ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.11.2013 р. Справа№ 5015/1779/11

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши

скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Шляхове ремонтно-будівельне управління №65", м. Львів

на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2, м. Львів

у справі № 5015/1779/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення Публічного акціонерного товариства Промінвестбанк в м. Львів", м. Львів

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління №65", м. Львів

про звернення стягнення на заставлене майно на загальну суму 4 557 000,60 грн.

За участю представників:

від скаржника (ТзДВ "Шляхове ремонтно-будівельне управління №65") ОСОБА_4 представник (довіреність № 1807/13 від 18.07.2013р.);

від ВДВС не з?явився;

від стягувача-1 (ТзОВ МТР 65) - не зявився;

від стягувача-2 (Компанія з управління активами Актив) - не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга Товариства з додатковою відповідальністю "Шляхове ремонтно-будівельне управління №65" на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 у справі №5015/1779/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення Публічного акціонерного товариства Промінвестбанк в м. Львів до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління №65" про звернення стягнення на заставлене майно на загальну суму 4 557 000,60 грн.

Ухвалою суду від 02.10.2013р. прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання на 10.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 10.10.2013 року розгляд скарги відкладено на 30.10.2013 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.10.2013 року розгляд скарги відкладено на 04.11.2013 року.

Представник скаржника подав письмові пояснення щодо обставин наведених у відзиві ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області (вх.№ 45728/13 від 31.10.2013р.), вимоги, викладені у поданій ним скарзі, та доповненнях до неї підтримав повністю. Просив поновити строк на подання скарги на дії та бездіяльність ВДВС та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження №38691318; визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо не зупинення виконавчого провадження згідно з п.12 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження та подальшого вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №38691318, а також визнати недійсною та скасувати постанову про стягнення з ТзДВ ШРБУ №65 виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №38691318; визнати недійсною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2013 року про стягнення з ТДВ ШРБУ №65 виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №39997722; визнати недійсною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2013 року про стягнення з ТДВ ШРБУ №65 виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №39997722; визнати недійсною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18.10.2013 року в межах виконавчого провадження №39997722.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що державний виконавець під час вчинення дій в межах виконавчого провадження №38691318 безпідставно не зупинив виконавче провадження на підставі п.12 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) та продовжував вживати заходів щодо примусового виконання рішення суду, внаслідок чого безпідставно виніс постанови про стягнення із скаржника виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника. Вважає, що в цьому випадку має місце бездіяльність головного державного виконавця, у звязку з чим просить визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2щодо не зупинення виконавчого провадження, визнати недійсною та скасувати постанову про стягнення з ТДВ ШРБУ №65 виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн в межах виконавчого провадження №38691318, визнати недійсною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2013 року про стягнення з ТДВ ШРБУ №65 виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №39997722, визнати недійсною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2013 року про стягнення з ТДВ ШРБУ №65 виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №39997722 і визнати недійсною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18.10.2013 року в межах виконавчого провадження №39997722.

Відділ державної виконавчої служби явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду скарги був належним чином повідомлений, оскільки представнику в судовому засіданні 30.10.2013р. було оголошено дату та час відкладення розгляду скарги.

В попередньому судовому засіданні представник Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області у Львівській області подав відзиві на скаргу (вх.№ 45634/13 від 30.10.2013р.), в якому просив відмовити у задоволенні скарги повністю. Головний державний виконавець проти скарги з усіма уточненнями заперечив, вважає, що діяв у відповідності з нормами Закону України Про виконавче провадження, підстав для зупинення виконавчого провадження не було, так як, на його думку, мало місце не зміна боржника у виконавчому провадженні, а зміна назви сторони виконавчого провадження, а тому просить у задоволенні скарги відмовити. Зокрема зазначив, що божником ТзДВ ШРБУ №65 17.07.2013р. подано до ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області заяву про зупинення виконавчого провадження у звязку із заміною сторони у виконавчому провадженні, у задоволенні якої йому було відмовлено, оскільки в даному випадку відбулась зміна назви (найменування) сторони виконавчого провадження, а не зміна сторони виконавчого провадження. Посилаючись на абзац 2 частини 5 статті 8 Закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи), або прізвище, власне імя чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження, представника ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській зазначив, що єдиною підставою для звернення до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження є вибуття сторони, тобто припинення її існування (для юридичної особи) або смерть (для фізичної особи).

Стягувач- 1 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, однак, подав заяву (вх. № 46404/13 від 04.11.2013р.), у якій зазначає, що ознайомлений із скаргою та доповненнями до неї які підтримує повністю, вважає дії та бездіяльність державного виконавця незаконними, а постанови державного виконавця такими, що підлягають скасуванню. Просив слухати справу у його відсутності.

