ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, 42-06-22, 32-11-36
____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2013 р. Справа № 923/121/13-г

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1- уповн. предст., дов. від 21.05.2012р.

від відповідача: ОСОБА_2- уповн. предст., дов. від 23.05.2012р.,

ОСОБА_3- уповн. предст., дов. від 28.04.2011р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства "Граф", вул. Набережна, 10, с. Каїри Горностаївського району Херсонської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,

АДРЕСА_1

про визнання права власності на сівалку овочеву OLIMPIA-6000 (24-рядну, рама 6м), оприскувач 600 РОLY, витребування цього майна.

Про обставини справи зазначено в ухвалах суду від 21.02.2013р. та від 04.03.2013р., якими розгляд справи відкладався.

Провадження у справі порушено за позовною заявою про визнання права власності на сівалку овочеву OLIMPIA-6000 (24-рядну, 6м) та на оприскувач 600 POLY.

Вимоги обґрунтовано твердженням про те, що позивач набув у ПАК "Терра ЛТД" за купівлею-продажем сівалку та оприскувач у 2007р. Ці предмети знаходились на території колишньої Горностаївської харчосмакової фабрики у с.Каїри, вул. Горностаївська, № 1 Горностаївського району Херсонської області, оскільки на частину нерухомості цієї фабрики право власності позивача визнавалось судовими рішеннями господарського суду Херсонської області у справах № 13/457-ПД-08 та № 13/281-ПД-08 від 26.06.2008р. та 24.07.2008р. Згодом ці судові рішення переглянуті за нововиявленими обставинами, їх скасовано та у позовах відмовлено 18.06.2009р. та 31.05.2011р.

Ця частина нерухомості колишньої харчосмакової фабрики тепер знаходиться у володінні відповідача, який не визнає за ФГ "Граф" право власності на спірні речі та відмовляється повернути майно позивачу, що унеможливлює реєстрацію майна в органах Держтехнагляду.

В обґрунтування твердження про знаходження спірного майна у володінні відповідача позивач послався на акт обстеження матеріальних цінностей від 04.02.2008р.

Відповідач позовні вимоги не визнав, навів письмові заперечення проти позовної заяви, пославшись на наступне.

Сівалка овочева OLIMPIA-6000 (24-рядна, рама 6м) та оприскувач за 16тис.грн. придбавались ФОП ОСОБА_4 та ФГ "Граф" в рамках договору про спільну діяльність. Це майно дійсно знаходилось на території колишньої Горностаївської харчосмакової фабрики, але 07.07.2009р. за актом та накладною передано позивачу з іншим сільгоспприладдям.

Акт від 04.02.2008р., на який посилається позивач, ніяким чином не встановлює ані право власності, ані факт утримання (використання) цього майна відповідачем. Поряд із запереченнями проти вимог за їх необґрунтованістю відповідач також заявив про сплив строку позовної давності за позовом, про застосування строку позовної давності у справі.

Щодо виконання зобов'язань за ухвалою суду від 21.02.2013р. позивач письмово зазначив, що заводських номерів та інших ідентифікуючих ознак спірного майна не має через знаходження майна у відповідача. Заявив клопотання про витребування даних про ідентифікацію майна у Державній інспекції сільського господарства у Херсонській області.

Щодо перебігу строку позовної давності у справі позивач письмово зазначив наступне: "У зв'язку із хворобою і послідуючої смертю голови ФГ "Граф" у господарстві здійснювалося оформлення прав на спадкове майно, що зайняло певний час. В результаті того, що новообраний голова ФГ "Граф" тривалий час переоформляв на себе повноваження, а потім здійснював розшук майна фермерського господарства, яке знаходилося в інших власників, він не знав і не міг знати про порушення майнових прав ФГ "Граф". І тільки після 2011 року, коли стало відомо про безпідставність користування ФОП ОСОБА_4 майном ФГ "Граф" ми розпочали процес його витребування із чужого незаконного володіння. Саме з цього часу, на нашу думку, і почав перебіг строк позовної давності".

У судовому засіданні 04.03.2013р. представник позивача стверджував, що в останній момент знайдено технічну документацію на спірну сівалку, вона має заводський номер 079140031 та за відомостями з мережі Інтернет зареєстрована за іншим суб'єктом, ніж відповідач - за ОСОБА_2.

