КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2013 р. Справа№ 910/2264/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Сітайло Л.Г.

За участю представників:

Від позивача: Дзюба І.М. - пред. за дов. №13/753 від 08.04.2013;

Від відповідача: Денисова Н.О. - пред. за дов. №ГО-12/265 від 19.12.2012.

Розглянувши у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2013р.

у справі № 910/2264/13 (суддя - Р.І. Самсін)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про відшкодування шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2012 року у справі №5011-33/14833-2012 позов задоволено частково: підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 9916, 62 грн. - страхового відшкодування в порядку регресу, 894, 66 грн. - судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати повністю, та прийняти нове, яким в позові відмовити, у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно Примітки Полісу №ВЕ/5156210 від 31.05.2010, дія Полісу розповсюджує страховий захист тільки на водіїв страхувальника ФОП ОСОБА_5, які мають водійський стаж більше 10 років, але судом першої інстанції не враховано, що водій ОСОБА_6, відповідно до довідки про ДТП 26.06.2010, має водійські права від 25.02.2009 р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що прямої вказівки на водійський стаж водія довідка про ДТП 26.06.2010 не містить, а, отже, невідомо чи водійські права ОСОБА_6 від 25.02.2009 р. видані вперше чи повторно.

Ухвалою від 31.05.2013 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено справу до розгляду на 19.06.2013.

13.06.2013 представником відповідача через відділ документального забезпечення суду була подана заява про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 19.06.2013 представники сторін з'явилися. Представниками сторін в судовому засіданні було подано заяву відповідно до ст. 69 ГПК України про продовження строку розгляду апеляційної скарги. В судовому засіданні оголошено перерву до 14.08.2013.

В судове засідання 14.08.2013 представники сторін з'явилися.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи з урахуванням правил ст.ст.99,101 ГПК України, відповідно до яких апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги, перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (відповідача) шкоди в порядку регресу в розмірі 18884, 71 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ "Страхова компанія "Провідна" на підставі Договору добровільного комплексного автострахування № 06/0621504/2003/09 від 21.07.2009р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди було виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки Toyota, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України виникло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПАТ "Страхова група "ТАС", позивачем було направлено останньому регресну вимогу на виплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитку, позивач просить стягнути з відповідача 18884, 71 грн. - шкоди в порядку регресу в судовому порядку.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти заявлених вимог заперечує, оскільки умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом ВЕ/5156210 передбачено, що дія полісу розповсюджується на водіїв забезпеченого транспортного засобу, водійський стаж яких більше 10 років, і при відсутності доказів зазначеного позивач не має правових підстав для відшкодування в порядку регресу заявленої ним суми, також, відповідач вказує на те, що у довідці ДАІ невірно вказано ім'я водія автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 (зазначено як «Кравець Петро Петрович»), тоді як у постанові Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.09.2010р. розглянуто адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_6.

Судом першої інстанції враховано зауваження відповідача, викладені у відзиві на позов з приводу невірно вказаного у довідці ДАІ імені водія автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2, що в даному випадку свідчить лише про помилку у довідці ДАІ.

Довідкою УДАІ УМВС України в Миколаївській області підтверджено настання ДТП 26.06.2010р. - зіткнення за участю автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 з автомобілем Toyota, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7

За договором добровільного комплексного автострахування № 06/0621504/2003/09 від 21.07.2009р. у ЗАТ "СК "Провідна" застраховано автомобіль Toyota, державний номер НОМЕР_1, страхувальником по договору є ОСОБА_7, вигодонабувачем - ПУМБ.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.09.2010р. за розглядом матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6, якого визнанно винним у скоєнні ДТП від 26.06.2010р., жодних обставин щодо неправомірного заволодіння транспортним засобом, за участю якого здійснено ДТП (зіткнення з автомобілем Toyota, державний номер НОМЕР_1), не встановлено.

Матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб - автомобіль Мерседес, державний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, внаслідок чого була спричинена шкода застрахованому у позивача автомобілю Toyota, державний номер НОМЕР_1, взято на страхування ПАТ "СГ "ТАС", про що укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВЕ/5156210, тип полісу - 3, страхувальником вказано приватного підприємця ОСОБА_5, у Примітці Полісу зроблено відмітку, що дія полісу поширюється на водіїв забезпеченого транспортного засобу, водійський стаж яких, більше 10 років.

