ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.07.2013 р. Справа№ 23/92

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І.

При секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу: Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого

підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», м. Львів

на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у справі № 23/92

за позовом: Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі

позивача-1: Міністерства транспорту та звязку України, м. Київ

позивача-2: Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», м. Львів

до відповідача: Гніздичівського державного спиртзаводу, смт. Гніздичів

про: стягнення 23 597,40 грн.

Представники:

Від скаржника: ОСОБА_1 представник (Довіреність № НЮ-15 від 01.01.2013 р.)

Від ВДВС: не зявився

Від боржника: не зявився

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла скарга Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», м. Львів на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у справі № 23/92.

Ухвалою суду від 15.07.2013 р. скаргу прийнято судом та призначено до розгляду на 30.07.2013 р.

В судовому засіданні представник скаржника викладені у скарзі вимоги підтримав.

Явку представників боржника та Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області в судове засідання з невідомих причин не забезпечено.

В процесі розгляду скарги судом встановлено:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.08.2010 р. задоволено уточнені позовні вимоги Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі позивача-1 Міністерства транспорту та звязку України, м. Київ, позивача-2 Державного територіального галузевого обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», м. Львів до відповідача Гніздичівського державного спиртзаводу, смт. Гніздичів та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача - 37984,89 грн. основного боргу та 2108,17 грн. пені, всього 40 093,06 грн.

14.09.2010 р. на примусове виконання вищевказаного рішення суду видано накази.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 30.10.2012 р. (ВП № 22318013) вищевказаний наказ прийнято до виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 29.12.2012 р. (ВП № 22318013) виконавчий документ від 10.09.2010 р. у справі № 23/92 повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник вважаючи дану постанову незаконною, звернувся до Господарського суду Львівської області із скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою суду від 13.02.2012 р. у справі №23/92 скаргу Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» задоволено, Постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.2012 р. ВП № 22318013 визнано недійсною, дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області визнано незаконними.

11.06.2013р. скаржник звернувся з листом №ДНЮ-135, щодо відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 14.09.2010 у справі №23/92 та направила Ухвалу суду відти 13.02.2012р. у справі №23/92 скріплену печаткою суду з відміткою про набрання законної сили.

Однак, 02.07.2013р. на адресу скаржника надійшов лист від 27.06.13р. № 458/0/6-13 Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області, в якому зазначено, що на їх адресу надійшла заява про відновлення виконавчого провадження із долученням копії ухвали Господарського суду №23/92 від 13.02.2013 про визнання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.2012р. недійсною.

Окрім того зазначено, що державним виконавцем буде вжито всіх заходів в частині відновлення виконавчого провадження після надходження оригіналів виконавчих документів, так як Постановою державного виконавця від 29.12.2012 р. (ВП № 22318013) виконавчий документ від 14.09.2010 р. у справі № 23/92 повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої

служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого

провадження у разі неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого

провадження у випадках, передбачених цим Законом.

Оскільки скаржником не подано суду доказів скерування на адресу Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області виконавчого документа від 14.09.2010 р. у справі № 23/92, суд вирішив скаргу, на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у справі № 23/92, залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 86, 115, 121-2 ГПК України, ст.ст. 1, 17, 26, 59, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» (м. Львів), на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у справі № 23/92, залишити без розгляду.

Суддя Ділай У.І.