ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ВІДКЛАДЕННЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

27.03.13 р. Справа № 5006/20/96/2012(5011-66/4776/2012)

Господарський суд Донецької області, у складі колегії суддів: головуючий суддя Огороднік Д.М., судді Зекунов Е.В., Колесник Р.М. розглянув матеріали:за позовом Компанії "Вендор Файненс ГмбХ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад"за участю третіх осіб:1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄФ-Пласт";

2) Компанії "Грайнер Екструзіон ГмбХ";

про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження

Представники сторін:

від позивача:Міхаель Юнко - представник за довіреністю;

від відповідача:не зявився;

від третьої особи ОСОБА_1-представник за довіреністю;

від третьої особи 2:Міхаель Юнко - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передано справу №5006/20/96/2012 (5011-66/4776-2012) за позовом Компанії "Вендор Файненс ГмбХ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад" про звернення у судовому порядку стягнення на екструзійні лінії, що є предметом забезпечувального обтяження, зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за реєстраційними номерами 9091727, 9091852 та 10280390, шляхом застосування процедури, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", а саме продажу позивачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договорів купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження з будь якими особами-покупцями; про задоволення вимог позивача до відповідача по сплаті купівельної ціни та пені за прострочку платежів за комплексною угодою у розмірі 7637559,81 євро.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 27.03.2013 змінено склад судової колегії по справі №5006/20/96/2012 (5011-66/4776-2012), замінено суддю Колесника Р.М. на суддю Говоруна О.В.

В судове засідання призначене на 27.03.2013 зявився представник позивача, через канцелярію суду подав клопотання про приєднання додаткових документів до матеріалів справи, яке судом задоволено. Судом в судовому засіданні досліджені копії документів доданих позивачем до клопотання про приєднання документів до матеріалів справи та встановлено, що останні викладені тільки іноземною мовою (німецькою) в порушення положень ст. 3 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики". За таких обставин, такі документи не можуть бути приєднані до матеріалів справи без відповідного їх перекладу відповідно до положень та ч. 3 ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики". Отже відповідні копії документів, а саме копії документів зазначені у п. 2, 4, частково у п. 8. (вх. 27.03.2013 №), в судовому засіданні були повернуті представнику позивача, якому розясненні положення норм Господарського процесуального кодексу України та ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" щодо належності, допустимості письмових доказів та порядку їх оформлення.

В судовому засіданні 27.03.2013 представником позивача надані оригінали договорів купівлі продажу та належним чином засвідчені копії таких договорів, які позивачем не були подані протягом усього часу розгляду справи, а саме Q-20060904, Q-20070801, Q-20071017, Q-2001219, Q-20080410.

Після огляду оригіналів договорів, судом встановлено що договір купівлі - продажу Q_20017017 від 18.10.2007 укладений між третьою особою-2, як постачальником та Компанією "Альфамакс", як покупцем. Для зясування питання щодо особи, яка взяла на себе зобовязання по договору Q_20017017, судом поставлені питання позивачу. Відповідно до пояснень позивача, компанія "Альфамакс" не є заінтересованою особою та не є особою, яка повинна відповідати по цьому спору, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачем зобовязань, які виникли з комплексної угоди укладеної між позивачем, відповідачем та третьою особою-2, відповідно до якої відповідач взяв на себе зобовязання сплатити купівельну ціну обладнання по договору _20017017 від 18.10.2007.

Також позивачем заявлено клопотання в порядку ст. ст. 22,38,39,65,77,89 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", в якому позивач просить: прийняти рішення про здійснення огляду та дослідження обладнання (екструзійних ліній), що є предметом договорів оренди обладнання №2706/1 від 27.06.2008 (з додатковими угодами та додатками до нього) та №0101/01 від 01.01.2013 (з додатками до нього), у місці їх знаходження, а саме на заводі третьої особи -1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Єф-Пласт", розташованого за місцезнаходженням його філії у м. Сімферополь за адресою: вул. Балаклавська, 68, 95048, м. Сімферополь, АР Крим, Україна, на предмет його відповідності обладнанню (екструзіційним лініям), що є предметом судового розгляду, шляхом проведення їх візуального огляду та опису на місці; залучити до проведення процедури дослідження, огляду та опису зазначеного у п. 1 обладнання (екстурзійних ліній) у місці їх знаходження уповноваженого представника позивача, а при необхідності також незалежного експерта та /або спеціаліста; доручити здійснення огляду та дослідження спірних екструзійних ліній органам державної виконавчої служби, уповноваженим здійснювати виконавчі дії на території м. Сімферополь.

