ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" листопада 2013 р.Справа № 921/911/13-г/9
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

Розглянув матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 підприємства "Акцент-2007", вул. Лозовецька, 15, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46000

до відповідачів 1) ОСОБА_1 підприємства "ПМК-27", вул. Злуки, 43/131, м. Тернопіль, 46001

2) Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46000

про визнання недійсним договору від 19.10.2012 р. предметом якого є завершення будівництва незавершеного будівництвом будинку колишньої редакції журналу "Тернопіль", розташованого за адресою: вул. Вояків Дивізії Галичина, 26, м. Тернопіль.

За зустрічним позовом: позивача ОСОБА_1 підприємства "ПМК-27", вул. Злуки, 43/131, м. Тернопіль, 46001

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Акцент -2007", вул. Лозовецька, 15, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46000

про визнання договору від 19.10.2012року дійсним.

За участю представників сторін:

Позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_2, довіреність № 01-5/495 від 19.07.13 р.

Позивача за зустрічним позовом, відповідача-1 за первісним позовом: не з'явився

Відповідача-2 за первісним позовом: не з'явився

Учасникам судового процесу (в попередніх судових засіданнях) розяснено їх процесуальні права та обовязки учасників судового процесу у відповідності до приписів ст.ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України.

Судом в порядку ст. 81-1 ГПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Сторони, в порядку ст.ст. 64, 77 ГПК України, про дату, час, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні 19.11.2013р. оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Позивач - Приватне підприємство "Акцент-2007", вул. Лозовецька, 15, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46000 (далі по тексту також відповідач за зустрічним позовом або ПП "Акцент-2007") звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів: 1)ОСОБА_1 підприємства "ПМК-27", вул. Злуки, 43/131, м. Тернопіль, 46001 (далі по тексту також позивач за зустрічним позовом або ПП "ПМК-27"); 2)Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46000 (далі по тексту також відповідач2 за первісним позовом або УКБ Тернопільської облдержадміністрації) про визнання недійсним договору від 19.10.2012 р. предметом якого є завершення будівництва незавершеного будівництвом будинку колишньої редакції журналу "Тернопіль", розташованого за адресою: вул. Вояків Дивізії Галичина, 26, м. Тернопіль.

Ухвалою господарського суду від 10.09.2013р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 24.09.2013 р. о 15 год. 20 хв.

У відповідності до ст. 77 ГПК України, у звязку із необхідністю оцінки уже поданих та надання можливості сторонам подати додаткові докази, в судовому засіданні оголошувалась перерва до 07.10.2013р. о 14 год. 40 хв., до 22.10.2013р. о 12 год. 40 хв., до 28.10.2013р. о 15 год. 00 хв., до 05.11.2013р. о 13 год. 30 хв. та до 14.11.20.13р. о 15год. 00 хв.

24.09.2013р. Приватне підприємство "ПМК-27", вул. Злуки, 43/131, м. Тернопіль, подало зустрічний позов від 23.09.2013р. (вх.№1038 від 24.09.2013р.) про визнання договору укладеного 19.10.2012року між відповідачем ПП "ПМК-27" та Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації відповідно до якого сторони домовились про завершення будівництва будинку за адресою: вул. Вояків Дивізії Галичина, 26 в місті Тернополі дійсним.

Суд, ухвалою від 24.09.2013р. прийняв зустрічну позовну заяву від 23.09.2013р. (вх. №1038 від 24.09.2013р.) ОСОБА_1 підприємства "ПМК-27", вул. Злуки, 43/131, м. Тернопіль, 46001 до ОСОБА_1 підприємства "Акцент -2007" про визнання договору від 19.10.2012року дійсним, до розгляду з первісним позовом.

Згідно рішення від 19.11.2013р. № 921/911/13-г/9 суд у задоволенні первісного позову відмовив.

Строк вирішення спору у справі встановлено по 06.11.2013р. За письмовим клопотанням представника відповідача, суд ухвалою від 05.11.2013р. строк розгляду справи в порядку ч. 3 статті 69 ГПК України продовжив на 15-ть днів.

Таким чином, строк розгляду справи встановлено по 21.11.2013р.

У судовому засіданні 14.11.2013р. розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України відкладався до 19.11.2013р. на 16 год. 10 хв.

Повноважний представник позивача за зустрічним позовом ПП "ПМК-27" у судове засідання 19.11.2013р. не прибув, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив хоча про час розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 77 ГПК України.

