ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13.09.2013р. Справа № 25/209пн

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. розглянувши матеріали за заявою Святогірської міської ради, м. Святогірськ про розяснення щодо способу виконання рішення Господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн

за позовом: приватного підприємства „Елітградбуд м. Краматорськ Донецької області

до відповідача: Святогірської міської ради м. Святогірськ Донецької області

про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки

від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності б/н від 08.10.2012 р.

від відповідача (заявника): не зявились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. у справі №25/209пн позовні вимоги приватного підприємства „Елітградбуд м. Краматорськ Донецької області до Святогірської міської ради м. Святогірськ Донецької області про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1,2га для будівництва готельного комплексу для батьків з дітьми в районі ДОЦ „Донецький орленок в м. Святогірську або в іншому та погодженому з ПП „Елітградбуд рівнозначному місці м. Святогірська строком на 49 років шляхом укладення прямого договору оренди, а також оформлення та підписання всіх відповідних документів та вчинення дій, необхідних для укладення договору оренди з Святогірською міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі, який діяв на момент затвердження Святогірською міською радою містобудівельного обґрунтування розміщення готельного комплексу для батьків з дітьми в районі ДО „Донецький орленок в м. Святогірськ для замовника ПП „Елітградбуд, задоволені, визнано за приватним підприємством „Елітградбуд (84333, м. Краматорськ Донецької області, вул. Білоруська, б. 4, кв. 10, ) право на набуття в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1,2га для будівництва готельного комплексу для батьків з дітьми в районі ДОЦ „Донецький орленок в м. Святогірську або в іншому та погодженому з ПП „Елітградбуд рівнозначному місці м. Святогірська строком на 49 років шляхом укладення прямого договору оренди, а також оформлення та підписання всіх відповідних документів та вчинення дій, необхідних для укладення договору оренди з Святогірською міською радою (м. Святогірськ Донецької області, вул. Героїв Сталінграду, 8) в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України „Про оренду землі, який діяв на момент затвердження Святогірською міською радою містобудівельного обґрунтування розміщення готельного комплексу для батьків з дітьми в районі ДО „Донецький орленок в м. Святогірськ для замовника ПП „Елітградбуд.

05.09.2013 р. до господарського суду Донецької області звернулась Святогірська міська рада, м. Святогірськ з заявою № 1122/02-31 від 02.09.2013 р., згідно до якої позивач у справі № 25/209пн просив надати розяснення щодо способу виконання рішення Господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн без наявності необхідної для цього дозвільної документації та позитивних висновків.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.09.2013 року прийнято до розгляду заяву Святогірської міської ради м. Святогірськ Донецької області про розяснення щодо способу виконання рішення Господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн.

Позивач в судовому засіданні проти доводів, викладених у заяві № 1122/02-31 від 02.09.2013 р. заперечував.

Представник відповідача (заявника) в судове засідання не зявився. Про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Згідно з приписами частини четвертої статті 89 Господарського процесуального кодексу України заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення.

Дослідивши матеріали справи та заяви, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд приходить до наступного.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції України).

Господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України (стаття 45 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України Про виконавче провадження.

Також відповідно до частини другої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності з вимогами статті 116 Господарського процесуального кодексу України 17.11.2009 р. був виданий наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2009 року.

За приписами статті 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця розяснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту. Про розяснення рішення виноситься ухвала. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.11.2012 р. відновлено пропущений строк для предявлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області від 17.11.2009 р. по справі № 25/209пн.

Аналогічні приписи містить стаття 34 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до якої у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення. Суд або орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, зобовязаний розглянути заяву у десятиденний строк з дня її надходження і у разі необхідності дати відповідне розяснення рішення чи змісту документа, не змінюючи їх редакції.

Суть роз'яснення рішення полягає в усуненні неясності судового акта, тобто це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. У вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення рішення, слід виходити з приписів ст. 84 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту рішення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року Про судове рішення зазначено, що здійснюючи розяснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про розяснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в розясненні рішення. Розяснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не змінене й не скасоване на момент звернення по його розяснення. В іншому разі господарський суд відмовляє в його розясненні, а якщо рішення змінено чи скасовано в певній частині, - розяснює його в тій частині, в якій рішення залишено без змін, а в решті відмовляє у розясненні. Про відмову в розясненні рішення виноситься ухвала, яка може бути оскаржена.

Отже, господарський суд розяснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для субєкта, якому надано право звернення за відповідним розясненням. Між тим, необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

До викладеного слід додати, що здійснюючи розяснення судового рішення у справі, господарський суд тим самим усуває неясності цього судового рішення, а не норм законодавства, які були застосовані судом при винесенні такого рішення. При цьому, правове обґрунтування прийняття рішення судом, що зазначається у мотивувальній частині рішення, та правові наслідки, повязані з виконанням судового рішення не можуть бути предметом розяснення відповідно до приписів статті 89 Господарського процесуального кодексу України. Розяснення ж порядку застосування норм законодавства в порядку норм статті 89 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з приписів цієї норми, теж не допускається.

Між тим, подана Святогірською міською радою заява про розяснення щодо способу виконання рішення Господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн не стосується усунення неясності судового акта шляхом викладення рішення, не змінюючи його змісту, у більш ясній і зрозумілій формі. Фактично заявник, виходячи із тексту заяви, просить суд в рамках розгляду заяви про роз'яснення рішення встановити покрокові інструкції щодо порядку оформлення документів позивачем та визначення переліку необхідної документації для надання земельної ділянки в оренду органом місцевого самоврядування, що не передбачено процесуальними нормами ГПК України,

Отже, питання, що порушені заявником, не стосуються розяснення змісту самого рішення, а стосуються питань щодо застосування діючого законодавства України в процесі його виконання.

Виходячи із наведеного, зміст вимог заявника не дає підстав вбачати незрозумілість суті рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн, а порушене заявником питання виходить за межі правового регулювання статті 89 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн прийнято господарським судом за результатами оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, в рішенні суду вказано встановлені судом обставини, а також мотиви, за якими господарський суд відхилив доводи відповідача щодо заявлених ним заперечень проти позову, а також законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення у справі.

Зокрема, в рішенні господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн встановлено факт прийняття 15.02.2008 року Святогірською міською радою рішення № 12-ХХІІ-5 „Про внесення змін в генеральний план розвитку м. Святогірськ в частині розміщення готельного комплексу для батьків з дітьми в районі ДОЦ „Донецький орленок, відповідно до якого було затверджено містобудівне обґрунтування розміщення готельного комплексу для батьків з дітьми в районі ДОЦ „Донецький орленок у м. Святогірськ. Зважаючи на вищенаведене, правовідношення, що виникли між сторонами у справі в частині документального оформлення права на набуття в оренду земельної ділянки, повинні регулюватися згідно до норм законодавства, що діяли на час виникнення відповідних відносин.

Відповідно до приписів статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України Про міжнародні договори України і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з частиною пятою статті 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені (пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 Про незалежність судової влади ).

Між тим, зі змісту резолютивної частини рішення вбачається, що вона є чіткою, зрозумілою та додаткових розяснень суду не потребує.

Проаналізувавши доводи заявника, зміст рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн, зважаючи на вимоги статті 89 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для розяснення рішення суду, резолютивна частина якого викладена цілком зрозуміло та додаткових розяснень суду не потребує.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Святогірської міської ради м. Святогірськ, Донецької області про розяснення рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2009 р. по справі № 25/209пн відмовити.

Суддя Бойко І.А.