Клопотання мотивовано тим, що на думку позивача, спірне обладнання, на яке позивач просить суд звернути стягнення, фактично знаходиться на теперішній час на заводі третьої особи-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄФ-Пласт" у м. Сімферополь за адресою: вул. Балаклавська, буд. 68, м. Сімферополь, АР Крим, Україна. Вказані обставини підтверджуються, згідно позиції позивача, відповіддю разом з документами Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, які були надані останньою на виконання вимог ухвали суду від 11.12.2012 по цій справі. В процесі розгляду справи, третьою особою-1, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄФ-Пласт" надані пояснення разом з документами в підтвердження правових підстав користування нею обладнання, яке знаходиться на її заводі у місті Сімферополі. Так, третьою особою надані до матеріалів справи копії договору оренди обладнання: №2706/1 від 27.06.2008 з додатковими угодами №1 від 01.10.2008, №4 від 17.08.2011, додатками та актами приймання-передачі від 27.06.2008, від 01.10.2008, від 30.10.2008, від 31.12.2012 до договору оренди обладнання: №2706/1 від 27.06.2008; договору оренди обладнання: №0101/01 від 01.01.2013 та акту приймання-передачі від 01.01.2013 до нього, відповідно до яких третя особа-1 отримала обладнання в оренду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Конті і Ко". Хоча, за переконанням позивача, обладнання, що є предметом договорів оренди за назвою, видом та обсягом відповідає обладнанню, що є предметом звернення стягнення у судовому порядку та стосовно якого судом накладено заборону його відчуження. Обладнання, що зазначено в договорах оренди вказується з наведенням внутрішніх інвентаризаційних номерів, за якими обладнання обліковується у третьої особи-1. Дані інвентаризаційні номери, за якими обліковується орендоване обладнання, не співпадають з індивідуальними номерами спірного обладнання, наведеними в додатку до позовної заяви. Враховуючи таку розбіжність у документах, а також те, що наведені у додатку до позовної заяви індивідуальні номери спірного обладнання фактично нанесені на обладнання, що є предметом судового розгляду, позивач вважає, що є необхідність у ідентифікації обладнання у місці його знаходження, а саме на заводі. Окрім того, позивач звертає увагу суду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Конті і Ко" є заінтересованою особою, оскільки на момент укладання договору оренди обладнання №2706/1 від 27.06.2008 володіло контролюючим пакетом часток у статутному капіталі третьої особи-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄФ-Пласт", у розмірі 70%, що підтверджується копією витягу з ЄДРПОУ, наданого позивачем.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що суд на підставі ст. 39,65 Господарського процесуального кодексу України має право здійснити огляд та дослідження речових доказів у місці їх знаходження або зобовязати сторони, інші державні органи, їх посадових осіб провести такий огляд та дослідження. За таких обставин, позивач просить прийняти ухвалу про здійснення огляду та дослідження обладнання, яки доручити здійснити органам державної виконавчої служби за участю представників позивача та експертів.

Представник третьої особи-1 проти задоволення клопотання позивача заперечував та вказував на неможливість проведення такого огляду на заводі у звязку з небезпечним виробництвом.

Вислухавши доводи позивача, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача, виходячи з наступного.

Положення про огляд та дослідження письмових і речових доказів у місці їх знаходження передбачені ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання позивача на ст. 38 Господарського процесуального кодексу України в обґрунтування свого клопотання, судом не приймається, оскільки дія норми вказаної статті не поширюється на правовідносини з огляду та дослідження речових доказів у місці їх знаходження, так як регулює питання про витребування доказів за клопотанням сторони у разі неможливості самостійного їх подання.

Відповідно до ст. 39 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може провести огляд та дослідження письмових і речових доказів у місці їх знаходження в разі складності подання цих доказів. За результатами огляду та дослідження складається протокол, який підписується суддею. Протокол приєднується до матеріалів справи.

Аналіз вказаної статті не дає можливості розширеного тлумачення її положень про уповноважений орган, який може провести огляд та дослідження речових доказів. Таким органом, відповідно до ст. 39 Господарського процесуального кодексу України є тільки господарський суд. Оскільки позивач просить прийняти рішення про здійснення огляду та дослідження речових доказів у місці їх знаходження, а саме у м. Сімферополі, тобто на території України, то в даному випадку уповноважений орган здійснити такі дії, є господарський суд який розглядає дану справу.