Загальний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Toyota, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до Звіту № 210 про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю, що складений суб'єктом оціночної діяльності - оцінювачем ПП "Автоексперт" ОСОБА_8 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 750 від 03.11.2003р.), складає 10426, 62 грн..

За страховим випадком - ДТП, що сталась 26.06.2010р. за участю застрахованого автомобіля, згідно складеного страхового акту № 1 2001/06/1330/49497 від 16.09.2010р. по договору страхування №06/0621504/2003/09 від 21.07.2009р., визначено суму страхового відшкодування в загальному розмірі 19394, 71 грн., виплата якого за договором страхування підтверджується платіжним дорученням №0049964 від 21.09.2010р..

Після виплати страхового відшкодування позивач направив відповідачу претензію вих. №03-17/10464 від 25.07.2012, в якій просив відшкодувати шкоду в порядку регресу в розмірі 19 394,71 грн.

Станом на момент подання позову коштів від відповідача на виконання вимог претензії не надійшло. За вказаних обставин позивач і звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів не погоджується з правовою позицію суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову з наступних підстав:

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 названого кодексу до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до Полісу №ВЕ 5156210 від 31.05.2010 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ФОП ОСОБА_5, застрахована за Договором ІІІ типу.

Відповідно до ст. 15.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент укладення договору) Договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір III типу).

Відповідно до Постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.09.2010р. за кермом автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 був водій ОСОБА_6, який не був визначений Полісом №ВЕ 5156210 від 31.05.2010 та невідомо, в яких трудових відносинах він перебував зі страхувальником ФОП ОСОБА_5

Варто зауважити, що 14.08.2012 відповідачем було направлено лист (а.с. 50) до страхувальника з проханням надати документи, які засвідчують, в яких трудових відносинах перебував водій ОСОБА_6 зі страхувальником ФОП ОСОБА_5 (копію трудового договору).

29.08.2012, не одержавши документи, відповідач знову звернувся до ФОП ОСОБА_5 з проханням надати для огляду транспортний засіб та документи, які засвідчують, в яких трудових відносинах перебував водій ОСОБА_6, однак відповіді на даний запит відповідач також не отримав.

За вих. №9774 від 27.09.2012 відповідач надіслав запит на адреси позивача та страхувальника ФОП ОСОБА_5, в якому повідомив, що страхувальником не надано документів, які засвідчують, в яких трудових відносинах перебував водій ОСОБА_6, тому після отримання відповіді буде прийнято остаточне рішення, однак до сьогоднішнього дня відповіді страхувальником не було надано.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до Примітки Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/2403031 право керувати застрахованим транспортним засобом мають водії зі стажем більше десяти років.

В ст. 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є Домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Тобто, у взаємовідносинах сторін первинним є договір.

Крім того, виходячи зі змісту довідки про ДТП 26.06.2010, в якій зазначено, що водійське посвідчення ОСОБА_6 видане 25.02.2009 р., інших доказів, які б підтверджували стаж ОСОБА_6 в матеріалах справи не міститься, а сторонами не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, тому підстави вважати що водійський стаж останнього більше десяти років, відсутні.

В матеріалах справи не міститься доказів того, що на момент скоєння ДТП водій ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах зі страхувальником ФОП ОСОБА_5

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що внаслідок порушення ФОП ОСОБА_5 пункту 8 Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/5156210 підстави для виплати страхового відшкодування за цим полісом відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, без належних письмових доказів - документа, який би підтверджував стаж водія ОСОБА_6, а також документів, що на день ДТП він перебував у трудових відносинах (подорожній лист, накази про прийняття на роботу та про закріплення автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 за водієм ОСОБА_6.), у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції при вирішенні спору помилково встановив факт виникнення у відповідача обов'язку виплатити страхове відшкодування позивачу та необґрунтовано частково задовольнив позов, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2013р у справі №910/2264/13 підлягає скасуванню в повному обсязі з прийняттям відповідно до вимог пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України нового рішення про відмову у позові.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" витрати по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 ГПК України покладаються на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна".

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2013р. скасувати.

У позові відмовити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський б. 25, ідент. код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, пр-т. Перемоги 65, ідент. код 30115243) 860,25 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 910/2264/2013 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Кондес Л.О.

Судді Ропій Л.М.

Сітайло Л.Г.