При цьому із змісту поданого зустрічного позову та пояснень представника позивача у попередніх засіданнях він стверджує, що стаття 4 ЗУ "Про державно-приватне партнерство" визначає перелік видів діяльності, в яких цей закон підлягає обов'язковому застосуванню.

Відповідно до Національного класифікатора видів економічної діяльності ДК 009:2010 затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 N 457, управління нерухомістю визначено, як діяльність агентств зі стягування орендної плати (код 68.32).

Управління нерухомістю, згідно з вимогами не передбачає таких видів діяльності, як проектування; фінансування; будівництво; відновлення (реконструкція, модернізація); експлуатація; пошук; обслуговування.

Згідно з ч.2 ст. 4 цього Закону державно-приватне партнерство може застосовуватися в інших сферах діяльності, однак це не є обов'язковим.

Таким чином, оспорюваний договір не входить в сферу регулювання Закону України "Про державно-приватне партнерство".

Будівництво будинку, що є предметом оспорюваного договору, розпочате у 1993 році, однак, у зв'язку з недостатністю коштів, фінансування було повністю припинене, а будівництво законсервоване.

19.10.2012 року між відповідачем - ПП "ПМК-27" та Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації укладено договір, відповідно до якого сторони домовились про завершення будівництва будинку за адресою вул. Вояків Дивізії Галичина, 26 в місті Тернополі.

Договором передбачено, що будівництво буде здійснюватись силами, засобами і за рахунок ПП "ПМК-27". Ніяких бюджетних асигнувань договором не передбачено.

Закон України "Про здійснення державних закупівель" набув чинності 01.08.2010 року.

Преамбула закону передбачає, що цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У пункті 2.9 цієї Постанови вказано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. У разі коли після такого вчинення набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють правовідносини, ніж ті, що діяли в момент вчинення правочину, то норми такого акта, якщо він не має зворотної сили, застосовуються до прав та обов'язків сторін, які виникли з моменту набрання ним чинності.

З моменту вступу в дію Закону України "Про здійснення державних закупівель" і по сьогоднішній день на завершення будівництва вищезгаданого будинку не виділялись кошти з державних бюджетів, більше того оспорюваним договором не передбачено фінансування добудови чи закупівлю окремих товарів, робіт, послуг за рахунок державних коштів, отже цей закон не може застосовуватись в даному випадку.

Отже укладений договір повністю відповідає вимогам чинного законодавства і не суперечить їм.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 22, 54, 56, Господарського процесуального кодексу України, ПП "ПМК-27" просить суд у задоволенні первинного позову відмовити повністю у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. А зустрічний позов задовольнити повністю, визнати договір укладений 19.10.2012 року між ПП "ПМК-27" та Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, відповідно до якого сторони домовились про завершення будівництва будинку за адресою вул. Вояків Дивізії Галичина, 26 в місті Тернополі дійсним.

Разом з цим, 14.11.2013р. (вх. № 18902 від 14.11.2013р.) позивачем за зустрічним позовом подано заяву, згідно якої він просить суд залишити зустрічний позов без розгляду.

Повноважний представник відповідача за зустрічним позовом ПП "Акцент-2007" у судове засідання 19.11.2013р. прибув проти зустрічного позову заперечив.

Зокрема, у попередніх судових засіданнях він зазначав, що у 2012 році Тернопільською обласною державною адміністрацією розглядалось питання завершення будівництва приміщення колишньої редакції журналу "Тернопіль", розташованого за адресою вул. Вояків Дивізії Галичина, 26 м. Тернопіль.

В процесі розгляду цього питання ПП "Акцент-2007" було направлено на ім'я голови Тернопільської ОДА лист-звернення з пропозицією прийняти участь у добудові вище згаданої будівлі.

19.10.2012 року Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації було укладено договір з ПП "ПМК-27", предметом якого є завершення будівництва незавершеного будівництвом будинку колишньої редакції журналу "Тернопіль", розташованого за адресою вул. Вояків Дивізії Галичина, 26 м. Тернопіль.

