РІШЕННЯ

"18" вересня 2013 р.Справа № 921/796/13-г/8

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М. розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Підволочиський район, Тернопільська область, 47851

про cтягнення заборгованості на суму 34 612, 60 грн., з якої: 29 586, 92 грн. - сума основного боргу за спожитий природний газ, 4 079,75 грн. - пеня, 122, 18 - інфляційні втрати та 823, 75 грн. - 3% річних (з врахуванням )

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2 юрисконсульта, довіреність №01/15 від 03.01.2013 року

Відповідача: не прибув

В судових засіданнях представникам позивача та відповідача розяснювались їх процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз, м. Тернопіль, надалі - позивач, звернулося до господарського суду з позовом до відповідача - ОСОБА_1 міської ради, вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Підволочиський район, Тернопільська область, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості на загальну суму 44 558 грн. 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за Договорами на постачання природного газу за регульованим тарифом № 20/М-001 від 01.01.2012 р. та від 11.03.2013 року, зокрема в частині проведення своєчасної оплати вартості поставленого за період з листопада місяця 2012 року по квітень місяць 2013 р. (включно) природного газу в загальній кількості 45,574 тис. м3 на загальну суму 215 729,82 грн., внаслідок чого станом на 30.07.2013 року утворилась заборгованість в сумі 39 507,92 грн., на яку відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства нараховано: 4 100,50 грн. пені, 827,90 грн. 3% річних та 122,18грн. інфляційних нарахувань, які позивач і просив стягнути в судовому порядку.

В підтвердження викладеного надано: Договори на постачання природного газу за регульованим тарифом № 08/М-011 від 01.01.2012 р. та від 11.03.2013 року; акти приймання передачі природного газу від 30.11.2012р., від 31.12.2012 р., від 31.01.2013 року, від 28.02.2013 року від 31.03.2013 року та від 30.04.2013 року, розрахунок заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних нарахувань, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 30.07.2013 року порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15:15 год. 12.08.2013 року.

В судовому засіданні 12.08.2013 року, за клопотанням відповідача, в порядку ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 15:30 год. 16.09.2013 року.

В судове засідання 16.09.2013 року повноважним представником відповідача надано письмовий відзив на позов б/н від 16.09.2013 року (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №15428), згідно якого останній позовні вимоги ПАТ "Тернопільгаз" в сумі 44 558 грн. 50 коп. визнає в повному обсязі. Стверджує, що заборгованість виникла у зв'язку із відсутністю коштів у 2013 році. Проте зазначив, що заявлена позивачем до стягнення сума буде погашена згідно рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду даного спору.

Поряд з цим, позивач, в порядку ст. 22 ГПК України, звернувся до суду із письмовою заявою за №01/3646 від 16.09.2013 року про зменшення суми позовних вимог. В обґрунтування даної заяви зазначив, що 02.09.2013 року відповідачем проведено часткову (на суму 9 921 грн.) оплату за використаний природний газ, а також позивачем проведено перерахунок заявлених до стягнення сум пені та 3% річних. В підтвердження викладеного до матеріалів справи долучено належним чином засвідчену копію банківської виписки за 30.08.2013 року на суму 9 921 грн., а також розрахунок пені, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення платежів ОСОБА_1 міської ради перед ПАТ "Тернопільгаз" відповідно до договорів №20/М-001 від 01.01.2012 року та №20/М-001 від 11.03.2012 року. Відтак, просить стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 34 612, 60 грн., з яких: 29 586, 92 грн. - сума основного боргу за спожитий природний газ, 4 079,75 грн. - пеня, 122, 18 грн. - інфляційні втрати та 823, 75 грн. - 3% річних.

Присутній в судовому засіданні 16.09.2013 року повноважний представник відповідача підтвердив факт часткової сплати суми боргу.

В силу приписів ч.4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

З огляду на наведене, судом в засіданні 16.09.2013 року прийнято заяву позивача про зменшення суми позовних вимог, як таку, що подана у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України, встановлено, що предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 34 612 грн. 60 коп., з яких: 29 586,92 грн. основний борг, 4 079,75 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання; 122, 18 грн. - інфляційні втрати та 823, 75 грн. - 3% річних та, в порядку ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 10:00 год. 18.09.2013 року, про що повноважних представників сторін повідомлено під розписку.

