КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2013 р. Справа№ 5011-23/11324-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Новікова М.М.

при секретарі

судового засідання: Ростовська І.Ю.

за участі представників

сторін:

позивача: Самокиш В.Ю. - дов. № 21-12/12-2 від 21.12.2012 р.;

відповідача: не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був

повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю

«Українська Медіа Компанія»

на рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2012 р.

у справі № 5011-23/11324-2012 (суддя: Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Райффайзен Лізинг Аваль»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

«Українська Медіа Компанія»

про стягнення боргу у розмірі 257 690,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача - ТОВ «Українська Медіа Компанія» про стягнення основної заборгованості у розмірі 257 690,02 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за укладеним між сторонами Договором фінансового лізингу № L1298-10/07 від 29.10.2007 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.11.2012 р. № 5011-23/11324-2012 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням, відповідач - ТОВ «Українська Медіа Компанія» звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2012 р. № 5011-23/11324-2012 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм матеріального права, при цьому у Рішенні висновки не відповідають обставинам справи.

Ухвалою КАГС від 03.12.2012 р. № 5011-23/11324-2012 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ільєнок Т.В.; судді: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л. вищевказану апеляційну скаргу ТОВ «Українська Медіа Компанія» прийнято до апеляційного провадження, розгляд справи призначено на 09.01.2013 р..

Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 09.01.2013 р. змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В.; судді: Корсакова Г.В., Яковлєва М.Л..

Ухвалою КАГС від 09.01.2012 р. № 5011-23/11324-2012 розгляд справи було відкладено на 30.01.2013 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою представника відповідача та зобов'язано позивача у строк до 25.01.2013 р. надати суду розрахунки нарахованої до стягнення заборгованості як по основному договору на якому пред'явлено позов - Договір фінансового лізингу від 29.10.2007 р. № L1298-10/07 так і по додатково укладеним до нього Угодам від 11.05.2011 р. та від 30.11.2011 р.. У розрахунках обов'язково зазначити порядок застосування коефіцієнту індексації лізингових платежів.

Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 30.01.2013 р. змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В.; судді: Корсакова Г.В., Новікова М.М..

У судовому засіданні від 30.01.2013 р. позивач за наданим письмовим Відзивом на апеляційну скаргу та усними поясненнями представника заперечив проти доводів і вимог наголошених у скарзі з огляду на їх необґрунтованість та повністю підтримав висновки суду першої інстанції, оскаржуване Рішення від 06.11.2012 р. просить залишити в силі.

У судове засідання від 30.01.2013 р. представник відповідача-скаржника - ТОВ «Українська Медіа Компанія» не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, але слід вважати, що скаржник був належним чином повідомлений про призначене судове засідання, що підтверджується наступним.

Колегією суддів встановлено, що юридичною адресою скаржника - ТОВ «Українська Медіа Компанія», згідно залученої до матеріалів справи Виписки з ЄДРПОУ (арк. с. 87), є - м. Київ, вул. С. Сагайдака, 114-б. Дана адреса зазначена і самим скаржником у апеляційній скарзі.

Поштове направлення судової повістки про виклик скаржника у судове засідання було здійснено рекомендованим листом з повідомленням за вищевказаною адресою, що підтверджується залученим до матеріалів справи зворотнім поштовим повідомленням.

Пунктом 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 передбачено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За змістом п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29.09.2009 р. № 01-08/530 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання - є повідомленням про час і місце такого засідання.

Зважаючи на вищенаведене, а також на те, що у судовому засіданні від 30.01.2013 р. присутній представник позивача не заперечив проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представника скаржника, колегія суддів дійшла висновку про можливість продовжити розгляд справи за його відсутності та за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач - ТОВ «Українська Медіа Компанія» у доводах апеляційного оскарження наводить ті самі заперечення, які були ним наголошені та зазначені у Відзиві на позов та яким господарським судом надана правова оцінка за мотивувальною частиною прийнятого судового рішення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Українська Медіа Компанія», Рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2012 р. № 5011-23/11324-2012 залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.10.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір фінансового лізингу № L1298-10/07 відповідно до якого позивач зобов'язався придбати у свою власність і передати у тимчасове володіння та користування за плату майно, а відповідач прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі.

Згідно статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 3.1 Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р. вартість предмета лізингу склала 1 062 000,00 грн..

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору №L1298-10/07 від 29.10.2007 р. позивач передав відповідачу предмет лізингу, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.10.2007 р.. Зазначений Акт підписаний та скріплений печаткою відповідача без заперечень та зауважень.

Згідно п. 4.1 Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р. лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу та поточних лізингових платежів, що включають: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу та комісію позивача. Розмір лізингового платежу за певний період лізингу зазначається в графіку (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р. поточні лізингові платежі розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду.

Господарським судом встановлено, що у зв'язку з наявністю у відповідача простроченої заборгованості за названим Договором у розмірі 51 674, 08 грн., 11.05.2011 р. між сторонами у справі була укладена Угода про внесення змін до Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р., згідно якої Відповідач визнав заборгованість та на підставі рахунків-фактур №№ L1298-10/07/41-021 від 01.03.2011 р., № L1298-10/07/42-023 від 01.04.2011 р., L1298-10/07р-024 від 19.04.2011 р. зобов'язався сплатити її у строк до 01.09.2011 р..