Вище згаданий договір ПП "Акцент-2007" вважає повністю незаконним і таким, що підлягає визнанню недійсним у звязку з наступним.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про державно-приватне партнерство", надалі -"Закон", Державно-приватне партнерство - співробітництво між державою Україна, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами в особі відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування (державними партнерами) та юридичними особами, крім державних та комунальних підприємств, або фізичними особами - підприємцями (приватними партнерами), що здійснюється на основі договору в порядку, встановленому цим Законом та іншими законодавчими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону державно-приватне партнерство застосовується в сфері управління нерухомістю.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону Державно-приватне партнерство може застосовуватися в інших сферах діяльності, крім видів господарської діяльності, які відповідно до закону дозволяється здійснювати виключно державним підприємствам, установам та організаціям. Державно-приватне партнерство застосовується з урахуванням особливостей правового режиму щодо окремих об'єктів та окремих видів діяльності, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст.4 Закону здійснення державно-приватного партнерства у сферах, визначених частиною першою цієї статті, передбачає виконання однієї або кількох таких функцій: проектування; фінансування; будівництво; відновлення (реконструкція, модернізація); експлуатація; пошук; обслуговування, а також інших функцій, пов'язаних з виконанням договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону пропозиції про здійснення державно-приватного партнерства щодо об'єктів державної власності готуються відповідними органами виконавчої влади або особами, які відповідно до цього Закону можуть бути приватними партнерами, і подаються до органу, уповноваженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 13 Закону рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об'єктів державної власності, проведення конкурсу та затвердження результатів конкурсу з визначення приватного партнера приймаються Кабінетом Міністрів України чи уповноваженим ним органом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону визначення приватного партнера для укладення договору (договорів) у рамках державно-приватного партнерства здійснюється виключно на конкурсних засадах, крім випадків, передбачених законом.

Цієї процедури сторонами договору дотримано не було. Також не було до укладення договору здійснено аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та обґрунтування соціально-економічних та екологічних наслідків здійснення державно-приватного партнерства, як це передбачено ст. 11 та ст. 12 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону державні закупівлі у рамках державно-приватного партнерства здійснюються відповідно до законодавства про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти.

Будівництво вище згаданого будинку було розпочате у 1993 році і здійснювалось за рахунок державних коштів, зокрема за кошти, що виділялись Тернопільською обласною радою народних депутатів та на підставі розпорядження представника Президента України від 09.06.1994 року № 226 "Про уточнення показників плану капітального будівництва по господарству облдержадміністрації на 1994 рік".

Таким чином, в процесі будівництва мало місце залучення державних коштів для закупівель товарів, робіт і послуг, які споживались в процесі вище згаданого будівництва.

Приймаючи до уваги той факт, що будівництво є незавершеним по день звернення до суду з даним позовом, правовідносини, що виникли в процесі його фінансування за рахунок державних коштів, зберегли свою чинність і продовжують існувати по даний час.

01.08.2010 року вступив в дію Закон України "Про здійснення державних закупівель", надалі -"Закон".

Відповідно до преамбули цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти. Метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції, забезпечення раціонального та ефективного використання державних коштів.

Згідно з вимогами ст.2 ЗУ "Про здійснення державних закупівель" цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт та послуг, які повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тисяч гривень (у будівництві - 300 тисяч гривень), а робіт - 1 мільйон гривень. Умови, порядок та процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів можуть встановлюватися або змінюватися виключно цим Законом.

Згідно з вимогами цього закону закупівля може здійснюватись виключно на конкурсних торгах.

Статтею 18 цього закону передбачено процедуру оскарження дій та бездіяльності організаторів та учасників торгів.

Однак в даному випадку торгів взагалі не відбулось, а тому оскарження за вище передбаченою процедурою неможливе.

Оскільки на момент вступу в дію цього закону правовідносини, що виникли в процесі його фінансування за рахунок державних коштів, зберегли свою чинність, отже в даному випадку належить застосовувати його положення щодо визначення учасників таких правовідносин на конкурсній основі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави.

Згідно з ч.1 ст.125 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, спірний договір є недійсним, як такий, що укладений з порушенням всіх вище перерахованих вимог чинного законодавства з метою суперечливою інтересам держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 54, 56, 57, 64, 82-85 Господарського процесуального кодексу України позивач ПП "Акцент-2007" просить суд визнати недійсним договір укладений 19.10.2012року Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації в собі начальника управління ОСОБА_3 з приватним підприємством "ПМК-27" в особі директора ОСОБА_4, предметом якого є завершення будівництва незавершеного будівництвом будинку колишньої редакції журналу "Тернопіль", розташованого за адресою вул. Вояків Дивізії Галичина, 26 м. Тернопіль.

Повноважний представник відповідача 2 за первісним позовом участі уповноваженого представника в судовому засіданні 19.11.2013р. не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ст.ст. 64,77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення зустрічного позову без розгляду, згідно пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається у зустрічному позові позивач посилається на те, що будівництво будинку, що є предметом оспорюваного договору, розпочате у 1993 році, однак, у зв'язку з недостатністю коштів, фінансування було повністю припинене, а будівництво законсервоване.