В судове засідання 18.09.2013 року повноважний представник позивача прибув, позовні вимоги, з врахуванням прийнятої судом заяви про зменшення позовних вимог за №01/3646 від 16.09.2013 року, підтримав в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 18.09.2013 року не прибув, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином (розписка знаходиться в матеріалах справи).

Таким чином, беручи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; явка представника відповідача не визнавалась судом обовязковою, брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без його участі, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення представників сторін, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд встановив наступне:

01.01.2012 р. та 11.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Тернопільгаз", надалі Постачальник, з однієї сторони, та ОСОБА_1 міською радою, надалі Споживач, з другої сторони, укладено Типові договори на постачання природного газу за регульованим тарифом №20/М-001 (далі Типові договори), за умовами яких Постачальник постачає природний газ Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п.1.1 р.1Договорів).

Згідно п.2.1 р.2 Договорів, договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатках №2 до Договору. Так, додатком №2 до Договору від 01.01.2012 року обсяг постачання природного газу Споживачу для власних потреб встановлено в обсязі 46 000 куб. м, у тому числі по місяцях: січень 9 500 куб. м, лютий 8 000 куб. м, березень 7 000 куб. м, квітень 4 000. куб. м, жовтень 1 500 куб. м, листопад 7 500 куб. м та грудень 8 500 куб. м.

Додатком №2 до договору від 11.03.2013 року обсяг постачання природного газу Споживачу для власного споживання у 2013 році встановлено 34 087 куб. м, у т.ч.: січень 8 000 куб. м, лютий 8 000 куб. м, березень 8 000 куб. м, квітень 2 500 куб. м, жовтень - 1 500 куб. м, листопад 3 000 куб. м, грудень 3 000 куб. м.

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє Споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п. п. 2.6-2.9 р. 2 Договорів.)

Згідно п. 1.1 р. 1, п. п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 р.4 Договорів Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. У випадках передбачених законодавством, до ціни на природний газ додається: збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природній газ; тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами, тариф на транспортування газу розподільчими трубопроводами, тариф на постачання газу за регульованим тарифом, податок на додану вартість. Постачальник зобовязуються розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб - сайті та засобах масової інформації.

Сторони домовились, що ціна газу розрахована відповідно до п. 4.1, 4.2 умов Договорів є обовязковою для Споживача з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами Договору.

У відповідності до п. 4.5 р. 4 Договорів розрахунковий період за договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно; місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору; загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу "Споживачу".

Відповідно до п. 4.6 р. 4 умов договорів від 01.01.2012р. та від 11.03.2013 року, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка №2 до Договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

П. 10.1 р.10 Договору від 01.01.2012 року встановлено, що останній набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2012 року. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги постачання газу на продовжений термін. Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох Сторін (п.10.2 р.10 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору від 11.03.2013 року останній набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2013 року. Окрім того визначено, що умови цього договору згідно статті 631 Цивільного кодексу України розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами до його укладення.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобовязання з договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, згідно якого, в силу ст. 714 Цивільного Кодексу України, одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Взаємовідносини між газопостачальними (газотранспортними) організаціями та громадянами (споживачами газу) регулюються Правилами подачі та використання природного газу в народному господарстві України, із наступними змінами та доповненнями, затвердженими наказом Деркомнафтогазу № 355 від 01.11.1994р. (далі Правила).

Відповідно до п. 10 вказаних Правил розрахунки за газ здійснюються за цінами та в порядку, передбаченому договорами, які укладаються між газопостачальною і газозбутовою організаціями та споживачами, а також між газозбутовими організаціями та споживачами. Термін оплати, порядок нарахування оплати і перевірки правильності нарахування обумовлюється договором між сторонами.

