РІШЕННЯ

"22" січня 2013 р.Справа № 11/39/5022-999/2012

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Сидорук А.М.

Розглянув справу

за позовом: Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради вул. Микулинецька,27, м. Тернопіль;

до відповідача: Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України вул. Лисенка,20, м. Тернопіль.

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

За участю представників сторін

Позивача:

Відповідача: ОСОБА_1 начальник другого відділу досліджень та розслідувань; ОСОБА_2 головний спеціаліст-юрисконсульт

Суть справи: Спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради, вул. Микулинецька, 27 звернулась до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Лисенка, 20 а, м. Тернопіль про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про накладення штрафу від 28.09.2012р. № 72.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 29 листопада 2012 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 11 грудня 2012 року. В порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 21 грудня 2012 року та 15 січня 2013 року відповідно.

В обґрунтування позовних вимог Позивач Спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» зазначає, що адміністративна колегія Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесла рішення № 72 від 28 вересня 2012 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, де СКП "Ритуальна служба" у 2011 році, І півріччі 2012 року займала монопольне становище на ринку надання ритуальних послуг, пов"язаних з Мінімальним переліком в межах території м. Тернополя, на якій розташовані кладовища, що знаходяться у обслуговуванні позивача з часткою 100 %, та визнали дії СКП "Ритуальна служба" по стягненню із осіб, що взяла на себе відповідальність поховання померлого, плати за виконання робіт з проведення перевірки та погодження будівництва намогильних споруд порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідачем по справі 07 грудня 2012 року подано відзив на позовну заяву № 3471/10 від 06 грудня 2012 року, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки в позовній заяві відсутні будь-які доводи щодо порушення Тернопільським територіальним обласним відділенням Антимонопольного комітету України норм Закону України "Про антимонопольний комітет України", ЗУ "Про захист економічної конкуренції", Методики визначення монопольного становища субєктів господарювання на ринку.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін розяснено їх права та обовязки, передбаченні ст. ст. 22, 81-1 ГПК України.

В судовому засіданні 15.01.2013р. оголошено перерву до 22.01.2013р. до 15 год. 00 хв. в порядку ст.77 ГПК України.

21.01.2013р. від позивача по справі Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради на адресу господарського суду Тернопільської області надійшло клопотання за № 14 від 21.01.2013р. про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням повноваженого представника позивача на лікарняному, в підтвердження наведеного позивачем долучено до клопотання довідку медичного закладу про перебування представника позивача на стаціонарному лікуванні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти відкладення розгляду справи, мотивуючи свої пояснення тим, що представником позивача долучено всі докази до позовної заяви, додаткових доказів до клопотання про відкладення розгляду справи позивачем не долучено; крім того, позивач як юридична особа мав можливість забезпечити іншого повноваженого представника до участі у справі.

Розглянувши заявлене клопотання, суд встановив:

У відповідності до Розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.1997р. /із наступними змінами/ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано господарському суду належних доказів, які б свідчили про неможливість заміни представника позивача для участі при розгляді справи.

Крім того, строк розгляду спору по даній справі закінчується 27 січня 2013 року, відповідно до ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на пятнадцять днів.

Приймаючи до уваги, що позивачем на дату розгляду справи не подано господарському суду заяви про продовження строку вирішення спору, а відповідач заперечив в судовому засіданні проти відкладення розгляду справи, а відтак і проти продовження строку вирішення спору, господарський суд відмовляє в задоволенні клопотання Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради про відкладення розгляду справи та розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Відповідно до положень ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, право на звернення до суду має особа, чиї права та охоронювані законом інтереси були порушені.

Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради засноване на комунальній власності; власником та засновником Підприємства є Тернопільська міська рада.

Згідно з рішенням Тернопільської міської ради (шостого скликання, восьмої сесії) від 19 травня 2011 року № 6/8/25 "про внесення змін до Статуту спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради" Статут спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради викладено у новій редакції.

Відповідно до Статуту СКП "Ритуальна служба" створена з метою забезпечення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг.

Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України СКП "Ритуальна служба" є юридичною особою з організаційно-правовою формою комунальне підприємство. Здійснює діяльність організування поховань і надання суміжних послуг. СПК "Ритуальна служба" має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банку, печатку, штампи, має право заключати договори здійснює господарські операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є суб"єктом господарювання.

Правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих визначає Закон України "Про поховання та похоронну службу".

28 вересня 2012 року Тернопільським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України винесено винесено рішення адміністративної колегії № 72 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Даним рішенням Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України постановило визнати, що СКП "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради у 2011 році та І півріччі 2012 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання комунальних послуг, пов"язаних з Мінімальним переліком в межах м. Тернополя на якій розташовані кладовища, що знаходиться на обслуговуванні СКП "Ритуальна служба" з часткою 100 %.