Поряд з наведеними письмово викладеними судженнями про перебіг строку позовної давності представник позивача у судовому засіданні висловив судження про те, що строк позовної давності за заявленим 01.02.2013р. позовом розпочав перебіг 13.02.2013р. із закінченням касаційного провадження у цивільній справі № 22ц-1743 2012р. за позовом ОСОБА_4 до Фермерського господарства "Граф" про стягнення заборгованості за позикою.

Представник позивача стверджує про невідповідність дійсності наданих відповідачем накладної № 17 від 07.07.2009р. та акту від 07.07.2009р., зауважив, що у слові "дванадцять" за накладною останні дві цифри випадають на відтиск печатки ФГ "Граф", написані поверх печатки, а мало бути навпаки, що, за твердженням представника позивача, разом з помилками в текстах накладної та акту свідчить про їх фальсифікацію.

Представники відповідача пояснили, що майно за накладною та актом отримував голова ФГ "Граф" ОСОБА_5, за участю якогось їм невідомого його знайомого із м.Запоріжжя, майно було завантажено на 2 вантажівки.

Представники відповідача стверджують, що у володінні відповідача нема спірного майна, такого за відповідачем не зареєстровано.

У судовому засіданні 28.03.2013р. представник позивача стверджує, що 07.07.2009р. голова фермерського господарства "Граф" ОСОБА_6 не міг отримувати майно від відповідача, оскільки перебував м. Херсоні на засіданні ради суддів Херсонської області.

Представники відповідача при цьому заявили, що одне іншого не спростовує: в один день можна було і отримати майно в с. Каїри Херсонської області і побувати у м.Херсоні.

Заперечуючи отримання позивачем майна за накладною та актами від 07.07.2009р., представник позивача заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у справі, мотивоване наступним: "Під час проведення судового засідання представником ФОП ОСОБА_4 було надано суду накладну № 17 від 07.07.2009р., за якою-ніби то ФГ "Граф" в особі його голови ОСОБА_5 було передано сівалку овочеву OLIMPIA-6000 (24-рядна, рама 6 м.) та оприскувач "Ідеал". Але вказана накладна містить дописки, що ставить під сумнів дійсність інформації, яка у ній викладена.

Так, у слові "дванадцять" за накладною останні дві цифри випадають на відтиск печатки, а мало бути навпаки. Це дає підстави вважати, що ці записи були зроблені вже після того, як накладну було видано.

Відповідач заперечує вказані факти і їх можливо встановити лише при наявності спеціальних знань та можливостей".

На вирішення експерту позивач запропонував такі питання: " Особою якої статі викладено текст у накладній № 17 від 07.07.2009р.?

- Чи зроблено підписи у графах "відпустив" та "отримав" у накладній № 17 від 07.07.2009р. одночасно чи ні? Якщо ні, то з яким орієнтовним проміжком часу вони зроблені? Який із підписів зроблений пізніше?

- У якій черговості у накладній робилися записи та проставлялася печатка ФГ "Граф" (спочатку записи, а потім печатка, чи навпаки)?"

Відповідно до ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно, якщо для вирішення певної справи спеціальні знання не потрібні, експертиза на підставі ст.41 ГПК України не призначається.

За оцінкою суду, для вирішення позову у справі № 923/121/13-г спеціальні знання у галузі почеркознавства не потрібні, позов вирішується без застосування таких знань. Відтак, суд відхиляє це клопотання.

Після вивчення матеріалів справи у повному обсязі представник позивача ще раз заявив це ж клопотання про призначення експертизи. Судом вдруге його відхилено з тих же мотивів.

У судовому засіданні 28.03.2013р. представник позивача, пославшись на свою поінформованість та не назвавши джерело такої поінформованості, повідомив, що ФОП ОСОБА_4 продав спірний об'єкт ще у 2012р., вказавши, що доказів цієї інформації не має.

Після цього повідомлення представник позивача не надав відповіді на питання судді: чому за такої поінформованості способом захисту обрано позов про вилучення майна, якого, як стверджує тепер представник позивача, нема у відповідача з 2012р.?