Згідно ст. 11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за період з листопада місяця 2012 року по квітень місяць 2013 року (включно) відповідачем отримано 45 574 м3 природного газу на загальну суму 215 729 грн. 82 коп., зокрема:

- 4 110 м3 - у листопаді місяці 2012 року на суму 19 455,16 грн.;

- 11 284 м3 - у грудні місяці 2012 року на суму 53 414,12 грн.;

- 8 329 м3 у січні місяці 2013 року на суму 39 426,29 грн.;

- 10 649 м3 - у лютому місяці 2013 року на суму 50 408,28 грн.;

- 8 302 м3 - у березні місяці 2013 року на суму 39 298,48 грн.;

- 2 900 м3 у квітні місяці 2013 року на суму 13 727,49 грн.;

Факт передачі позивачем та отримання відповідачем 45 574 м3 природного газу на загальну суму 215 729 грн. 82 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Актів прийому-передачі природного газу, за період з листопада місяця 2012 року по квітень місяць 2013 року (включно), які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Як вже зазначалось вище, у відповідності до п. п. 4.5, 4.6 р. 4 типових договорів розрахунковим є період з 9.00 години першого дня місяця в якому споживаються послуги до 9.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка №2 до Договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (п.4.7 р.4 типових договорів).

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак, відповідач, в порушення умов договору та вимог чинного законодавства, свої зобов'язання по оплаті вартості отриманого природного газу за період з листопада місяця 2012 року по квітень місяць 2013 року (включно) виконав лише частково,- на суму 186 142 грн. 90 коп. (в т.ч. 9 921 грн. сплачені відповідачем 30.08.2013 року,- після порушення провадження у справі), про що свідчать долучені позивачем до матеріалів справи копії банківських виписок. Відтак, заборгованість відповідач перед позивачем станом на день розгляду спору становить 29 586 грн. 92 коп., яку позивач і просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач у відзиві на позов, підтриманому його повноважним представником в судовому засіданні 16.09.2013 року, заявлену позивачем до стягнення суму боргу визнав в повному обсязі, доказів добровільної сплати боргу не надав.

Статтею 22 ГПК України передбачено право відповідача визнати позов повністю або частково.

Згідно ч.5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на наведене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про стягнення з ОСОБА_1 міської ради 29 586 грн. 92 коп. основного боргу за поставлений в період з листопада місяця 2012 року по квітень місяць 2013 року згідно Типових договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.01.2012 року та від 11.03.2013 року №20/М-001 природний газ підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені документально та визнані відповідачем.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості поставленого природного газу, позивачем помісячно, з врахуванням сум поставок, здійснених відповідачем проплат та передбачених умовами типових договорів термінів здійснення розрахунків, заявлено до стягнення 823,75 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 06.12.2012 року по 15.07.2013 року, а також 122,18 грн. інфляційних нарахувань, нарахованих за період з грудня 2012 року по січень місяць 2013 року.

Розглянувши представлений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних, з огляду на наявність заборгованості за договором станом на день звернення до суду, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення 122 грн. 18 коп. інфляційних нарахувань обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (розрахунок проведений судом знаходиться в матеріалах справи.)

Окрім того, судом проведено перерахунок заявленої до стягнення суми 3% річних, згідно якого сума 3% річних за визначені позивачем періоди становить 823,85 грн. (розрахунок проведений судом знаходиться в матеріалах справи).

Однак, враховуючи диспозитивність судового процесу, господарський суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає 823,75 грн. 3% річних, які і просив стягнути позивач у заяві про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобовязання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно вимог ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється в письмовій формі.

П. 6.1 типових договорів визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань сторони несуть відповідальність згідно з цим договором і чинним законодавством України. У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

З огляду на наведене, позивачем помісячно, з врахуванням сум поставок, здійснених відповідачем проплат та передбачених умовами типових договорів термінів здійснення розрахунків, нараховано та заявлено до стягнення 4 079,75 грн. пені за період з 06.12.2012 року по 15.07.2013 року.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає його правомірним, а позов в частині стягнення 4 079,75 грн. пені таким, що підлягає до задоволення (розрахунок проведений судом знаходиться в матеріалах справи).

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 22, 32, 43, 44 49, 69, 77,78, 82, 83, 84, 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради, (вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Підволочиський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 04058445) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 03353503) 29 586 грн. 92 коп. боргу, 4 079 грн. 75 коп. пені, 823 грн. 75 коп. - 3% річних, 122 грн. 18 коп. інфляційних нарахувань, та 1 720 грн. 50 коп. судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання) через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено 18.09.2013р

Суддя І.М. Гирила