ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.02.2013 р. Справа№ 5015/1519/12

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І.

При секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології», с.Зарічне Жидачівського району Львівської області

на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання державного виконавця усунути порушення.

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології», с.Зарічне Жидачівського району Львівської області

до відповідача: Управління капітального будівництва Львівської міської ради, м.Львів

про: стягнення 23 562,92 грн.

Представники

Від скаржника: ОСОБА_1 представник (Довіреність № 13/1 від 03.01.2013 р.)

Від субєкта оскарження: не зявився.

Від боржника: не зявився.

Технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології», с.Зарічне Жидачівського району Львівської області на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання державного виконавця усунути порушення.

Ухвалою суду від 18.01.2013 р. скаргу прийнято судом та призначено до розгляду на 05.02.2013 р.

В судовому засіданні представник скаржника викладені у скарзі вимоги підтримав. Подану скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології» мотивує тим, що дії державної виконавчої служби, щодо відмови у відкритті виконавчого провадження є такими, що суперечать Закону України «Про виконавче провадження», оскільки системний аналіз цього Закону, а саме ст. 26, 49, 50 та приписів ст. 47, що є спеціальними по відношенню до положень ст. 26 стосовно можливості відкриття виконавчого провадження за повторним предявлення виконавчого документа до виконання є такими, що не позбавляють права стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

Явку представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та явку боржника в судове засідання з невідомих причин не забезпечено.

В процесі розгляду скарги судом встановлено:

Рішенням господарського суду Львівської області від 08.05.2012р. частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології», с.Зарічне Жидачівського району Львівської області до Управління капітального будівництва Львівської міської ради, м.Львів та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 23 436,75 грн. основного боргу; 1 600,88 грн. судового збору.

25.05.2012 р. на примусове виконання рішення суду видано наказ.

05.06.2012р. державним виконавцем відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На підставі заяви стягувача про повернення наказу господарського суду відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області прийнята постанова від 06.08.2012р. про повернення стягувачу наказу суду на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому вказаний наказ стягувач повторно предявив для виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

11.01.2013 р. на адресу ТзОВ «Енергозберігаючі технології» надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 21.12.2012 р. (реєстраційний номер ВП 35711291) про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), оскільки як зазначено у постанові, державним виконавцем 06.08.2012 р. було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 та п.7 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проаналізувавши матеріали справи та заслухавши доводи представника скаржника, суд дійшов висновку, що подана скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як встановлено в процесі розгляду скарги постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 21.12.2012 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки як зазначено у постанові, державним виконавцем 06.08.2012 р. було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 та п.7 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, частиною 5 ст. 47 Закону встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до п. 9.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. у розгляді скарг на дії органів Державної виконавчої служби, пов'язаних з відмовою у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", господарському суду слід мати на увазі таке. За змістом пункту 1 частини першої і частини п'ятої статті 47 та положень статті 26 в сукупності цих норм повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закриття виконавчого провадження, не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу Державної виконавчої служби за виконанням судового рішення.

Таким чином, суд погоджується із доводами заявника про те, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) є неправомірною та суперечить меті названого Закону.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) слід визнати недійсною.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 86, 121-2 ГПК України, ст.ст.25, 47 Закону України Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології» (с.Зарічне Жидачівського району Львівської області) задоволити.

2. Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 21.12.2012 р. ВП № 35711291 визнати недійсною.

Суддя Ділай У.І.