ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, 42-06-22, 32-11-36
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2013 р. Справа № 923/1334/13

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Датій Н.Г., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_2, м.Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський оптовий торговий дім - 2", м.Львів

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Херсонська міська рада, м.Херсон

про визнання права власності, витребування майна та усунення перешкод у користуванні майном.

Описова частина рішення.

Провадження у справі порушено за позовом про визнання права власності за позивачем на будівельні матеріали - тротуарну плитку, покладену ним у відносинах підряду з відповідачем зі сторони вул. Комсомольської у м.Херсоні біля недобудованої будівлі торговельного центру, витребування цього майна, усунення перешкод в його користуванні шляхом заборони перешкоджати в демонтажу плитки.

Вимоги обґрунтовано твердженням про неприйняття відповідачем виконаних підрядних робіт за актом за жовтень 2012р., непідписання ним акту. Позивач зазначив, що відповідно до ст.331 ЦК України особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі і до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Також позивач послався на ч.5 ст. 853 ЦК України, за якою у випадку якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продавати результат робіт з метою повернення належних йому платежів.

Письмовими поясненнями від 07.11.2013р. позивач зазначив, що спірним майном є тротуарна плитка бетонна неармована вібропресована "Брук" сірого кольору, виготовлена ФОП ОСОБА_3 04.04.2013р., ДСТУ БВ.2.6-2-95, ДСТУ БВ.2.7-214:2009, ДСТУ БВ.2.7-170:2008, ДБН В.1.4-2.01-97. Площа спірної плитки складає 594 м2 , що дорівнює 21,4 комплекта, з елементами розміру 0,12 х 0,18 м; 0,12 х 0,12 м, 0,12 х 0,09 м. Знаходиться спірне майно за юридичною адресою - вул. Суворова, 12 у м. Херсоні, з протилежного боку будівлі ТРЦ "Суворовський" - зі сторони вул. Комсомольської, напроти фасаду Драмтеатру ім. Куліша. Вартість власне плитки без робіт по її укладанню - 40285 грн. (з такими роботами - 185305грн.)

Позивач зазначив, що еквівалент вартості спірної плитки, робіт по її укладенню, не заявлявся в числі кредиторських вимог ФОП ОСОБА_2 до ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім-02" у справі про банкрутство цього товариства № 914/40/13, яка знаходиться у провадженні господарського суду Львівської області.

Відповідач належно повідомлявся судом про час і місце розгляду справи за місцезнаходженням та за адресою арбітражного керуючого.

Відповідач не проявив свого відношення до позовних вимог. Клопотань, заяв від відповідача до суду не надходило.

Згідно зі ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути справу. Суд не викликав представників сторін, не визнавав обов'язковою їх явку в судове засідання.

Неявка в судове засідання представника відповідача, який не декларував намірів прийняти участь у судовому засіданні, не унеможливлює розгляд справи № 923/1334/13, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи.

Від третьої особи до суду надійшло клопотання проводити судове засідання без участі її представника, у зв'язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі.

Письмових пояснень з викладенням відношення до позовних вимог третя особа суду не надавала.

У судовому засіданні 15.10.2013р. представник третьої особи пояснила, що можливе задоволення позову не сподобалось би третій особі з точки зору впливу на благоустрій міста, проте у вирішенні спору поклалась на розсуду суду.

У справі позивач сплатив 2294 грн. судового збору за платіжним дорученням № 20 від 22.08.2013р. та 573,50 грн. за платіжним дорученням № 21 від 31.10.2013р., а всього 2867,50грн. (2294 + 573,50 = 2867,50). З пояснень представника позивача у судовому засіданні слідує, що складовими загальної суми сплаченого судового збору в 2867,50грн. є 1720,20грн. та 1147 грн. (1720,50 + 1147 = 2867,50), відповідно, 1720,50грн. - це судовий збір за вимогою майнового характеру про визнання права власності на майно та витребування його (мінімальний розмір судового збору за такою вимогою у 2013р. з огляду на стверджувану вартість спірного майна в 40285 грн.), а 1147грн. - це судовий збір за вимогою немайнового характеру про усунення перешкод у користуванні майном.

С у д в с т а н о в и в:

Відповідно до акту прийняття виконаних робіт № 4 за жовтень 2012р., відомості ресурсів до нього, довідки про вартість виконаних робіт за жовтень 2012р., копії яких на а.с.12-14, ФОП ОСОБА_2 здійснив укладення плитки тротуарної площею 594 м2, при цьому вартість плитки тротуарної за відомістю ресурсів до акту виконаних робіт складає 40285 грн., вартість виконаних робіт за жовтень 2012р. за довідкою про вартість виконаних будівельних робіт склала 81159грн., а всього у відносинах підряду вартість виконаних робіт склала 185305грн.

