ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2013р. Справа № 905/1848/13

Господарський суд Донецької області у складі судді Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Добропілля (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Донмехтранс», м.Краматорськ (ідентифікаційний код 30983124)

про стягнення основної заборгованості в сумі 41472,20грн., пені у розмірі 10013,51грн.

за участю представників:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився.

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.Добропілля звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Донмехтранс», м.Краматорськ про стягнення основної заборгованості в сумі 41472,20грн., пені у розмірі 10013,51грн.

Ухвалою від 20.03.2013р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1848/13.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт за договором субпідряду №5 від 20.04.2011р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 41472,20грн. та підстави для нарахування пені у розмірі 10013,51грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору субпідряду №5 від 20.04.2011р., додатку №6/1 до договору, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №24 від 20.03.2012р., рахунку на оплату №24 від 20.03.2012р., банківських виписок, претензії від 01.12.2012р. та доказів її направлення.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 525, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 20, 173, 174, 193 Господарський кодекс України, ст. ст. 1, 2, 12, 61, 54, 82 Господарського процесуального кодексу України.

18.04.2013р. позивачем надано письмові пояснення, за якими зазначено, що підтвердженням складання та підписання акту приймання-передачі робіт №24 від 20.03.2012р. на виконання умов договору субпідряду №5 від 20.04.2011р. являється той факт, що між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Донмехтранс» не укладено ніяких інших цивільно-правових та господарських договорів.

18.04.2013р. позивачем надано заяву в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 10013,51грн.

Відповідач, який належним чином був повідомлений ухвалами господарського суду, про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судові засідання не зявився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Під час судового розгляду справи представника позивача було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та заслухавши представника позивача, суд встановив:

20.04.2011р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (субпідрядник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Донмехтранс» (генпідрядник) укладено договір субпідряду №5 (далі Договір), за умовами якого генпідрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе зобовязання своїми силами та засобами виконати роботи цілодобово, згідно з Технічним завданням, який є невідємною частиною даного договору (додаток №1), а також виконати інші разові роботи, не передбачені Технічним завданням (додаток №1), необхідність виконання яких може виникнути при виробничій необхідності генпідрядника, за письмовими заявками генпідрядник, далі за текстом роботи (п.1.1. Договору).

На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано ні змін, ні доповнень щодо виконання умов Договору, крім тих, що додані до Договору.

Доказів визнання в судовому порядку вказаного Договору недійсним сторонами суду не представлено.

За п.7.1. Договору, договір вступає в силу з 01 травня 2011 року. Сторони встановлюють, що дата закінчення строку дії договору визначається наступним чином: при належному виконанні обома сторонами своїх зобовязань, обумовлених цим договором датою закінчення строку дії договору є 30 квітня 2012р., а у випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами своїх зобовязань за цим договором, датою закінчення строку дії договору є дата повного та належного виконання сторонами (у відповідності з умовами договору) всіх прийнятих на себе за договором зобовязань.

Відповідно до п.4.1. Договору загальна сума вартості робіт, що виконуються за цим договором, передбачених п.1.1. цього договору, складає 3333333,33грн., крім того ПДВ 666666,67грн. і визначається на підставі калькуляції вартості одної машино-години при перевезенні вантажів самоскидом ТАТРА-815 (додаток №6/1) та калькуляція вартості одного тонно-кілометру при перевезенні вантажів самоскидом ТАТРА-815 (відстань перевезення 0,7 2,0 км) (додаток №6/1).

Оплата робіт, що виконуються субпідрядником у відповідному місяці, здійснюється генпідрядником протягом 45 (сорока пяти) календарних днів з дати підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт та отримання рахунку від субпідрядника, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок субпідрядника (п.4.3. Договору).

Так, 20.03.2012р. сторонами складено акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №24 на суму 81472,20грн., який підписаний з обох сторін уповноваженими представниками та підписи скріплені відбитками печаток підприємств. Отже, суд робить висновок, що виконані субпідрядником роботи генпідрядник прийняв без заперечень.

Також суд дійшов висновку, що субпідрядником на виконання приписів п.4.3. Договору виставлявся рахунок №24 від 20.03.2012р., копія якого наявні в матеріалах справи, оскільки як вбачається з банківських виписок, що свідчать про часткову оплату виконаних робіт, в призначенні платежу зазначено, що кошти перераховані за автопослуги згідно рахунка №24 від 20.03.2012р. Крім того, доказів у спростування вказаного факту відповідачем суду не представлено.

Таким чином, кінцевий термін оплати виконаних робіт за Договором з урахуванням даних обставин становить 04.05.2012р. Проте, як вбачається з матеріалів справи у встановлений термін генпідрядник не здійснив оплату виконаних робіт у повному обсязі, у звязку із чим, з 05.05.2012р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на вищевказану суму.

Так, відповідно до банківських виписок генпідрядник 05.06.2012р. частково здійснив оплату виконаних робіт у розмірі 25000,00грн., та 13.09.2012р. у розмірі 15000,00грн. Відтак, несплаченою залишилась заборгованість у розмірі 41472,20грн.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором субпідряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За ч.ч.1, 2 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обовязків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обовязку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів погашення вищевказаної заборгованості у розмірі 41472,20грн. відповідачем суду не представлено.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 41472,20грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Також відповідно до змісту позовної заяви позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 10013,51грн., яка передбачена п.5.5. Договору, зокрема, у випадку прострочки оплати вартості робіт генпідрядник сплачує субпідряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у зазначений період прострочки, від вартості виконаних робіт, згідно відповідної заявки за кожний день прострочення.

Як вище зазначалось, 18.04.2013р. позивачем надано заяву в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про відмову від позовних вимог в частині пені у розмірі 10013,51грн.

Згідно зі статтею 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Судом перевірені повноваження особи, яка підписала заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 10013,51грн., щодо вчинення дій, передбачених ст. ст. 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Суд прийняв заяву про відмову від частини позовних вимог відповідно до статей 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмові прийнято господарським судом. Про припинення провадження у справі виноситься ухвала.

За таких обставин, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення пені у розмірі 10013,51грн. на підставі п.4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відмовою позивача в цій частині від позовних вимог та прийняттям такої відмови судом.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 837, 838 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, п.4 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі №905/1848/13 в частині стягнення пені у розмірі 10013,51грн. у звязку з відмовою від позовних вимог в цій частині.

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Добропілля до відповідача, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Донмехтранс», м.Краматорськ в частині стягнення основної заборгованості в сумі 41472,20грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Донмехтранс» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, пр-т Миру, будинок, 6, ідентифікаційний код 30983124) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (85040, Донецька область, Добропільський район, сел.Водянське, вул.Октябрьська, буд.47, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму заборгованості у розмірі 41472,20грн., судовий збір у розмірі 1385,88грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 13.05.2013р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 14.05.2013р.

Суддя Ю.В. Сич