КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2013 р. Справа№ 7/057-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Суліма В.В.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ТОВ «Санрайс» на рішення господарського суду Київської області від 23.10.2012 року № 7/057-12 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Державного підприємства «Фастівське лісове господарство»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма

«Санрайс»

про стягнення 19 516,07 грн.

дослідивши та вивчивши матеріали вправи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області № 7/057-12 від 23.10.2012р. задоволений позов ДП«Фастівське лісове господарство» до ТОВ«Виробнича фірма «Санрайс» про стягнення 19 516,07 грн.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на неповне зясування обставини, що мають значення для справи, просить його скасувати та припинити провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача, проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити їх без задоволення, рішення суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, за результатами проведеного 21.02.2011р. аукціону з продажу ресурсів необробленої деревини, сторонами 22.02.2011року укладений біржовий договір № 35, за умовами якого позивач зобовязався продати, а відповідач купити на умовах (франко-нижній склад) пиловник хвойний.

На підставі пункту 1.3. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 19.02.2007 року №42 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.02.2007 року за № 164/13431) та Регламенту біржі продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки без права подальшої реалізації в не переробленому, в тому числі окореному вигляді.

Згідно зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, мотивуючи вимоги неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором № 35 від 22.02.2011 року, зокрема, щодо проведення повної та своєчасної оплати за поставлений товар, в результаті чого просить суд стягнути з відповідача 18 898,45 грн. основного боргу та 617,62 грн. 3% річних.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що на виконання умов договору позивачем поставлено товар на загальну суму 185 888,45 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про стан заборгованості, однак, в порушення умов договору, відповідач свої зобовязання щодо оплати за отриманий товар виконав частково. Претензія позивача щодо погашення заборгованості, залишена без відповіді. За таких обставин, сума боргу підлягає стягненню з урахуванням річних.

Заперечуючи проти рішення, в повному обсязі, відповідач вказує на те, що сторонами був підписаний протокол № 53 погодження оптової ціни на лісопродукцію, відповідно до якого позивач повинен був поставити пиловник сосновий, довжиною 4 та 6 метрів, 2 сорту, діаметром 26-34 см та 3 сорту діаметром 26-34 см, тоді як поставлений товар не відповідав підписаному протоколу від 01.04.2011р., в звязку з чим відповідач позбавлений того, на що розраховував під час укладання угоди та протоколу, чим завдана шкода. Тому стягнення коштів є необґрунтованим.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до статей 509, 510, 513, 520, 521 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До обовязків покупця ч. 1 ст. 692 ЦК України відносить обовязок оплати товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з статтею 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Пунктом 7.1. договору, узгоджено, що платіж (передоплата 100 % вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за місячну партію товару до 5-го числа кожного місяця, протягом якого буде проходити поставка.

Сума попереднього внеску (застави) в розмірі 1% від початкової вартості заявлених для придбання покупцем обсягів товару та перерахована ним на рахунок Біржі для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується продавцю в якості оплати за проданий товар (п. 7.2. договору).

Відповідно до п. 8.1. договору покупець зобовязаний здійснювати попередню оплату за місячну партію товару до 5-го числа кожного місяця, протягом якого буде проходити поставка, відповідно до погодженого сторонами графіка поставки, який є невідємною частиною даного договору. У випадках ненадходження коштів на рахунок продавця до 5-го числа кожного місяця, протягом якого буде проходити поставка, покупець втрачає право на придбання неоплаченої місячної партії товару. При порушенні покупцем погодженого сторонами графіка поставки, який є невідємною частиною даного договору, покупець сплачує продавцю штраф 0,5 % від суми неоплаченої місячної партії товару. Неоплачена місячна партія товару визначена погодженим сторонами графіком поставки не буде поставлена в наступних місяцях кварталу, протягом якого діє даний договір.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, виходячи з умов договору та здійснених поставок товару, відповідач повинен був оплатити поставлений товар до 05.07.2011 року, але в звязку з неналежним виконанням зобовязань в частині здійснення оплати заборгованість відповідача становить 18 898,45 грн.

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Посилання на поставку продукції не тієї якості, на яку відповідач розраховував, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що пунктом 6.1 договору передбачено, що приймання товару по кількості та якості здійснюється уповноваженими представниками обох сторін на складі Продавця перед завантаженням на транспортний засіб, з підписанням акту приймання-передачі. Жодного доказу, що позивачем завантажувалась продукція іншої якості-не надано. Крім того, відповідач не скористався, наданим йому п. 6.2 договору, правом відмовитись від продукції, що не відповідає підписаному сторонами протоколу № 53 від 01.04.2011р. Претензії щодо якості продукції, зменшення ціни в звязку з поставкою продукції іншої якості, не заявлялись.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Зі змісту вказаної статті випливає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У звязку з тим, що відповідач вчасно не погасив заборгованість, позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 299 від 01.08.2012 року з актом звірки взаєморозрахунків, з вимогою терміном до 15 серпня 2012 року перерахувати 18 898,45 грн. за отриману лісопродукцію на рахунок позивача, однак вказана претензія залишена останнім без відповіді та задоволення.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд правомірно присудив до стягнення 617,62 грн.-річних.

Щодо розгляду справи у відсутність представника відповідача, то колегія суддів звертає увагу на те, що строк розгляду був продовжений на 15 днів в звязку з неодноразовою явкою представника відповідача, доказів на підтвердження знаходження представника на лікарняному не надано. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості направити документи в спростування заявленого позову поштою.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги , а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «Санрайс» залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області № 7/057-12 від 23.10.2012 року без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду Київської області.

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Сулім В.В.

ОСОБА_1