Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" жовтня 2013 р. Справа № 906/1049/13

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Шніт А.В.

При секретарі: Ковальчуку Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. від 13.06.2013р.;

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №26/77 від 22.01.2013р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Хаус" (м. Житомир)

до Житомирської міської ради (м. Житомир)

про визнання недійсним рішення

Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Хаус" пред`явлено позов до Житомирської міської ради про визнання недійсним рішення Житомирської міської ради "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" від 24.01.2013р. №498 в частині підпункту 1.17 пункту 1.

08.08.2013р. представник відповідача надав клопотання за вх. №12514/13 від 08.08.2013р. про долучення до матеріалів справи копій документів.

08.08.2013р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву за вх. №12515/13 від 08.08.2013р. з додатками, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача про визнання недійсним рішення.

19.09.2013р. представник позивача надав додаткові письмові пояснення до позовної заяви за вх. №14514/13 від 19.09.2013р., в яких підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

01.10.2013р. представник відповідача надав додаткові письмові пояснення до відзиву за вх. №15366/13 від 01.10.2013р., в яких надав пояснення щодо посилання позивача на не оприлюднення рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013р. №498.

Представник позивача в судовому засіданні 01.10.2013р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.10.2013р. заперечив щодо позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2006р. між Житомирською міською радою - орендодавець (відповідач у справі) та Закритим акціонерним товариством "Офіс Хаус" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіс Хаус") - орендар (позивач у справі) укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.02.2006р. за №1719, що зареєстрований 14.03.2006р. у Житомирському міському відділі Житомирської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за №49 (далі договір, а.с.8).

Згідно з п.1 договору, відповідач на основі рішення 28 сесії Житомирської міської ради 4 скликання від 0912.2005р. №584 (а.с. 9) надає, а позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку для іншої комерційної діяльності, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, №79.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1369 га, без встановлення меж ділянки на місцевості (п.2 договору).

Пунктом 3 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 437078,27грн.

Договір укладено на 10 років (п.4 договору).

Відповідно до п.5 договору, орендна плата вноситься позивачем у грошовій формі, розмір якої становить: 10489,88грн. в рік.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щомісячно, до п`ятнадцятого числа поточного місяця (п.6, п.7 договору).

Підстави перегляду розміру орендної плати сторони договору визначили у пункті 8 договору, зокрема, розмір орендної плати щорічно переглядається у разі:

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини позивача, що підтверджено документами;

- в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", ст.93 Земельного кодексу України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, у якому і визначаються розмір та умови внесення орендної плати (ст.288 Податкового кодексу України).

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст.15 Закону України "Про оренду землі").

Як зазначалось, пунктом 8 договору сторони встановили, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини позивача, що підтверджено документами; в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

В силу приписів ст.18 Закону України "Про оцінку земель" (в редакції станом на час прийняття оспорюваного рішення) нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 -7 років.

Відповідно до ст.ст.1, 5 Закону України "Про оцінку земель", ст.201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами, використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Річна сума орендної плати не може бути меншою трикратного розміру земельного податку (за винятком земель сільськогосподарського призначення) та перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (за винятком земель, на яких розміщуються, будуються, обслуговуються та експлуатуються об'єкти енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, та земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, що надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів) (п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України).

Таким чином, орендна плата за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності є регульованою ціною, а отже, зміна нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Рішенням Житомирської міської ради девятнадцятої сесії шостого скликання від 24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" затверджено нові розміри нормативної грошової оцінки та орендної плати за використання земельними ділянками на умовах оренди в м. Житомирі. Зокрема підпунктом 1.17. пункту 1, для ЗАТ "Офіс Хаус" (договір оренди земельної ділянки площею 0,1369 га по вул. Київській, 79 від 14.03.2006р. № 49) встановлено:

- нормативна грошова оцінка становить 1625911,59грн.;

- орендна плата становить 77230,80грн. в рік.

Коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку при цьому становить 4,750.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оспорюване рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013 року №498 в частині підпункту 1.17. пункту 1, щодо затвердження нових розмірів нормативної грошової оцінки орендованої за договором земельної ділянки та орендної плати є незаконним, а тому має бути визнане недійсним. При цьому, позивач посилається на те, що відповідач не опублікував у відповідних офіційних друкованих засобах масової інформації Житомирської міської ради рішення ради щодо нових розмірів нормативної грошової оцінки земельних ділянок у м. Житомирі, що свідчить про не набрання чинності таким рішенням (зокрема, рішеннями Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира", від 29.09.2005р. №557 "Про затвердження "Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" (із наступними змінами і доповненнями) та від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі", на які йде посилання в преамбулі оспорюваного рішення).

