ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" червня 2013 р.Справа № 5023/5877/12

Колегія суддів Господарського суду Харківської області у складі:

Головуючий суддя Жигалкін І.П.

судді Погорелова О.В. Доленчук Д. О.

розглянувши заяви Фізичної особи ОСОБА_2 про відвід суддів Жигалкіна І.П. та Погорелової О.В.

по матеріалам справи

за позовом Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фірмовий магазин № 1 "Молоко", м. Харків
про стягнення частини майна
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа ОСОБА_2, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про:

- визнання недійсним п. 3 Додаткової угоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" (надалі - Відповідач) нотаріально посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1 11.02.1998 р.;

- внесення в статутний фонд Товариства весь приватизований майновий комплекс приміщень, що належали раніше Відповідачеві за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 40;

- визнання недійсним п. 4 Додаткової угоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" нотаріально посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1 11.02.1998 р.;

- визнання недійсними договори купівлі-продажу приміщень статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірмовий магазин № 1 "Молоко";

- визнання недійсним зменшення статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірмовий магазин № 1 "Молоко";

- стягнення частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" уставного фонду ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" в натурі, пропорційної частки засновника ОСОБА_2 в статутному фонді товариства та стягнення з Відповідача належну частину прибутку з 04.04.2011 р. на момент подання позову;

- зобов'язання Відповідача передати в користування співзасновнику ОСОБА_2 визначену в суді частину статутного фонду товариства, відповідну її пайовій участі.

09 січня 2013 року за вхідним № 588 від Позивача надійшла заява про уточнення та збільшення позовних вимог де просить суд:

- стягнути частку майна Відповідача статутного фонду ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" в натурі, пропорційної частки засновника стягувача ОСОБА_2 в статутному фонді ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" та стягнення з Відповідача належну частину прибутку на момент подання позову;

- визнати недійсним всі зменшення статутного фонду Товариства;

- визнати недійсними договори купівлі-продажу приміщень статутного фонду ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко";

- визнати недійсним протокол від 24.04.2008 р. зареєстрованого 26.06.2008 р., де ОСОБА_3 належить 63,64% статутного фонду Товариства, ОСОБА_4 - 36,36 %;

- визнати недійсною Державну реєстрацію Протоколу № 5 від 20.12.2007 р., дата реєстрації 30.01.2008 р. Статут 2007 р. № запису 3030672, п. 3.3, зменшення статутного фонду ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" з 63 412,06 грн. на 55 461,64 грн.;

- визнати недійсною Державну реєстрацію Протоколу від 14.04.2008 р., дата реєстрації 21.04.2008 р., № запису 603672, п. 5, зменшення статутного фонду ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" з 55 461,64 грн. на 54 161,36 грн.;

- визнати недійсною Державну реєстрацію Протоколу від 23.05.2008 р., дата реєстрації 09.06.2008 р., № запису 9030672, Статут, статтю 6, розмір статутного фонду 54 161,36 грн.;

- внести в перелік засновників ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" ОСОБА_2 з належною їй статутного фонду в розмірі 25,54%;

- визнати дійсним Протокол загального збору від 24.06.2008 р., дата реєстрації 26.06.2008 р. № 1030672;

- визнати недійсним Державну реєстрацію Статуту ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" Протокол № 1 від 11.02.1998 р., розпорядження № 328 (1,13) від 16.02.1998 р., Статут п. 3.9 та 3.11;

- стягнути частку майна Відповідача статутного фонду ТОВ "Фірмовий магазин № 1 "Молоко" в натурі, пропорційної частки засновника ОСОБА_2 в статутному фонді Товариства та стягнення з Відповідача належну частину прибутку на момент подання позову;

- зобов'язати Відповідача та інших осіб у кого тимчасово знаходиться майно Відповідача передати у користування Позивачеві встановлену у суді частку статутного фонду Товариства, відповідну її пайовій участі;

- зобов'язати Відповідача та інших осіб звільнити встановлене у суді приміщення статутного фонду Відповідача за адресою 61057,м. Харків, вул. Пушкінська, 40.

Також від Позивача через канцелярію суду 15 січня 2013 року за вхідним № 1225 подано заяву про уточнення позовних вимог.

Уточненні позовні вимоги Позивача, які надійшли до суду 09 січня 2013 року за вхідним № 588 та від 15 січня 2013 року за вхідним № 1225 прийняті судом до розгляду ухвалою суду від 15 січня 2013 року по справі № 5023/5877/12.

Надані Позивачем, 26 лютого 2013 року за вхідним № 7493 - заява про уточнення позовних вимог та 28 лютого 2013 року - заява (доповнення до уточнення позовних вимог) прийняті судом до розгляду ухвалою господарського суду Харківської області від 01 березня 2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.03.2013р. по справі №5023/5877/12 позов залишено без розгляду. Повернуто Фізичній особі ОСОБА_2 судовий збір сплачений квитанцією №17/1 від 20.12.2012 року у розмірі 1 073,00 грн. з державного бюджету. Направлено на адресу Фізичної особи ОСОБА_2 квитанцію № 17/1 від 20.12.2012 року про сплату судового збору у розмірі 1 073,00 грн.

ФО Безсонова ОСОБА_5 з ухвалою суду не погодилася та звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області про залишення без розгляду позову та передати справу №5023/5877/12 на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09 квітня 2013 року по справі № 5023/5877/12 апеляційну скаргу задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 06 березня 2013 року по справі № 5023/5877/12 скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Харківської області.