Зазначеним рішенням визнано дії СКП "Ритуальна служба" по стягненню із осіб, що взяли на себе відповідальність поховати померлого, плати за виконання робіт з проведення перевірки та погодження будівництва намогильних споруд, порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживанням (домінуючим) становищем на ринку, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на СКП "Ритуальна служба" штраф у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - суб'єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб'єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими.

Пунктом 1 ст. 19 Господарського кодексу України передбачено, що суб"єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України "Про економічну конкуренцію" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про економічну діяльність" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

Як вбачається із матеріалів справи інших суб"єктів господарювання, які б надавали послуги, пов"язані з Мінімальним переліком на кладовищах м. Тернополя у 2011 році та І півріччі 2012 року не встановлено, тобто СКП "Ритуальна служба" не мала жодного конкурента.

Таким чином, відповідно до законодавства, позивач, протягом 2011 року та І півріччя 2012 року, займає монопольне (домінуюче) становище на ринку ритуальних послуг пов"язаних з Мінімальним переліком, в межах території на якій розташовані кладовища, що знаходиться на обслуговуванні СКП "Ритуальна служба" з часткою 100 %.

Законом України "Про поховання та похоронну службу" дійсно фактично передбачено монопольне становище ритуальних служб на ринку ритуальних послуг, пов"язаних з Мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу № 193 від 19 листопада 2003 року, затвердженим в Мінюсті України за № 1111/9710 від 08 вересня 2004 року монопольне становище не визначено законодавством як порушення.

Сам по собі факт монопольного становища будь-якого суб"єкта господарювання не тягне за собою жодних правових наслідків.

Як вбачається із матеріалів справи та норм чинного законодавства позивач не порушує законодавство стосовно займання монопольного (домінуючого) становища на ринку ритуальних послуг пов"язаних з Мінімальним переліком, в межах території на якій розташовані кладовища. Окрім того, монопольне становище на вказаному ринку позивач не заперечує.

Наказом № 193 від 19 листопада 2003 року Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства затверджено Мінімальний порядок окремих видів ритуальних послуг:

1. Оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання.

2. Оформлення свідоцтва про поховання.

3. Копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили).

4. Монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу.

5. Кремація тіл померлих.

6. Поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю.

7. Зберігання урн з прахом померлих у крематорії.

8. Організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України.

9. Запаювання оцинкованої труни.

10. Замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про поховання та похоронну справу" ритуальні служби можуть також надавати ритуальні послуги, не передбачені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності, виготовляти предмети ритуальної належності. Тарифи щодо оплати таких послуг та предметів ритуальної належності встановлюються в межах, визначених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Стаття 1 Закону України "Про поховання та похоронну справу", зазначає поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб'єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла); забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є.

Статтею 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" передбачено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Як вбачається із матеріалів справи СКП "Ритуальна служба" надає перелік та вартість послуг, які затвердженні рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 922 від 01 червня 2011 року, а саме:

- викопування могили 2,4 м ручним способом 298 грн. 00 коп. (літній період);

- викопування могили 2,0 м ручним способом 209 грн. 00 коп.;

- викопування могили 2,0 м механізованим способом 194 грн. 00 коп.;

- викопування дитячої могили 1,1 м ручним способом 72 грн. 00 коп.;

- послуги автокафалка ПАЗ 32053-80 для обслуговування обряду "Похорон" 245 грн. 00 коп.;

- послуги автокафалка ПАЗ-32053-80 для перевезення людей під час обряду "Похорон" 425 грн. 00 коп.;

- послуги автокафалка "Мерседес Бенц" для обслуговування обряду "Похорон" 140 грн. 00 коп.;

- послуги автокафалка "Спринтер" для обслуговування обряду "Похорон" 153 грн. 00 коп.;

- послуги автокафалка типу "Мерседес Бенц" для перевезення труни в морг і додому замовника 135 грн. 00 коп.;

- послуги автокафалка типу "Мерседес Бенц" для перевезення труни додому замовника 90 грн. 00 коп..

Листом № 39 від 24 лютого 2012 року СКП «Ритуальна служба» інформує, що особа, яка зобов»язалась поховати померлого на підставі свідоцтва про смерть звертається до СКП «Ритуальна служба» з приводу укладання відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. На території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовлення. Після здійснення поховання померлого особі, яка взяла на себе зобов"язання поховати померлого, як користувачу місця поховання, видається відповідне свідоцтво про поховання. Надання місця для поховання проводиться безоплатно згідно ст. 25 Закону України "Про поховання та похоронну справу".

Наказом СКП "Ритуальна служба" № 14 від 11 січня 2011 року "Про проведення перевірки та погодження будівництва намогильних споруд", передбачено надання послуги по проведенню перевірки та погодженню будівництва намогильних споруд.