Доводи позивача також наведені у додаткових письмових поясненнях від 19.09.2013р. вх. №14514/13 (а.с. 49-51). Зокрема, позивач вказує, що в якості доказів офіційного оприлюднення вказаних рішень, Житомирська міська рада надала копії сторінок випусків газети "Місто" від 11.10.2007р. №41 (559), від 24.04.2008р. та від 24.07.2008р. №30 (600) (а.с. 32-34). Проте, в жодному з них вказані рішення Житомирської міської ради не опубліковані. У вищевказаних випусках газет Житомирської міської ради не опубліковано навіть нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок та відповідної орендної плати. Натомість, у вказаних випусках газет містяться лише повідомлення про прийняття таких рішень без викладення їх змісту, що не може вважатися належним офіційним оприлюдненням цих рішень.

Позивач зазначає, що офіційне оприлюднення акту нормативно-правового характеру - це опублікування в офіційному друкованому засобі масової інформації в установленому порядку повного і гарантовано точного тексту прийнятого акту нормативно-правового характеру.

Посилаючись на наведене, позивач вважає, що оспорюване рішення Житомирської міської "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" від 24.01.2013 р. №498 в частині пп.1.17 п.1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати ЗАТ "Офіс Хаус" за договором оренди земельної ділянки площею 0,1369 га по вул. Київській, 79, від 27.02.2006р. є незаконним та прийнятим з порушенням приписів ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.5 ст.12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", ст. 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації", пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України та на підставі нечинних рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369, від 21.11.2007р. №456.

Відповідач, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву (а.с.35-37) вказує, що при прийнятті рішень Житомирської міської ради №369 від 05.09.2007р., №456 від 21.11.2007р. були враховані усі вимоги земельного законодавства та проведена відповідна процедура виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира. Визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки та орендна плата ЗАТ "Офіс Хаус" були затверджені рішенням Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Статтею 12 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципах: законності, гласності, підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб, судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються регулювання земельних відносин.

Частиною 1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Із рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013р. про затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати за використання земельної ділянки ЗАТ "Офіс Хаус" вбачається, що воно прийнято в зв'язку з введенням в дію з 01.01.2008р. нових розмірів плати за землю для юридичних, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та громадян відповідно до рішень Житомирської міської ради, зокрема, від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира", від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі".

Так, рішенням Житомирської міської ради пятнадцятої сесії пятого скликання від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" вирішено затвердити матеріали коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира. В період жовтень-грудень 2007 року ввести в дію відкориговану грошову оцінку земельних ділянок міста Житомира.

В подальшому, на підставі матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира рішенням Житомирської міської ради вісімнадцятої сесії пятого скликання від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі" вирішено: затвердити середню базову вартість одного квадратного метра земель у місті Житомирі у розмірі 102,38грн.; ввести в дію нові розміри плати за землю для юридичних та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності та громадян міста з 01.01.2008р.; всім орендарям в період з жовтня по грудень 2007 року зробити перерахунки розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки згідно з чинним "Положенням про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м.Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" з послідуючим внесенням змін в діючі договори оренди.

Слід зазначити, що як роз'яснено в рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі №1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування, органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Органи місцевого самоврядування, відповідно до положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" відносяться до регуляторних органів.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Поняття регуляторного акту визначено в ст.1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", згідно якої регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

З урахуванням наведеного, рішення Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" та від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі", щодо затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира, введення в дію відкоригованої грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира та затвердження середньої базової вартості одного квадратного метра земель у місті Житомирі у розмірі 102,38грн., мають ознаки регуляторного акту та є рішеннями нормативно-правового характеру, оскільки підлягають неодноразовому застосуванню серед невизначеного кола осіб - суб'єктів земельних відносин щодо земельних ділянок, розташованих у м. Житомирі, та розповсюджуються на власників земельних ділянок, сторін договорів оренди земельних ділянок державної та комунальної власності тощо.

Відповідно, прийняття таких рішень повинно відбуватися за передбаченою законом процедурою та з урахуванням положень ч.5 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо набрання чинності рішень ради нормативно-правового характеру з дня їх офіційного оприлюднення.

Так, згідно з частиною 5 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Статтею 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" визначено, що рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Таким чином, діючим (на час прийняття рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 та від 21.11.2007р. №456) законодавством встановлений певний порядок та строки офіційного оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування, а саме шляхом їх публікації в друкованих засобах масової інформації не пізніше як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

В якості доказів оприлюднення рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" та від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі" в друкованих засобах масової інформації, відповідачем надано газети "Місто" №41 (559) від 11.10.2007р., №17 (587) від 24.04.2008р., №30 (600) від 24.07.2008р.