С у д в с т а н о в и в:

За договором купівлі-продажу товару в кредит № 13/02/07-2 від 13.02.2007р. позивач - ФГ "Граф" набуло у приватної агропромислової компанії "Терра ЛТД" сівалку овочеву OLIMPIA-6000 (24-рядну, рама 6м) вартістю 271600грн. Щодо отримання у ПАК "Терра ЛТД" сівалки, зазначеної у специфікації до договору, позивач в додатку до позовної заяви надав суду копії двох накладних - № 404/1 від 04.04.2007р. та № 410/5 від 10.04.2007р.(а.с.8 на звороті та а.с.9), за якими зазначено однакові назви сівалки, однакову її вартість, одних і тих же постачальника і одержувача, один і той же рахунок-фактура № 0000061 від 14.02.2007р.

За викладенням позовної заяви позивач стверджує про набуття сівалки за накладною № 410/5 від 10.04.2007р., при цьому пояснень щодо існування іншої накладної - № 404/1 від 04.04.2007р. не надав.

За накладною № РНК-К00854 від 03.04.2007р. ФГ "Граф" як покупець набуло у ПАК "Терра ЛТД" оприскувач 600 POLY за 16тис.грн. Позивач стверджує, що набув оприскувач у відносинах за тим же договором, проте про нього ні у предметі договору, ні у специфікації не зазначено, що не спростовує підставності набуття оприскувача за правочином, оформленим накладною. Позивачем надано суду копії розрахункових документів (на а.с.10-12,14) про вчинення платежів на користь ПАК "Терра ЛТД" у період з 20.02.2007р. по 04.10.2007р. за овочеву сівалку та оприскувач у розмірі їх договірних вартостей.

Позовні вимоги про визнання права власності на сівалку і оприскувач, витребування цього майна задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Поряд з цим, за ст.33 "Обов'язок доказування і подання доказів" ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За оцінкою суду позивач не довів за позовом, щоб саме відповідач порушував його право власності на сівалку та оприскувач, протиправно утримував у себе це майно позивача.

Як зазначено в описовій частині цього судового рішення, позивач не вказав письмово ідентифікуючих ознак спірних сівалки та оприскувача, лише усно в судовому засідання 04.03.2013р. представник позивача повідомив, що за написом в "Інструкції по експлуатації та обслуговування", витяг з якої залучено до справи, спірна сівалка має номер 079140031, назву "OLIMPIA-6000" торгової марки "GASРARDO" (витяг на а.с.110-111).

За відповіддю на запит суду Держсільгоспінспекції в Херсонській області № 05-11/2602/3036 від 27.03.2013р. сівалка GASРARDO № 079140031 випуску 2007р. з 28.09.2011р. зареєстрована за ОСОБА_2 - суб'єктом іншим, ніж відповідач. Цим контролюючим органом в числі наданих суду документів щодо набуття ОСОБА_2 сівалки надано копію довідки-рахунка № 078561, виданої 19.09.2011р. МПП "Агропромислова компанія "Континент" про продаж ОСОБА_2 сівалки, та акту приймання - передачі на підставі цієї довідки 19.09.2011р. сівалки МПП "АПК "Континент" на користь ОСОБА_2

Доказом порушення прав позивача саме фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та знаходження заявлених за позовом сівалки, оприскувача на земельній ділянці, належній відповідачу, за позовом позивач вказав акт обстеження матеріальних цінностей від 04.02.2008р. (копія акта на а.с.18-19). За цим актом зазначено про те, що його складено представниками сільської ради, ФОП ОСОБА_4, ФГ "Граф", райвідділу міліції з метою зафіксувати перелік матеріальних цінностей, розташованих на території колишньої Горностаївської харчосмакової фабрики на території ради, придбаних (надбаних) за період спільної господарської діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У цьому переліку серед інших назв цінностей є "Розпилювач польського виробництва комплектний ємністю 600л", "Оприскувач "Ідеал", "Сівалка імпортного виробництва "GASРARDO "OLIMPIA".