На підставі ухвали суду від 22.04.2013 р. та розпорядження заступника голови господарського суду Харківської області від 22.04.2013 р. за № 487 для розгляду справи № 5023/5877/12 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жигалкін І.П., судді Погорелова О.В., Доленчук Д.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 квітня 2013 року по справі № 5023/5877/12 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

23 квітня 2013 року за вхідним № 40, 03 червня 2013 року за вхідним № 49 та 03 червня 2013 року за вхідним № 48 на адресу господарського суду Харківської області від Позивача надійшли заява про відвід судді Жигалкіна І.П. та Погорелової О.В. Дані заяви Позивач обґрунтовує щодо кожного судді окремо, а саме наступне.

Позивач заявляє відвід судді Жигалкіну І.П. на підставі того, що ухвалу господарського суду Харківської області від 06 березня 2013 року по справі № 5023/5877/12 скасовано постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09 квітня 2013 року по справі № 5023/5877/12, а тому на підставі 20 ГПК України суддя, який приймав участь у розгляді справи, не може брати участі у новому розгляді справи у разі скасування ухвали прийнятої за його участю, у зв'язку з чим повинен заявити самовідвід.

Стосовно відводу судді Погорелової О.В. Позивач пояснює, що ухвала від 05.06.2012 р. по справі № 16/48-10 було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2012 р. по справі № 16/48-10, де Позивачем по справі є - Фізична особа ОСОБА_2, м. Харків, а Відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірмовий магазин № 1 "Молоко", м. Харків.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. Відвід повинен бути мотивованим та обґрунтованим.

Дослідивши заяви Позивача про відвід суддів Жигалкіна І.П. та Погорелової О.В. колегія суддів вважає за доцільне відмовити у їх задоволенні на підставі наступного.

Стосовно відводу судді Жигалкіна І.П. позиція Позивача є хибною, оскільки Харківський апеляційний господарський суд своє постановою від 09.04.2013 р. при задоволенні апеляційної скарги та скасуванні ухвали суду від 06.03.2013 р. передає справу на розгляд, а не на новий розгляд.

Як зазначено у пункті 1.2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. за № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі скасування апеляційною або касаційною інстанцією ухвал, які стосуються виключно руху справи та якими провадження у справі не закінчується (як-от про передачу справи за підсудністю, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про забезпечення позову, про зупинення провадження у справі, про залишення позову або заяви у провадженні зі справи про банкрутство без розгляду тощо), справи може бути передано у встановленому порядку на розгляд суддів, якими винесено відповідні ухвали.

Стосовно відводу судді Погорелової О.В. позиція Позивача є безпідставною, оскільки після скасування постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2012 р. постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.06.2012 р. та ухвали господарського суду Харківської області від 30.07.2012 р. у справі № 16/48-10, дану справу передано до першої інстанції на розгляд. А під час розгляду скарги на дії ВДВС Позивачем не тільки уточнювались вимоги але й подавалася відмова від розгляду скарги. А отже колегія суддів доходить до висновку, що Позивачем не правильно обрано захист свого права, у зв'язку з чим судом було прийнято відповідне рішення.

Враховуючи вищевикладене судова колегія зазначає, що наведені ж доводи про відвід суддів по даній справі свідчать про відсутність підстав для даного відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу суддів Жигалкіна І.П. та Погорелової О.В. в розумінні статті 20 ГПК України.

У роз'ясненні президії Вищого арбітражного суду України від 02.12.1992 № 01-6/1444 "Про практику застосування статті 90 Господарського процесуального кодексу України" (п. 12), зазначено, що згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Отже, недопустимими є дії деяких сторін, третіх осіб у справах, спрямовані на зловживання своїми процесуальними правами. Такі дії можуть полягати у заявлені численних безпідставних відводів суддям, нез'явленні представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, поданні не заснованих на законі клопотань про вчинення судом процесуальних дій, поданні зустрічних позовів без дотримання вимог ГПК, одночасному оскарженні судових рішень в апеляційному і в касаційному порядку, поданні апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені, тощо.

Подібна практика, спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

При цьому під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Відтак у будь-яких випадках зловживання процесуальними правами господарським судам належить реагувати на відповідні порушення у спосіб, передбачений статтею 90 ГПК, - шляхом винесення окремих ухвал, а за наявності підстав також і надіслання повідомлень органам внутрішніх справ чи прокуратури.

У роз'ясненні президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) (підпункт 1.2 п. 1) згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Тому слід розцінювати як зловживання учасником судового процесу своїми процесуальними правами, зокрема, подання ним другої і наступних заяв про відвід судді (суддів) господарських судів з одних і тих самих підстав (у тому числі з викладенням відповідної заяви в іншій стилістичній формі), або, хоча й з інших підстав, ніж у первісній заяві, але з таких, що з урахуванням обставин справи були або мали бути відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, і, отже, повинні були зазначатися саме в ній.

У зазначених випадках суд не позбавлений права і можливості продовжити розгляд справи, в якій заявлено повторний або наступний відвід, у тому ж судовому засіданні (аж до розгляду справи по суті) з обов'язковим зазначенням про це в судовому рішенні та з наведенням у ньому відповідних мотивів. Водночас заява (клопотання) про відвід, яка в зв'язку з наведеним не передавалася для вирішення в порядку частини п'ятої статті 20 ГПК, приєднується до матеріалів справи".

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу суддів Жигалкіна І.П. та Погорелової О.В. по справі № 5023/5877/12 відсутні, в звязку з чим в задоволенні заяв Фізичної особи ОСОБА_2 про відвід суддів слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-6, 20, 86 господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв від 23 квітня 2013 року за вхідним № 40, від 03 червня 2013 року за вхідним № 49 та від 03 червня 2013 року за вхідним № 48 Фізичної особи ОСОБА_2 про відвід суддів Жигалкіна І.П. та Погорелової О.В. - відмовити.

Головуючий суддя Жигалкін І.П.

суддя Погорелова О.В.

суддя Доленчук Д. О.