Стягувач-2 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, попередньо подав заяву за вих. № 79 від 09.10.2013р. (вх. № 41910/13 від 09.10.2013р.). Згідно якої, стверджує, що вищевказану скаргу підтримує повністю, вважає дії та бездіяльність державного виконавця незаконними з тих же підстав, що викладені у скарзі, а постанову про стягнення виконавчого збору неправомірною та такою, що повинна бути скасована. Разом з тим зазначає, що жодних майнових претензій до скаржника немає та просить суд скаргу задоволити повністю, а справу слухати за відсутності представника ТзОВ КУА Актив.

Зважаючи на те, що згідно ч.2 ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд дійшов висновку розглянути скаргу за відсутності представників стягувачів та органу Державної виконавчої служби.

Розглянувши подану скаргу з усіма її доповненнями, заслухавши представника скаржника, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення. При цьому суд виходить з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2013р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38691318 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області №5015/1779/11 від 21.08.2012 року про стягнення з ВАТ ШРБУ №65 на користь ПАТ Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк в особі філії Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Львів 4 556 211,05 грн. заборгованості по договору про іпотечний кредит №56 від 15.03.2007 року, шляхом звернення стягнення на заставлене майно - нежитлові приміщення загальною площею 4 266,9 кв.м.

Добровільний строк виконання вказаної постанови до 11.07.2013 року.

Зважаючи на те, що постанову боржник отримав в останній день строку для добровільного її виконання та не взмозі був негайно її виконати, 10.07.2013 року представником боржника ОСОБА_4 була подана заява про відкладення провадження виконавчих дій до семи днів з метою отримання можливості добровільного виконання постанови.

Цього ж дня державним виконавцем було задоволено вказану заяву та винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 17.07.2013 року.

В подальшому, оскільки, боржником у вказаному виконавчому провадженні було визначено ВАТ Шляхове ремонтно будівельне управління №65, яке на той час уже не існувало, так як ще 02.03.2012 року було перетворене у Товариство із додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно будівельне управління №65, відповідно ТзДВ ШРБУ №65 звернулося із заявою до господарського суду Львівської області про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника ВАТ ШРБУ №65 на ТзДВ ШРБУ №65. Про вказані дії також було повідомлено державного виконавця, шляхом подання 17.07.2013 року (тобто в межах строку, наданого для добровільного виконання рішення суду) через канцелярію ВДВС заяви про зупинення виконавчого провадження №38691318 в порядку вимоги п.12 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

Незважаючи на вищевикладене, заяви про зупинення виконавчого провадження задоволено не було. Лише 24.07.2013 року ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області на імя представника скаржника надіслано письмову відповідь на заяву, у якій зазначено, що в заяві не викладено жодних обставин, які б зумовлювали обовязкове зупинення виконавчого провадження, а тому у зупиненні виконавчого провадження було відмовлено. Проте, вказана відповідь представником скаржника так і не була отримана, оскільки при її надсиланні невірно було зазначено реквізити одержувача.

Окрім того, у судовому засіданні державний виконавець додатково повідомив, що фактично мало місце не заміна сторони виконавчого провадження, а зміна назви (найменування) сторони виконавчого провадження, так як код ЄДРПОУ боржника не змінився. Відповідно, боржнику взагалі не потрібно було звертатися із заявою в суд про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки державний виконавець міг самостійно змінити найменування боржника.

11.09.2013р. господарським судом Львівської області задоволено заяву ТзДВ Шляхове ремонтно будівельне управління №65 про заміну сторони виконавчого провадження та замінено ВАТ ШРБУ №65 () у виконавчому провадженні №38691318 його правонаступником ТзДВ ШРБУ №65 ().

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 5 ст.8 Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Отже, дана норма дає право державному виконавцю своєю постановою змінити назву сторони виконавчого провадження, коли не відбувається правонаступництво останньої, зокрема, не змінюється її організаційно-правова форма.

Виходячи з аналізу статей 90, 104-108 ЦК України зміна назви та реорганізація юридичної особи є різними за своєю правовою природою подіями, мають різні правові наслідки і не можуть ототожнюватися.

Згідно положень ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Як вказано у п.1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 із змінами та доповненнями "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції", за приписом статті 25 ГПК України у разі, зокрема, реорганізації субєкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Якщо ж зміна найменування юридичної особи повязана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104-108 ЦК України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК; крім того, про винесення відповідної ухвали зазначається в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи.

