КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2013 р. Справа№ 910/2090/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Кондес Л.О.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: Носик Б.М. - представник, дов. № 765/1010 від 27.12.2012;

від відповідача: Джума Л.М. - представник, дов. № 180 від 04.02.2013;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2013

у справі № 910/2090/13 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 54 438,59 грн.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2013 у справі № 910/2090/13 змінено склад колегії суддів.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2013 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/2090/13 відкладено на 03.06.2013.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2013 у справі № 910/2090/13 позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14 295,01 грн. пені, 16 298,98 грн. штрафу, 966,90 грн. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в прозові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач у встановлені у договорі підряду № 07412-00 від 29.11.2011 строки не виконав проектування реконструкції у м. Дніпропетровську; при укладанні договору сторони не пов'язували факт виконання робіт з наданням документів, на які посилається відповідач; відповідачем не надано суду підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов'язання сталося не з його вини; з урахуванням положень ч.2 ст.343, ч.6 ст.232 ГК України, суд задовольняє вимогу про стягнення пені частково, у розмірі 14 295,01 грн. за період з 01.04.2012 по 31.10.2012.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2013 у справі № 910/2090/13 змінити з підстав неправильного застосування норм матеріального права та стягнути з відповідача пеню у розмірі 29 990,12 грн.

Скаржник вказує на те, що оскільки предметом позову є стягнення пені за несвоєчасне виконання робіт з виготовлення проектування реконструкції КЛ 0,4 кВ у м. Дніпропетровську, а не за прострочку платежу, то ч.2 ст.343 ГК України застосуванню не підлягає.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2013 у справі № 910/2090/13 скасувати повністю та прийняти нове рішення; відповідач просить прийняти, в підтвердження часткового виконання своїх зобов'язань за договором, акти здачі-приймання виконаних робіт за №№ 1, 3, 5, 6, 7, 8 від 28.02.2013, які не були предметом доказу у суді першої інстанції, пояснюючи це неповерненням позивачем направлених йому актів для розгляду та підпису, через що відповідач міг надати суду лише довідку про виконання робіт за № 01/02-1-2/255 від 11.02.2013, яку суд не врахував при вирішенні спору; відповідач зазначає, що позивач допустився помилки при підрахунку суми пені, яка є надмірно нарахованою на 162,99 грн.; на думку відповідача, судом всупереч вимогам ч.3 ст.219 ГК України не було звільнено відповідача від відповідальності, хоча в суді було доведено, що вихідні дані в повній мірі не були надані відповідачу до початку робіт за договором і цей факт підтвердив сам позивач; відповідач вказує на те, що суд не зобов'язав позивача надати докази надання відповідачу повного переліку вихідних даних до початку проектно-вишукувальних робіт, не зважаючи на те, що відповідач у судовому засіданні вимагав у позивача надати докази передання відповідачу вихідних даних, як це вимагає п.4.1 договору та п.2.2 ДБН А.2.2.-3-2004 відповідно до ст.33 ГПК України; відповідач вказує на порушення позивачем п.4.1 спірного договору та ч.1 ст.850 ЦК України та на допущення помилки у п.4.1 договору, а саме: пропущена буква "и" після букви "в".

У письмовому поясненні від 23.05.2013 відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2013 у справі № 910/2090/13 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким звільнити відповідача від сплати пені та штрафу, посилаючись на те, що виконання робіт за договором було дещо затримане відповідачем через невиконання позивачем п.4.1 договору, що є порушенням ст.629 ЦК України, в свою чергу відповідач затратив для виконання зобов'язань, що покладені договором на позивача, час, що не був передбачений договором; відповідач вважає, що нарахування пені здійснено за період, який не відповідає положенням ч.6 ст.232 ГК України та посилається на положення ст.900 ЦК України; на неврахування судом першої інстанції вимог ч.3 ст.219 ГК України та не здійснення остаточного з'ясування, чи дійсно бездіяльність позивача є неправомірною, виходячи із Законів України: "Про будівельні норми" № 1704-VI від 05.11.2009, "Про архітектурну діяльність" № 687-ХIV від 20.05.1999, "Про основи містобудування" № 2780-ХII від 16.11.1992, ДБН А.2.2-3-2004.