Угодою від 30.11.2011 р. до Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р. сторони дійшли згоди доповнити п. 4.11 Договору наступним змістом: "відповідач зобов'язаний зберігати співвідношення між обсягами середньомісячних безготівкових надходжень на всі рахунки позивача за звітний період на рівні не меншому ніж 90 %".

У подальшому, у зв'язку з наявністю у відповідача простроченої заборгованості у розмірі 92 462, 27 грн., 30.11.2011 р. сторони уклали ще одну Угоду про внесення змін до Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р., відповідно до якої останній зобов'язався на підставі рахунків-фактур №№L1298-10/07/41-021 від 01.03.2011 р., № L1298-10/07/42-023 від 01.04.2011 р., L1298-10/43-025 від 04.05.2011 р., № L1298-10/07/48-035 від 03.10.2011 р., L1298-10/07р-036 від 18.10.2011 р., L1298-10/07/49-037 від 01.11.2011 р., L1298-10/07р-038 від 17.11.2011 р. сплатити заборгованість рівними частинами до 01.06.2012 р..

Господарським судом встановлено, що позивач надав суду докази направлення на адресу відповідача вказаних рахунків-фактур, однак, відповідач всупереч договірним умовам несвоєчасно вносив лізингові платежі, у зв'язку з чим за останнім виникла заборгованість у розмірі 257 690, 02 грн..

Отже, враховуючи те, що факт передачі предмету лізингу підтверджено відповідним Актом приймання-передачі, встановлений Договором № L1298-10/07 від 29.10.2007 р. строк внесення платежів настав, а доказів погашення заборгованості відповідачем господарському суду не надано, як і інших доказів на спростування повідомлених позивачем обставин справи, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості 257 690,02 грн. у вигляді прострочених лізингових платежів як такої що підтверджена документально та ґрунтується на нормах діючого законодавства.

Як у письмовому Відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі, відповідач - ТОВ «Українська Медіа Компанія» продовжує наполягати на необґрунтованому збільшенні позивачем суми лізингових платежів за рахунок застосування зміни (підвищення) ним коефіцієнту індексу інфляції гривні по відношенню до доларів США.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи, оскільки п. 6.1.4 Додатку № 4 до Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р. встановлено, що для розрахунку розміру лізингових платежів у гривні сторони обрали валюту - долари США, то у випадку зміни на день складення рахунку за відповідний лізинговий період, встановленого Національним Банком України курсу гривні до доларів США по відношенню до визначеного в пункті 2 графіку курсу, лізингові платежі змінюються пропорційно курсу гривні до доларів США.

З урахуванням вищезазначеного, у рахунках-фактурах №№ L1298-10/07/41-021 від 01.03.2011 р., № L1298-10/07/42-023 від 01.04.2011 р., L1298-10/07/51-041 від 03.01.2012 р., № L1298-10/07/52-043 від 01.02.2012 р., L1298-10/07/53-045 від 01.03.2012 р., L1298-10/07/54-047 від 02.04.2012 р., L1298-10/07/55-049 від 03.05.2012 р., L1298-10/07/56-051 від 01.06.2012 р, L1298-10/07/57-053 від 02.07.2012 р., L1298-10/07/58-055 від 01.08.2012 р. і було зазначено співвідношення курсу НБУ на дату виставлення рахунку до курсу графіку платежів.

Доводи скаржника про те, що позивачем не надано місцевому господарському суду документів, що підтверджують заборгованість відповідача по сплаті лізингових платежів за оцінкою колегії суддів є безпідставними з огляду на таке.

Згідно п.п. 5.3 Загальних умов фінансового лізингу (Додаток № 4 до Договору № L1298-10/07 від 29.10.2007 р.) відповідач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку позивача, направленого на вказану в Договорі електронну адресу відповідача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку позивача до 5 числа поточного місяця відповідач зобов'язаний звернутися до позивача та отримати відповідний рахунок самостійно. В цьому випадку відповідач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця.

Так, позивачем в обґрунтування позовних вимог було надано господарському суду несплачені відповідачем рахунки-фактури за період з жовтня 2011 р. по серпень 2012 р..

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач з заявами або листами про неотримання рахунків до позивача не звертався та будь-яких доказів щодо повної чи часткової оплати вищезазначених рахунків-фактур ані суду першої, ані апеляційної інстанції надано не було.

Також, є необґрунтованими посилання скаржника на те, що позивач нібито змінював розмір платежів, вказуючи в рахунках-факрури додаткові витрати, оскільки рахунки-фактури, які містяться в матеріалах справи та заборгованість по яким є предметом спору по даній справі, не містять жодного посилання на будь-які додаткові витрати. Всі рахунки-фактури за період з жовтня 2011 по серпень 2012 р. складаються виключно з сум відшкодування частини вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця (позивача) без ПДВ про що зазначено в самих рахунках-фактури.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв Рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного Рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «Українська Медіа Компанія» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2012 р. № 5011-23/11324-2012 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2013р. № 5011-23/11324-2012 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2013р. № 5011-23/11324-2012 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 5011-23/11324-2012 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Корсакова Г.В.

Новіков М.М.