Вартість вказаних послуг затверджено калькуляцію відпускної вартості продукції, що виготовляється для похоронних послуг начальником СКП "Ритуальна служба" ОСОБА_3 03 жовтня 2011 року, що становить 100 грн. 00 коп.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про поховання та похоронну службу" чітко передбачено, що тарифи щодо оплати послуг, які не передбачені Мінімальним переліком, встановлюються в межах, визначених законодавством, виконавчим органом міської ради.

Відповідно до ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України "Про економічну конкуренцію" порушення законодавства про захист економічної конкуренції є зловживанням монопольним становищем на ринку, яке забороняється та тягне за собою відповідальність згідно законом.

У п. 15.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що з урахуванням статті 19, частини першої статті 25 та частини другої статті 43 ГК України субєкти господарювання мають усвідомлювати можливість настання як певного обмеження їх діяльності з точки зору дотримання конкурентного законодавства, так і відповідальності за його порушення.

В матеріалах справи відсутні будь які підтвердження того, що дана калькуляція затверджена згідно чинного законодавства виконавчим комітетом Тернопільської міської ради.

Згідно з Порядком утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19 листопада 2003 року для розміщення місця поховання спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка.

Відповідно до п. 2.11 Порядку після здійснення поховання Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов"язання поховати померлого, як користувача місця поховання видається відповідне свідоцтво про поховання, яке дає право на встановлення намогильної споруди в межах могили.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України - це свідоцтво дає право його пред'явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов'язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.

Для установлення намогильних споруд до ритуальної служби подаються такі документи (п. 2.13 Порядку):

- оригінал свідоцтва про смерть;

- свідоцтво про поховання або у разі відсутності письмову згоду користувача місця поховання;

- документи, що підтверджують придбання намогильної споруди, її ціну та дату реалізації;

- реквізити виконавця намогильної споруди.

Одразу після отримання ритуальною службою визначених документів вона має забезпечити безперешкодний доступ на територію кладовища транспортного засобу на якому перевозиться намогильна споруда визначена у документі.

Намогильні споруди реєструються спеціалізованим комунальним підприємством в Книзі обліку намогильних споруд.

Листом № 157 від 08 серпня 2012 року СКП "Ритуальна служба" повідомила, що для забезпечення виконання робіт з проведення перевірки та погодження будівництва намогильних споруд, організовано пропускний режим для заїзду автомобілів, що завозять будівельні матеріали.

Власник намогильної споруди при отриманні погодження на будівництво отримує і перепустку для автомобілів котрі будуть завозити будівельні матеріали.

За інформацією позивача у вартість погодження включено витрати на проїзд автомобілем підприємства до місця будівництва та огляду, встановлення меж майбутньої намогильної споруди, оскільки кладовища на яких проводяться роботи знаходяться на значних відстанях від місця знаходження адміністрації підприємства.

Всі вихідні дані щодо розміру та робіт по будівництву намогильних споруд надаються до СКП "Ритуальна служба" як передбачено Правилами.

Розрахунок за надання вказаної послуги здійснено без належного економічного обґрунтування, оскільки, як зазначило в листі СКП "Ритуальна служба" відстань до кладовищ різні, а отже і затрати мали б бути різними.

Як вбачається із рішення № 72 від 28 вересня 2012 року Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та листа № 157 від 08 серпня 2012 року СКП "Ритуальна служба", у 2011 році позивачем надано 90 погоджень на суму 9 000 грн. 00 коп., а станом на 01 серпня 2012 року 54 погодження на суму 5 400 грн. 00 коп.

Відповідно вимогам ст. 9 ЗУ "Про поховання та похоронну службу" чітко передбачено, що тарифи щодо оплати послуг, які не передбачені Мінімальним переліком, встановлюються в межах, визначених законодавством, виконавчим органом міської ради, СКП "Ритуальна служба" застосувала плату за послуги, не встановленому виконавчим органом міської ради.

Дії позивача по стягненню із осіб, що взяли на себе відповідальність поховання померлого, плати за виконання робіт з проведення перевірки та погодження будівництва намогильних споруд є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Як вбачається із листа СКП "Ритуальна служба" № 200 від 28 вересня 2012 року, Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" визнає неправомірні дії щодо надання платних послуг по перевірці та погодженню будівництва намогильних споруд, що призвело до порушення законодавства та зазначає, що припинено надавати платні послуги по перевірці та погодженню будівництва намогильних споруд; 13 серпня 2012 року позивачем надано останню дану платну послугу.

В оскаржуваному рішенні встановлено, що СКП "Ритуальна служба" допустила порушення Закону України "Про захист економічної конкуренції" , тому повинно сплатити штраф у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.33, 43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Як встановлено господарським судом при розгляді даної справи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, 34 ГПК України, в чому саме полягає порушення його прав або охоронюваних законом інтересів, не зазначено яким нормам права не відповідає прийняте рішення Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 72 від 28 вересня 2012 року.

За таких обставин господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання 24 січня 2013 року) через місцевий господарський суд.

Суддя А.М. Сидорук