Зазначеною статтею ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у звязку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією субєкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобовязанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України)., прийнятого по суті справи, навіть якщо раніше про це вже йшлося у відповідній ухвалі.

З наведеного вбачається, що у разі припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (зокрема, шляхом перетворення), заміна сторони кредитора чи боржника у виконавчому провадженні здійснюється державним виконавцем лише на підставі ухвали суду.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем безпідставно не зупинено виконавче провадження №38691318 в порядку вимоги п.12 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що подальші дії та рішення державного виконавця також є незаконними, а саме акт опису та арешту майна від 25.07.2013р. та постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26.07.2013 року.

Також, судом встановлено, що 16.09.2013 року ТзОВ МТР 65 та ТзОВ Компанія з управління активами Актив - нові стягувачі у виконавчому провадженні №38691318 подали до державного виконавця спільну заяву про повернення виконавчого документа стягувачу, так як згідно з вищевказаною ухвалою господарського суду Львівської області від 11.09.2013р. змінено стягувача Публічне акціонерне товариство „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії „Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Львів у виконавчому провадженні ВП №38691318 по примусовому виконанню наказу господарського суду Львівської області від 21.08.2012р. у справі №5015/1779/11 на Товариство з обмеженою відповідальністю „МТР 65 в частині стягнення 3 100 000,00 грн. та змінено стягувача Публічне акціонерне товариство „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії „Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Львів у виконавчому провадженні ВП №38691318 по примусовому виконанню наказу господарського суду Львівської області від 21.08.2012р. у справі №5015/1779/11 на Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія з управління активами „Актив в частині стягнення 1 456 211,05 грн.

Заміна сторін виконавчого провадження була проведена 18.09.2013р., тобто у той момент, коли у державного виконавця уже знаходилася заява про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому, у разі якби державний виконавець зупинив виконавче провадження, таке підлягало б відновленню у момент отримання державним виконавцем інформації про припинення існування обставин, які зумовили його зупинення, а саме з моменту отримання ухвали суду про заміну боржника у виконавчому провадженні. У такому випадку державний виконавець повинен був би почергово відновити виконавче провадження, замінити сторін виконавчого провадження та повернути виконавчий документ стягувачу. І, відповідно, підстав для нарахування виконавчого збору у такому випадку не було б, оскільки строк на добровільне виконання рішення суду не закінчився.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про стягнення з ТДВ ШРБУ №65 виконавчого збору від 18.09.2013р. в сумі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №38691318 є такою, що винесена передчасно та з порушеннями Закону України Про виконавче провадження.

Відтак, незаконними також є постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2013 року про стягнення з ТзДВ ШРБУ №65 виконавчого збору в сумі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №39997722, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2013 року в межах виконавчого провадження №39997722 та постанова про арешт коштів боржника від 18.10.2013р. в межах виконавчого провадження №39997722, як такі що винесені державним виконавцем на виконання постанови про стягнення з ТДВ ШРБУ №65 виконавчого збору від 18.09.2013р.

Виходячи із зазначених обставин, доводи скаржника визнаються судом законними та обґрунтованими, а скарга такою, що підлягає задоволенню.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку подання скарги на дії та бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З огляду на те, що про вчинення державним виконавцем дій по здійсненню виконавчого провадження, зокрема укладення договору № 1413435 від 23.09.2013р. про проведення торгів з реалізації майна, прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 18.09.2013р. стало відомо 30.09.2013р., первісна скарга на дії та бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 була подана до суду 02.10.2013р., враховуючи положення ч.1 ст.121-2 ГПК України про порядок обчислення 10-ти денного строку, суд дійшов висновку, що скаржником такий строк не пропущено.

Як вказано у п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ч.7 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити необхідну інформацію, яка була б достатньою для можливості розгляду скарги та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст..43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.6,8,37,82 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно будівельне управління №65 на дії, бездіяльність та рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 задоволити.

2. Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо не зупинення виконавчого провадження згідно з п.12.ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження та подальше вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №38691318.

3. Визнати недійсною постанову про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно будівельне управління №65 виконавчого збору від 18.09.2013р. в сумі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №38691318.

4. Визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2013 року про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно будівельне управління №65 виконавчого збору у розмірі 455 621,11 грн. в межах виконавчого провадження №39997722.

5. Визнати недійсною постанову про арешт майна Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно будівельне управління №65 та оголошення заборони на його відчуження від 27.09.2013 року в межах виконавчого провадження №39997722.

6. Визнати недійсною постанову про арешт коштів Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно будівельне управління №65 (, м. Львів, пр.Чорновола, 63) від 18.10.2013 року в межах виконавчого провадження №39997722.

7. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані у ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя Сухович Ю.О.