Проте, дослідивши зміст оголошення, яке опубліковане в газеті "Місто" №41 (559) від 11.10.2007р. (а.с. 32) про прийняття Житомирською міською радою рішення на 15 сесії 5 скликання №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира", господарський суд дійшов висновку, що вказане оголошення викладено у формі інформаційного повідомлення та не є за своїм змістом офіційним оприлюдненням повного тексту рішення Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369. Крім цього, таке повідомлення опубліковано з порушенням встановленого законодавством строку.

Публікації оголошень в газетах "Місто" №17 (587) від 24.04.2008р., №30 (600) від 24.07.2008р. за своїм змістом є інформуванням землекористувачів, у тому числі ЗАТ "Офіс Хаус", про необхідність проведення перерахунків щорічного розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності по діючим договорам оренди земельних ділянок та також не є офіційним оприлюдненням повних текстів рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" та від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі".

Інших доказів на підтвердження факту офіційного оприлюднення рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 від 21.11.2007р. №456 відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідачем не доведено належним чином факту офіційного оприлюднення у встановлені законодавством строки та порядку рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" та від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі", які, в свою чергу, стали підставою для винесення оскаржуваного частково у даній справі рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013 р. №498.

При цьому, враховуючи приписи ч.5 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" і встановлені судом обставини щодо недотримання встановленого законом порядку офіційного оприлюднення вищевказаних рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 та від 21.11.2007р. №456, в суду відсутні підстави вважати названі рішення ради такими, що набули чинності.

За таких обставин, законних підстав для прийняття Житомирською міською радою рішення від 24.01.2013р. №498 (підпункт 1.17, пункту 1) щодо затвердження ЗАТ "Офіс Хаус" нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати за використання земельною ділянкою на умовах оренди, на час прийняття даного рішення, не існувало.

В силу ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб в судовому порядку.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на те, що відповідач не довів факту опублікування у встановлені законодавством строки та порядку рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 та від 21.11.2007р. №456, а отже, не підтвердив факту набрання чинності даними рішеннями (ч.5 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), тим самим не довів наявності законних підстав для затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки орендованої позивачем земельної ділянки (1625911,59грн.) та нового розміру орендної плати позивача за використання земельної ділянки - 77230,80грн. в рік, господарський суд дійшов висновку, що рішення від 24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення", яким згідно підпункту 1.17 пункту 1, затверджено новий розмір нормативно-грошової оцінки орендованої Закритим акціонерним товариством "Офіс Хаус" за договором оренди від 27.02.2006р. №49 земельної ділянки площею 0,1369га по вул. Київській, 79 в м. Житомирі, у розмірі 1625911,59грн., новий розмір орендної плати у сумі 77230,80грн. за рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку 4,750, порушує права останнього на користування земельною ділянкою у відповідності до умов вказаного договору оренди.

Враховуючи вищевикладене, підпункт 1.17 пункту 1 рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" прийнято з порушенням норм чинного законодавства України (на підставі рішень Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 та від 21.11.2007р. №456, які не набрали чинності). Допущені порушення є підставою є для визнання рішення Житомирської міської ради дев'ятнадцятої сесії шостого скликання від 24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" в частині підпункту 1.17 пункту 1 недійсним. Отже, позов підлягає задоволенню.

При цьому, суд визнає необґрунтованим твердження позивача про те, що рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" є регуляторним актом, у звязку з чим цей акт повинен бути оприлюднений відповідачем у відповідних офіційних друкованих засобах масової інформації (додаткові письмові пояснення від 19.09.2013р., а.с.49-51), оскільки оспорюваним рішенням були затверджені розрахунки розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок для конкретних субєктів господарювання, тобто визначеного кола осіб, який застосовується одноразово, тобто даний акт не можна вважати регуляторним актом в розумінні положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Житомирської міської ради дев'ятнадцятої сесії шостого скликання від 24.01.2013р №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" в частині підпункту 1.17 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативно-грошової оцінки орендованої Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Хаус" за договором оренди від 14.03.2006р. №49 земельної ділянки площею 0,1369га по вул. Київська, 79 у м. Житомирі, у розмірі 1625911,59грн., нового розміру орендної плати у сумі 77230,80грн. за рік, 4,750 коефіцієнту співвідношення орендної плати до земельного податку.

3. Стягнути з Житомирської міської ради 10014, м. Житомир, майдан ОСОБА_4,4/2, ідентифікаційний код 13576954 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Хаус", 10001, м. Житомир, вул. Київська, 79, ідентифікаційний код 33128187 - 1147,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.10.13

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - до справи.