ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.02.13 р. Справа № 5006/9/163/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Стукаленко К.І., при секретарі судового засідання Шевчук Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Селянського (фермерського) господарства «Мрія», с. Степанівка, Донецька область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Макіївка, Донецька область

про розірвання договору №2 від 16.09.2011р. та стягнення 179 000грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 07.08.2012р.

від відповідача: не зявився

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.02.2013р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 412) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Селянське (фермерське) господарство «Мрія», с. Степанівка, Донецька область, звернувся до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Макіївка, Донецька область, про розірвання договору №2 на ремонт тракторного причепу ПТС 4 від 16.09.2011р., стягнення передплати у сумі 140 000грн. та пені у сумі 39 200грн., всього 179 200грн.; судові витрати, які складаються з судового збору та оплати послуг адвоката, просить покласти на відповідача. Крім того, просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, які належать відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором №2 від 16.09.2011р. з ремонту тракторного причепу ПТС 4 та безпідставне збереження грошових коштів у розмірі 140 000 грн., отриманих в якості передплати за ремонт. За порушення умов договору позивачем нарахована пеня у сумі 39 200грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 523, 526, 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Під час розгляду справи по суті позивач заявою від 30.01.2013р. відмовився від позову в частині розірвання договору №2 від 16.09.2011р. та стягнення пені у сумі 39 200грн.

У судовому засіданні 13.02.2013р. представник позивача підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача передплати у сумі 140 000грн., в частині розірвання договору №2 на ремонт тракторного причепу ПТС 4 від 16.09.2011р. та стягнення пені у сумі 39 200грн. просив суд припинити провадження у справі, наполягав на вирішені спору по суті за наявними у справі матеріалами.

Відповідач був повідомлений про судові засідання 15.01.2013р., 30.01.2013р. та 13.02.2013р. належним чином, однак, у засідання суду жодного разу не зявився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України та вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі виконавець) та Селянським (фермерським) господарством «Мрія» (далі замовник) був укладений договір №2 на ремонт тракторного причепу ПТС 4 від 16.09.2011р. (далі договір), за умовами якого виконавець зобовязався зробити ремонт причепів ПТС 4 у кількості 5шт., а замовник зобовязався прийняти та оплатити ці роботи (п.1 договору).

Загальна вартість робіт за цим договором складає 165 000грн. (п.3.1 договору). Форма оплати: безготівковий розрахунок (п. 3.2 договору). Порядок оплати: передплата 140 000 грн.; остаточна оплата в день отримання товару (п.п. 3.3, 3.4 договору). Строк виконання робіт: 40 днів з моменту здійснення передплати (п.2.1 договору)

У виконання зазначених умов договору позивачем платіжним дорученням №193 від 16.09.2011р. на користь відповідача були перераховані грошові кошти у сумі 140 000 грн. з призначенням платежу: «попередня оплата за договором №2 від 16.09.2011р.»

Причепи 2 ПТС 4 у кількості 5 шт. були передані відповідачу в ремонт 23.09.2011р., що підтверджується накладною №39 від 23.09.2011р.

Вподальшому, як пояснює позивач, ремонт причепів за договором №2 від 16.09.2011р., незважаючи на численні звернення позивача, відповідачем виконаний не був, у звязку з чим позивач листом №4 від 12.01.2012р. відмовився від договору.

Причепи 2 ПТС 4 у кількості 5 шт. були повернуті позивачу 14.07.2012р. без ремонту, що вбачається з акту від 14.07.2012р., затвердженого головою СФГ «Мрія». Передплата у розмірі 140 000 грн. на час розгляду справи на користь позивача відповідачем повернута не була, що підтверджується даними підписаного сторонами акту звірки заборгованості станом на 12.01.2012р.

Розглядаючи даний спір, предметом якого є стягнення з відповідача суми збережених без достатньої правової підстави грошових коштів у розмірі 140 000грн., господарський суд виходить з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Право замовника відмовитись від договору підряду також встановлено положеннями ст. 320 Господарського кодексу України та ст. 849 Цивільного кодексу України, за якими, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду.

Приписами ч.2 ст. 188 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

На підставі наведеного, враховуючи розірвання позивачем в односторонньому порядку договору №2 на ремонт тракторного причепу ПТС 4 від 16.09.2011р., про що відповідач був повідомлений листом №4 від 12.01.2012р., судом встановлено, що зобов'язання сторін за вказаним договором на час звернення позивача до суду з даним позовом припинились.

