ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
"29" липня 2013 р.Справа № 922/2763/13 вх. № 2763/13
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
Суддя Френдій Н.А.
Ухвалою суду від 04.07.2013рр. за позовною заявою порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.07.2013р. Ухвалою суду від 16.07.2013р., у тому числі й з підстав неявки відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладено на 30.07.2013р.
Відповідач документально обґрунтованого відзиву на позов суду не надав, свого повноважного представника у судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме відміткою на поштовому повідомленні про вручення судової ухвали про відкладення розгляду справи від 16.07.2013р. відповідачу 23.07.2013р.
29.07.2013р. господарським судом Харківської області у даній справі прийнято рішення, яким позов задоволено повністю.
Аналізуючи матеріали даної господарської справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1, всупереч вимогам ст. 22 ГПК України, зловживає наданими йому процесуальними правами, а його бездіяльність спрямована, зокрема, на затягування строків розгляду господарської справи, що суперечить, зокрема, вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасницею якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
Відповідно до ч.3 ст. 43 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
Відповідно до ст.4-5 ГПК України ("Судові рішення") господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України. Усі судові рішення викладаються у письмовій формі.
Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.
Обов'язковість судових рішень (до яких належать і ухвали суду) визначена ч.3 ст.129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, зокрема, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
В разі відмови підприємства чи організації у наданні документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору господарський суд може реагувати, зокрема, таким чином:
- якщо підприємство чи організація, яка припустилася порушення, є стороною у справі - на підставі п.5 ст.83 ГПК вирішити питання про стягнення з неї в доход Державного бюджету України штрафу в розмірі, передбаченому цією нормою;
- незалежно від участі зазначеного підприємства чи організації у справі - відповідно до ч.4 ст.90 ГПК надіслати належним органам повідомлення про виявлення в діяльності працівників підприємства чи організації порушення законності, що міститься ознаки дії, переслідуваної в кримінальному порядку, а саме - порушення, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України, у вигляді невиконання службовою особою, зокрема, ухвали суду; - згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст.90 ГПК України винести і надіслати відповідну окрему ухвалу, маючи при цьому на увазі, що невжиття заходів щодо окремої ухвали суду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, притягнення певної фізичної та/або юридичної особи до встановленої законом відповідальності не звільняє підприємство чи організацію від обов'язку виконати ухвалу господарського суду, в тому числі про витребування необхідних документів і матеріалів.
Вищевказана позиція підтверджується, зокрема, листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008 року № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року".
Про порушення відповідачем вищевказаних норм, зокрема, свідчить те, що відповідач, докази на виконання ухвал суду від 04.07.2013р. та від 16.07.2013р. не надав, а саме відповідачем не надано до суду:
- відзив на позовну заяву, заперечення обгрунтувати та підтвердити документально відповідними доказами, у разі необхідності - надати свій розрахунок суми заборгованості;
- засвідчену копію Свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка, виданого відповідачу відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців";
- засвідчену копію довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України за станом на день слухання справи;
- власні примірники двосторонніх документів;
- письмові пояснення про наявність чи відсутність судових рішень чи судових проваджень щодо вказаного в позові договору та інших документів, щодо спірних правовідносин чи питань, пов'язаних зі спірними правовідносинами;
- докази виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №499 від 03.10.2011р. (платіжні доручення, виписки банку тощо).
Крім того, суд зобов"язав сторін провести звірку взаємних розрахунків, для чого Відповідачу направити свого повноважного представника до Позивача. Акт звірки та підтвердження повноважень осіб, які його підписали надати до суду. В разі ухилення однієї з сторін від проведення звірки - іншій стороні надати суду свій варіант проекту акту звірки та докази його вручення, проте вказане відповідачем виконано не було.
Вказаний факт свідчить про ігнорування відповідачем вимог Конституції України, Закону України Про судоустрій України та Господарського процесуального кодексу України щодо обовязковості рішень, ухвал та постанов суду.
Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.
Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України.
Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.
Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК), про що наголошується в п.3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".
За вказані порушення п. 5 ст. 83 ГПК України передбачено стягнення до Державного бюджету штрафу в розмірі до 1700 грн., який цього разу суд не застосовує, а обмежується направленням окремої ухвали.
Керуючись ст.ст. 86, 90 ГПК України, суд,-
1. Окрему ухвалу надіслати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.
2. Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 розглянути окрему ухвалу та вжити заходів щодо запобігання та недопущення у майбутньому подібних порушень закону.
3. Про результати розгляду окремої ухвали повідомити господарський суд Харківської області до 30 серпня 2013 року.
Суддя Френдій Н.А.