На наданих позивачем суду копіях названих акта виконаних робіт, відомості ресурсів, довідки про вартість виконаних робіт наведені підписи ФОП ОСОБА_2 та відсутні підписи від імені ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 2". За твердженням у позовній заяві названі акт, відомість ресурсів, довідка у листопаді 2012р. передавались замовнику - ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 2", проте підписані цим товариством не були, виконані роботи прийняті не були з невідомих ФОП ОСОБА_2 причин, а в січні 2013р. ФОП ОСОБА_2 повторно запропонував ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 2" підписати акт виконаних робіт, проте відповіді не отримав.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним.

В обґрунтування твердження про виконання робіт у відносинах підряду за договором № 184 від 03.08.2012р. позивач, після вимоги суду надати певні докази, надав суду копію договору підряду № 184 від 03.08.2012р. між ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 2" та ФОП ОСОБА_2 Як слідує з цієї копії, її вчинено з примірника, який підписаний ФОП ОСОБА_2 та не підписано ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 2". У зв'язку з цим суд зауважує наступне.

Оскільки договір підряду ФОП ОСОБА_2 виконано щодо робіт зазначеною вартістю 185305грн., при цьому їх частину прийнято замовником ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 2", суд не має підстав за результатами виконання договору (на цій стадії відносин, а не при укладенні договору) вважати договір неукладеним.

Щодо висновку про виконання ФОП ОСОБА_2 для ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім-02" робіт у відносинах підряду суд також прийняв до уваги підписані обома сторонами акти виконаних підрядних робіт за вересень 2012р. № 2, 3 на суми 57447 грн. та 46699 грн., без вартості використаних ресурсів.

Як слідує з названого договору, ФОП ОСОБА_4 як підрядник в межах договірної ціни зобовязався виконати власними та/або залученими силами та засобами по завданню ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім-02" як замовника до 24.08.2012р. комплекс певних робіт на обєкті - будівництво торговельно-розважального центру з обєктами інженерної та енергетичної інфраструктури (трансформаторна підстанція, насосна станція пожежегасіння) по вул. Суворова, 12 у м.Херсоні (шляхом реконструкції обєкта незавершеного будівництва з прибудовою та надбудовою) ІV категорії складності.

Відповідно до ст.837 ЦК України (§1 гл.61 ЦК України "Загальні положення про підряд") за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.875 ЦК України (§3 гл.61 ЦК України "Будівельний підряд") за договором будівельного підряду підрядник зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти обєкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

З огляду на наведений зміст спірних відносин ці відносини є будівельним підрядом.

За ст.876 ЦК України (§3 гл.61 ЦК України) власником обєкта будівництва або результату інших будівельних робіт у відносинах будівельного підряду є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Інше у значенні для вказаної ст.876 ЦК України договором не передбачено, позивач не доводив, щоб договором було передбачено іншого субєкта права власності на результат будівельних робіт, ніж замовник, у значенні ст.876 ЦК України.

Напроти, у п.4.3 договору підряду зазначено, що підрядник зобовязаний протягом 5 календарних днів або прийняти етап виконаних робіт, або надати мотивовану письмову відмову від його прийняття. У випадку ненадання замовником підписаних актів виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт або мотивованої письмової відмови, підрядник робіть про це помітку в акті та підписує його в односторонньому порядку.

Замовником, як зазначено, у спірних відносинах є ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім-02". Відтак, оскільки законом, що врегульовує спірні відносини, - ст.876 ЦК України визначено субєктом права власності не підрядника (а це ФОП ОСОБА_2В.), а замовника, яким у справі є відповідач, суд не має підстав у порушення ст.876 ЦК України вважати власником спірного майна іншу особу - підрядника ФОП ОСОБА_2 - позивача.

Оскільки нема підстав для задоволення позову про визнання права власності, нема й підстав для задоволення похідних від нього вимог - про витребування майна, усунення перешкод у його користуванні. Не будучи власником майна, позивач не має прав на витребування цього майна у власника, на усунення перешкод від власника у користуванні майном.

Дійсно, відповідно до ч.5 ст.856 ЦК України (§1 гл.61 ЦК України) якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на імя замовника, якщо інше не встановлено договором.

Проте частина 5 ст.853 ЦК України відноситься до загальних положень про підряд, та не підлягає застосуванню у спорі, оскільки застосовується спеціальна норма щодо будівельного підряду, за якою власником результату робіт є замовник, а не підрядник.

Поряд з цим повноваження підрядника за викладенням ч.5 ст.853 ЦК України інші, ніж обрана позивачем правова конструкція формулювання предмету вимог, а доказів дворазового попередження саме про продаж результатів робіт за позовом не вказано серед підстав вимог.

Решта зазначених у позовній заяві статей закону - ст.331, 386, 387, 391, 392 ЦК України, що передбачають загальні засади набуття права власності на майно, захисту права власності, право власника на витребування майна, визнання права власності, не застосовуються у справі на користь позивача, оскільки він не є власником спірного майна, таким власником є відповідач, право власності якого на майно, заявлене як спірне, не спростовано за позовом.

Судові витрати у справі, а це витрати з судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено

12.11.2013р.

Суддя В.В. Чернявський