Частинами 1 та 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. При цьому, можливість застосування зазначених наслідків не перебуває у залежності від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.

Як визначено ч. 3 даної статті вказані положення закону щодо обовязку повернути майно застосовуються, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Частиною 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України також встановлений обовязок набувача повернути безпідставно набуте майно в натурі.

Означений законодавчий припис у повній мірі стосується і грошових коштів, які є видом майна у розумінні ст.ст.190, 177 Цивільного кодексу України.

З урахуванням того, що на час звернення позивача до суду договір №2 від 16.09.2011р. був розірваний, тобто, правові підстави набуття відповідачем грошей, які були ним отримані у якості попередньої оплати робіт за договором, відпали, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку щодо повернення попередньої оплати за даним договором у розмірі 140 000грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 140 000грн. як збережених без достатньої правової підстави є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовний вимог щодо розірвання договору №2 від 16.09.2011р. і стягнення пені у сумі 39 200грн., суд, виходячи з того, що відмова позивача від позову в цій частині не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів будь-яких осіб, про наслідки відмови від позову позивач обізнаний, заява позивача про часткову відмову від позову викладена за формою, встановленою ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, та підписана повноважним представником позивача, вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову в цій частині.

З огляду на прийняття судом відмови позивача від позову в частині розірвання договору №2 від 16.09.2011р. та стягнення пені у сумі 39 200грн., провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п.4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти відповідача суд зазначає, що вважає за необхідне відмовити позивачу в її задоволенні, оскільки матеріали справи не містять доведення будь-яких фактичних обставин, які свідчили б про наявність достатньо обґрунтованого припущення щодо утруднення або неможливість виконання в майбутньому рішення суду в разі невжиття таких заходів у розумінні ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання розподілу господарських витрат, суд зазначає, що з урахуванням припинення провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору №2 від 16.09.2011р. і стягнення пені у сумі 39 200грн., сплачений судовий збір у сумі 1 857грн. за приписами п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України; витрати зі сплати судового збору у сумі 2 800грн. за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача; витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 1609 грн. 50 коп. покладаються на позивача.

Стосовно розподілу судових витрат, повязаних з оплатою позивачем послуг адвоката у розмірі 7 000грн., суд зазначає, що з огляду на доведеність матеріалами справи факту надання позивачу адвокатом ОСОБА_2 правових послуг та підтвердження платіжним дорученням №137 від 18.07.2012р. факту сплати цих послуг позивачем, а також, виходячи з того, що послуги адвоката полягають за умовами договору про надання правових послуг від 17.07.2012р. не виключно в участі адвоката при розгляді даної господарської справи, суд дійшов висновку про розумність обмеження розміру судових витрат з оплати послуг адвоката, які підлягають покладенню на відповідача за приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України, сумою, яка дорівнює 1 000грн.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом України «Про судовий збір»; ст.ст. 177, 190, 651, 653, 849, 1212, 1213 Цивільного кодексу України; ст. ст. 188, 320 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 42-47, 11, 22, 33, 43, 49, 66-68, 75, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (86116, м. Макіївка, Донецька область, кв-л 48АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер 256518030) на користь Селянського (фермерського) господарства «Мрія» (84043, с. Степанівка, Донецька область, вул. Поштова, буд. 52, ідентифікаційний код 25115690) суму передплати за договором №2 від 16.09.2011р. у розмірі 140 000грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 800грн. та витрати з оплати послуг адвоката у розмірі 1 000грн.

Провадження у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Мрія» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині розірвання договору №2 на ремонт тракторного прицепу ПТС 4 від 16.09.2011р. та стягнення пені у сумі 39 200грн., припинити.

Повернути з Державного бюджету України Селянському (фермерському) господарству «Мрія» (84043, с. Степанівка, Донецька область, вул. Поштова, буд. 52, ідентифікаційний код 25115690) перераховану платіжним дорученням №145 від 31.07.2012р. у загальному розмірі 3 584грн. суму судового збору у розмірі 1 857грн.

В задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «Мрія» про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, які належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 13.02.2013р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2013р.

Суддя Стукаленко К.І.