До письмового пояснення від 23.05.2013 відповідачем додані копії актів здачі-приймання виконаних робіт за договором № 07412-00 від 29.11.11р., а саме: №№ 1, 3, 5, 6, 7, 8 від 28.02.2013, №№ 2, 4, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 від 18.03.2013, №№ 16, 17, 22 від 29.03.2013, №№ 18, 19, 20 від 25.04.2013.

Однак, до суду першої інстанції зазначені документи відповідачем не були подані.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; додаткові доказів приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У матеріалах справи наявна довідка відповідача від 11.02.2013 про направлення відповідачу актів здачі-приймання виконаних робіт за №№ 1 - 10. Щодо актів здачі - приймання робіт за №№ 11 - 22 відомості у справі відсутні.

Отже, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення зазначені акти №№ 1 - 22 не були підписані позивачем.

Наведені відповідачем обґрунтування причин неможливості їх подання до суду першої інстанції немає підстав визнати поважними, оскільки до суду надаються у якості доказів документи, які вже складені, а згадані акти на дату прийняття оскаржуваного рішення не були підписані, також відповідач не був позбавлений можливості надати до суду першої інстанції проекти актів, направлених позивачу для підпису, тобто ці документи у стані на час розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає клопотання відповідача про прийняття додаткових доказів без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, письмове пояснення, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем до суду першої інстанції подано позов про стягнення з відповідача пені у сумі 38 139,61 грн., штрафу у сумі 16 298,98 грн. та судового збору у сумі 1 720,50 грн.

Статтями 99, 101 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.11.2011 між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" та Державним підприємством Український науково-дослідний, проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут "Укрсільенергопроект" укладено договір підряду № 07412-00 на проектні роботи.

Згідно із загальними положеннями Статуту позивача, зареєстрованого 26.06.2012 номер запису 0000296, Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго".

Відповідно до п.п.1, 8 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 07.10.2011 № 595 "Про реорганізацію державного підприємства "Український науково-дослідний, проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут "Укрсільенергопроект" діяльність ДП "Укрсільенергопроект" припинено, шляхом його реорганізації - приєднання до державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"; установлено, що ДП "НЕК "Укренерго" є правонаступником усіх прав та обов'язків ДП "Укрсільенергопроект".

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 договору № 07412-00 відповідач, за договором виконавець, зобов'язався за завданням позивача, за договором замовника, виконати проектування реконструкції КЛ 0,4 кВ у м.Дніпропетровську (об'єкт згідно з додатком № 1, а позивач зобов'язується прийняти виконану роботу і оплатити її на умовах цього договору; відповідач здійснює роботи, передбачені п.1.1 договору згідно з погодженими технічними завданнями позивача.

Згідно з п.2.1 договору № 07412-00 вартість робіт відповідно до протоколу узгодження договірної ціни складає: 135 824,84 грн., крім того ПДВ 20%: 27 164,96 грн., загальна ціна договору складає 162 989,80 грн.

Пунктом 3.1 договору № 07412-00 передбачено строк виконання робіт - березень 2012р.

Відповідно до п.4.5 договору № 07412-00 передача, оформленої в установленому порядку проектно-кошторисної документації здійснюється супроводжувальними документами відповідача з наданням позивачу акту здачі-приймання проектно-кошторисної документації з доданням до нього комплекту проектної, кошторисної та іншої документації, передбаченої технічним завданням і умовами договору, в паперовому та електронному вигляді.

В п.4.8 договору № 07412-00 встановлено, що роботи за цим договором вважаються виконаними з моменту підписання позивачем акту приймання-передачі виконаних робіт та передачі позивачу погодженої відповідно до вимог діючого законодавства проектно-кошторисної документації.

Докази передачі відповідачем позивачу робіт по виконанню проектування реконструкції КЛ 0,4 кВ у м.Дніпропетровську у порядку, встановленому пунктом 4.5 договору № 07412-00 у встановлений цим договором строк - березень 2012р. (п.3.1), у матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно із ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п.5.3 договору № 07412 сторонами погоджено умови про те, що у разі невиконання робіт, порушення термінів виконання робіт відповідно до умов цього договору з вини відповідача, останній сплачує позивачу неустойку (пеню) в розмірі 0,1% від загальної ціни договору за кожний день прострочення; при простроченні виконання (невиконанні) робіт більше тридцяти календарних днів виконавець додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 10 % загальної ціни договору.