Позивач навів дані про належність у минулому ФГ "Граф" земельної ділянки, на якій вчинювалось назване обстеження, та у теперішній час - ФОП ОСОБА_4

Відомості за вказаним актом свідчать про опис переліку майна, придбаного сторонами за період їх спільної діяльності, та не містять даних про набуття якоюсь із сторін у свою власність майна за переліком у інших відносинах.

Даних про поділ майна, набутого у спільну діяльність, суду не наведено.

Відтак, у справі нема достатніх даних на підставі названого акту вважати, що зазначені в ньому "Розпилювач польського виробництва комплектний ємністю 600л", "Оприскувач "Ідеал", "Сівалка імпортного виробництва "GASРARDO "OLIMPIA" належать або ФГ "Граф" або ФОП ОСОБА_4 окремо. Більш того, суд не має і підстав вважати, що саме стверджуванні позивачем як набуті ним у ПАК "Терра ЛТД" спірні "Сівалка овочева "GASРARDO "OLIMPIA-6000" № 079140031 (24-рядна, рама 6м) та оприскувач 600 POLY, зазначені у згаданому акті як "Сівалка імпортного виробництва "GASРARDO "OLIMPIA", "Розпилювач польського виробництва комплектний ємністю 600л", "Оприскувач "Ідеал". Тут суд зауважує, що позивач оприскувачем 600 POLY в названому акті вважає не названий там "Оприскувач "Ідеал", а "Розпилювач польського виробництва комплектний ємністю 600л" - у переліку за актом № 13, стверджуючи, що оприскувач 600 POLY та оприскувач "Ідеал" є різними речами.

Як зазначено за описовою частиною цього рішення за позицією відповідача у спорі спірне майно придбавалось в рамках договору про спільну діяльність.

Копія договору про спільну діяльність № 201/2 від 01.01.2005р., укладеного громадянином ОСОБА_4 та ФГ "Граф", знаходиться на а.с.98-110. За п.7.1 цього договору створене або набуте сторонами в результаті спільної діяльності майно є їх спільною сумісною власністю, розпорядження і користування якою здійснюється за згодою обох сторін. За тією ж позицією відповідача в числі іншого майна він передав позивачу предмети з назвами "Сівалка імпортного виробництва "GASРARDO "OLIMPIA" та "Оприскувач "Ідеал" за накладною № 17 від 07.07.2009р. та актом прийняття-передачі від 07.07.2009р. (оригінали на а.с.105, 106, копії - 47,48).

З викладеного слідує висновок про те, що зазначені у вказаному акті обстеження матеріальних цінностей від 04.02.2008р. сівалка та розпилювач, набуті сторонами за період спільної діяльності, не ідентифікуються як набуті позивачем у ПАК "Терра ЛТД" нині спірні речі. Такої ідентифікації позивач не довів, що мав зробити з огляду на процитований судом зміст ст.33 "Обов'язок доказування і подання доказів" ГПК України.

Інших доказів, ніж той акт, порушення саме відповідачем прав позивача позивач не вказав, не надав.

В контексті цього висновку суд зауважує про непотрібність спеціальних криміналістичних знань щодо справжності накладної № 17 від 07.07.2009р. - для справи нема значення, що саме передавалось чи не передавалось за цією накладною, оскільки позивач не довів знаходження у відповідача саме набутих ним поза межами спільної діяльності з відповідачем у ПАК "Терра ЛТД" (про набуття права власності від цього продавця стверджується за позовом) сівалки та оприскувача, а не інших з подібними назвами, які за доказом в обґрунтування вимог (актом) значаться набутими спільно учасниками спільної діяльності, а не кимось із них окремо, не довів порушення саме цим відповідачем прав власності позивача.

Суд приймає до уваги інформацію про реєстрацію Держсільгоспінспекцією в Херсонській області з 28.09.2011р. права власності на сівалку "GASРARDO" зав. № 079140031, випуску 2007р. за ОСОБА_2, проте не розглядає у цій справі позову до ОСОБА_2, а за тими ж даними цієї інспекції право зареєстроване за фізичною особою, не за підприємцем.

Відмовляючи у позові суд відносить на позивача судовий збір у справі.

Оскільки у позові відмовляється за його недоведеністю питання про перебіг за ним строку позовної давності не має значення.

Керуючись ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено

01.04.2013р.

Суддя В.В. Чернявський