розрахунків при приватизації та оренді, відповідності до чинних методик оцінки вартості майна, що приватизується, і інші питання, пов'язані з приватизацією, банкрутством підприємств; установлення документальної обґрунтованості розрахунків частки майна при виході учасника зі складу засновників; установлення документальної обґрунтованості розрахунків втраченого заробітку (від несвоєчасної виплати компенсації заподіяної шкоди при втраті працездатності і в інших випадках); установлення документальної обґрунтованості цільового витрачання бюджетних коштів; установлення документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди.

Як зазначається у ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.12., судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За таких обставин справи, враховуючи те, що для розгляду даного спору по суті необхідно визначити балансову вартість активів та пасивів Товариства з обмеженою відповідальністю обставини «Віра-2», а також вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю обставини «Віра-2», яка підлягає нарахуванню та виплаті ОСОБА_1, та для дослідження цього питання необхідні спеціальні знання, суд вважає за доцільне призначити у справі № 908/881/13-г судову економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680 м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити судову економічну експертизу, проведення якої доручити Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експерту поставити наступні питання питання:

- якою є вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», яка підлягає нарахуванню та виплаті ОСОБА_1, в звязку з його виходом зі складу учасників товариства, виходячи з балансової вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», станом на 02.12.11.;

- якою була балансова вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», станом на 02.12.11.;

- якою була дійсна (ринкова) вартість майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Віра-2», станом на 02.12.11.

3. Попередити експерта про відповідальність, передбачену ст. 14 Закону України "Про судову експертизу" та ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Зобов'язати сторони виконувати усі вимоги експерта, сприяти в проведенні експертизи надавати/направляти експерту необхідні (додаткові) для вирішення поставлених питань документи або забезпечувати вільний доступ до них.

5. Зобов'язати позивача ОСОБА_1 забезпечити оплату експертизи та її проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

6. Справу направити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

7. Зобов'язати Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) після проведення експертизи повернути до господарського суду Запорізької області справу № 908/881/13-г і направити висновок експерта з посиланням на номер справи 908/881/13-г.

8. Копію даної ухвали направити сторонам у справі та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Суддя І.В. Давиденко