В свою чергу, відповідач за зустрічним позовом заперечуючи позов посилається на те, що будівництво вище згаданого будинку було розпочате у 1993 році і здійснювалось за рахунок державних коштів, зокрема за кошти, що виділялись Тернопільською обласною радою народних депутатів та на підставі розпорядження представника Президента України від 09.06.1994 року № 226 "Про уточнення показників плану капітального будівництва по господарству облдержадміністрації на 1994 рік". Таким чином, в процесі будівництва мало місце залучення державних коштів для закупівель товарів, робіт і послуг, які споживались в процесі вище згаданого будівництва. Приймаючи до уваги той факт, що будівництво є незавершеним по день звернення до суду з даним позовом, правовідносини, що виникли в процесі його фінансування за рахунок державних коштів, зберегли свою чинність і продовжують існувати по даний час.

Проте, доказів в підтвердження таких своїх тверджень ні позивачем, ні відповідачем за зустрічним позовом суду не надано.

У звязку з чим, суд неодноразово у судових засіданнях та згідно ухвали від 14.11.2013р. зобов'язував позивача за зустрічним позовом ПП "ПМК-27" - надати суду:

- докази в підтвердження будівництва будинку за період з 1993р. за державні кошти;

- докази, які підтверджують факт "консервації" будівництва;

- документи, які підтверджують період початку будівництва, дату його "консервації" та початок будівництва згідно спірного договору;

- докази передачі об'єкту на баланс Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації;

- докази в підтвердження необхідності нотаріального посвідчення даного договору та відповідно наявність обставин, які перешкодили його нотаріальному посвідченню, і які не залежали від волі особи.

Проте, зазначених доказів станом на 19.11.2013р. позивачем суду не представлено, а його представник у судове засідання не з'явився.

Враховуючи вищезазначене, вимоги чинного законодавства та неподання позивачем неодноразово витребовуваних належних доказів, необхідних для вирішення спору, наявні обставини, що позбавляють суд можливості чітко визначити факти наведені позивачем у зустрічному позові та які б дали змогу повно та об'єктивно розглянути спір по суті.

А тому, при вирішенні даного спору, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України заходами та засобами доказування, господарський суд не має можливості з'ясувати всі фактичні обставини по даному спору, а відповідно і винести обєктивне судове рішення у справі.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Вказаним приписом п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України встановлено процесуальну санкцію за невиконання вимог суду, а саме неподання позивачем документів, які витребовувались судом.

При цьому, станом на момент слухання справи у судовому засіданні 19.11.2013р., позивач витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору не подав, а його представник у судове засідання не з'явився.

Крім того, суд бере до уваги і заяву позивача за зустрічним позовом про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, розглянувши матеріали справи та приймаючи до уваги те, що, позивачем за зустрічним позовом станом на 19.11.2013р. вимоги суду не виконані, витребувані матеріали, необхідні для вирішення спору не подані, що перешкоджає вирішенню господарського спору по суті, створює перешкоди для всебічного, обєктивного та повного дослідження всіх обставин у справі, а тому суд вважає, що зустрічний позов слід залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України та з врахуванням заяви позивача за зустрічним позовом ПП "ПМК-27" від 14.11.2013р. (вх. № 18902 від 14.11.2013р.) про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.2-4 ст.81 ГПК України, про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Враховуючи зазначене, беручи до уваги заяву позивача за зустрічним позовом, а також, його повторну неявку у судове засідання, судовий збір сплачений позивачем не підлягає поверненню йому з Державного бюджету на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Одночасно, суд має за необхідне зазначити, що згідно ч. 4 ст. 81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 42 47, 22, 33, 43, 44, 49, п. 5 ч.1 ст. 81, 86 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

Ухвалив:

1. Зустрічний позов від 23.09.2013р. (вх. №1038 від 24.09.2013р.) позивача ОСОБА_1 підприємства "ПМК-27", вул. Злуки, 43/131, м. Тернопіль, 46001 до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Акцент -2007", вул. Лозовецька, 15, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46000 про визнання договору укладеного 19.10.2012року між відповідачем - ПП "ПМК-27" та Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації відповідно до якого сторони домовились про завершення будівництва будинку за адресою вул. Вояків Дивізії Галичина, 26 в місті Тернополі дійсним залишити без розгляду.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя В.Л. Гевко