Згідно із розрахунком позивача, доданим до позовної заяви, позивачем нараховано пеню у розмірі 38 139,61 грн. за період прострочення з 01.04.2012 по 20.11.2012.

Однак, нормою ч.6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Таким чином, нарахування пені припиняється 01.10.2012, у зв'язку з чим розмір пені є обґрунтованим у сумі 29 827,13 грн., тобто за 183 дні.

Апеляційна інстанція не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порядку застосування пені, враховуючи наступні обставини.

У ст.343 параграфу 1. "Фінанси і банківська діяльність" ГК України передбачено відповідальність за порушення строків розрахунків та в ч.3 зазначеної статті встановлено обмеження розміру пені, яку сплачує платник грошових коштів на користь одержувача цих коштів, розміром подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пені.

Однак, позивачем пред'явлено вимогу в частині стягнення пені за прострочення виконання відповідачем робіт, передбачених договором № 07412-00, а не за прострочення грошового зобов'язання, яке у відповідача перед позивачем відсутнє, з огляду на зміст договору № 07412-00, а обмежень щодо розміру пені за порушення виконавцем погодженого в договорі строку виконання робіт, законодавством не передбачено.

Таким чином, підстави для обмеження розміру пені, нарахованої позивачем у розмірі 0,1% від загальної ціни позову за кожний день прострочення, як це погоджено сторонами у договорі № 07412-00, відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи, до справи надано зведений кошторис на проектні та вишукувальні роботи на суму всього з ПДВ - 162 989,80 грн. та кошториси, на підставі яких складено зведений кошторис й докази здійснення сторонами листування щодо обставин виконання договору № 07412-00.

Однак, із змісту наявних у справі листів структурних підрозділів відповідача на адресу позивача: № 274 від 20.06.12, № 418 від 20.09.12, № 03/03-2/1291 від 21.09.2012, № 376 від 04.09.2012 не вбачається того, що невиконання відповідачем договірного зобов'язання у строк, передбачений пунктом 3.1 договору № 07412 - березень 2012р., спричинено невиконанням обов'язків позивача.

Крім того, як свідчить листи позивача від 12.07.2012 № 6670/1010, від 17.10.2012 № 12529/1010, позивачем розглядались поставлені відповідачем питання у вищезгаданих листах та про результати їх розгляду повідомлялось відповідача.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідач, стверджуючи про порушення позивачем умов п.4.1 договору № 07412-00, що спричинило у свою чергу порушення зобов'язання відповідача, не надав до матеріалів справи ані доказів факту зазначеного порушення позивача, ані доказів наявності причинно-наслідкового зв'язку такого порушення із простроченням виконання зобов'язання відповідачем, чим не довів матеріалами справи відсутності своєї вини у порушенні договірного зобов'язання.

Оскільки відповідачем матеріалами справи не доведено ні вчинення неправомірних дій (бездіяльності) позивача, ні того, що такі дії (бездіяльність) сприяли правопорушенню відповідача, то у останнього відсутні підстави посилатись на положення ч.3 ст.219 ГК України.

Нормою ч.1 ст.850 ЦК України не передбачено звільнення підрядника від відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Твердження відповідача про підтвердження позивачем факту ненадання відповідачу вихідних даних у повній мірі до початку робіт за договором, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач, як свідчать матеріали справи, не ставить у залежність надання ним вихідних даних із настанням відповідальності відповідача, крім того, згідно із ст.43 ГПК України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, встановлених нормами законодавства, для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування рішення суду першої інстанції і прийняття нового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2013 у справі № 910/2090/13 скасувати частково.

3. Позов Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" задовольнити частково.

4. Стягнути з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 25; ідентифікаційний код юридичної особи 01100227) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, буд. 22; ідентифікаційний код юридичної особи 23359034) 29 827,13 грн. пені, 16 298,98 грн. штрафу, 1 457,79 грн. судового збору.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 25; ідентифікаційний код юридичної особи 01100227) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, буд. 22; ідентифікаційний код юридичної особи 23359034) 851,32 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

7. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

8. Справу № 910/2090/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Ропій Л.М.

Судді Кондес Л.О.

Калатай Н.Ф.