За таких обставин, судом відхиляється позиція позивача про те, що уповноваженим органом здійснити огляд та дослідження речових доказів у місці їх знаходження, в даному випадку, може бути орган державної виконавчої служби уповноважений здійснювати виконавчі дії на території м. Сімферополь, оскільки така позиція ґрунтується на невірному тлумаченні позивачем норми ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що ухвала суду є виконавчим документом, яка підлягає виконанню органами державної виконавчої служби в порядку Закону України "Про виконавче провадження". Однак, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема виконавчі документи, а саме ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. Такими ухвалами господарського суду, можуть бути зокрема, ухвали суду винесені на підставі розділів V-1, Х Господарського процесуального кодексу України. Питання про огляд та дослідження речових доказів у місці їх знаходження вирішується судом під час підготовки справи до розгляду на підставі ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, тобто в ухвали про порушення провадження у справі та/або під час розгляду справи, тобто в ухвалі про відкладення розгляду справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. Нормами господарського процесуального кодексу України не передбачено надання ухвалі суду про огляд та дослідження речових доказів у місці їх знаходження статусу виконавчого документу, оскільки така ухвала виконується самим господарським судом, а не органами державної виконавчої служби. Нормами Господарського процесуального кодексу України передбачені випадки доручення судом іншим органам здійснення певних процесуальних дій, однак такі випадки стосуються тільки вчинення дій на території іншої держави.

Окрім того, слід зазначити, що позивач просить здійснити огляд та дослідження обладнання, що є предметом договорів оренди, укладених між третьою особою та Товариством "Конті і Ко", а не предметом спору у справі № №5006/20/96/2012(5011-66/4776-2012).

Також судом враховується прийняття судом, за клопотанням позивача ухвали від 05.02.2013 про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Єврофасад" (проспект 25-річчя РККА, будинок16, м. Донецьк, 83000), Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄФ-Пласт" (вул. Закревського, 15, ка. 24, м. Київ, 02217, філія знаходиться по вул. Балаклавська, 68, м. Сімферополь, 95048 АК Крим) та будь яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, зменшення вартості у будь-який спосіб або передачу у володіння та/або користування третім особам індивідуально визначеного рухомого майна, що є предметом звернення стягнення в судовому порядку. Ухвала суду від 05.02.2013 є виконавчим документом.

З огляду на викладене, клопотання позивача про огляд та дослідження речових доказів у місці їх знаходження не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 27.03.2013 представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості позивачу подати до матеріалів справи документи в перекладі на державну мову та документи, які були витребувані судом, проте позивачем не надані. Клопотання судом задоволено.

У звязку із заявленим клопотанням позивача, суд відкладає розгляд справи.

Керуючись положеннями ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Відкласти розгляд справи на 11:30 год. 23.04.13 року.

1. Викликати для участі у засіданні повноважних представників позивача, відповідача, третіх осіб. Явку представників учасників процесу визнати обовязковою.

2. Зобовязати надати суду:

позивача:

- належні докази передачі продавцем обладнання відповідачу, Компанії "Альфамакс" (уповноваженій ними особі) у тому числі договори перевезення, доручення, довіреність; належні докази виконання продавцем положень передбачених пунктами А.7., А.8. Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс"2000;

- належні докази в підтвердження отримання відповідачем обладнання по договору Q_20017017 та/або передачі компанією "Альфамакс" обладнання отриманого по вказаному договору відповідачу, у разі відсутності зазначених документів надати письмові пояснення; належні докази поставки обладнання, на виконання договорів купівлі - продажу на підставі, яких заявлені позовні вимоги; належні докази перетинання митного кордону спірного обладнання;

- належним чином засвідчені копії заявок покупців на виконання умов договорів купівлі-продажу, копії яких є в матеріалах справи, письмового повідомлення покупців про дату проведення приймальних випробувань на заваді покупця (параграф 6 договорів); сертифікатів походження товарів (параграф 5); письмові повідомлення покупців на виконання параграфу 7, пункту 4 договорів; копії специфікацій до договорів купівлі продажу з належним перекладом;

- належні докази, завірені банківською установою в підтвердження здійснення відповідачем та компанією "Альфамакс" оплати вартості поставленого обладнання шляхом перерахування коштів на рахунок позивача та на рахунок Greiner Extrusionstechnik G.m.b.h.;

відповідача:

- відомості про найменування і номери рахунків в банківських установах, з яких підлягають стягненню судові витрати в разі задоволення позову; свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєкта підприємницької діяльності;

- письмовий відзив на позов із зазначенням доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини, та нормативно-правового обґрунтування своїх заперечень; забезпечити надіслання позивачу копії відзиву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України;

- документи, що підтверджують заперечення проти позову (оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії до матеріалів справи).

5. Звернути увагу сторін на необхідність дотримання ними вимог ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України.

6. У разі неможливості подання суду документів, що були витребувані ухвалою надати суду обґрунтовані письмові пояснення. Всі документи подавати з клопотанням про залучення їх до матеріалів справи.

7. Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформити відповідно до вимог ст. 36 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55.

8. Попередити сторони, що при ухиленні від виконання вимог суду до винної сторони можуть бути застосовані заходи, передбачені п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

9. Звернути увагу учасників процесу, що згідно зі ст. ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду є обовязковою для виконання.

12. Копію ухвали надіслати сторонам.

Головуючий суддя Огороднік Д.М.

Суддя Зекунов Е.В.

Суддя Говорун О.В.