ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2013 р. Справа № 5015/4365/11

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Долісвіт

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Білдінг

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області

про визнання недійсним звіту про оцінку вартості майна

суддя Фартушок Т.Б.

секретар Полюхович Х.М.

Представники:

Позивача: не зявився;

Відповідача: ОСОБА_1 - довіреність в матеріалах справи;

Третьої особи: не зявився.

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю Долісвіт заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Білдінг з вимогою визнання недійсним звіту про оцінку вартості майна.

Ухвалою господарського суду Львівської області №5015/4365/11 від 03.08.2011р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 10год. 25хв. 06.09.2011р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалі господарського суду Львівської області по справі від 06.09.2011року.

26.09.2011р. Ухвалою господарського суду Львівської області провадження у справі зупинено до вирішення Львівським апеляційним господарським судом справи №5015/218/11 (за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Долісвіт до Відповідача-1: Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Відповідача-2: Приватного підприємства Нива-В.Ш. в особі Філії 14 Приватного підприємства ОСОБА_2Ш. та Відповідача-3: Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми Укрполіграфпостач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Кредобанк про визнання недійсними прилюдних торгів, оформлених протоколом від 11.01.2011 року № 1410270-1; визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію майна з прилюдних торгів від 18.01.2011 року; визнання права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 53.) та набранням судовим рішенням законної сили.

Провадження у справі поновлено згідно ухвали суду по даній справі від 27.11.2013р.

Протягом розгляду справи представникам Учасників процесу оголошено права та обовязки, визначені ст.ст. 20, 22, 27, 28, 38 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, в ухвалах господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані чи оголошені Сторонам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції господарського суду Львівської області, письмові повідомлення представників Сторін та наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень), зазначалось, що права та обовязки сторін визначені ст.ст. 20, 22, 27, 28, 38 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід судді не надійшло.

Представник Позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Представник Відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечив, надав пояснення по суті спору з обґрунтуванням наявності підстав для відмови в задоволення позовної вимоги Позивача з посиланням на Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 року.

Представник Третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, сторін зобовязувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника Відповідача, суд встановив наступне.

29.07.2011р. Товариством з обмеженою відповідальністю Долісвіт заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Білдінг з вимогою визнання недійсним звіту про оцінку вартості майна.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП №19058399 від 22.09.2010/09-21/26200 про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні постановлено: призначити експертом субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання ОСОБА_1 (п.1).

У п.2 вищевказаної Постанови зазначено, Експерту, субєкту оціночної діяльності субєкту господарювання надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань: надати письмовий висновок з метою проведення прилюдних торгів щодо визначення стартової ціни приміщення літ. А-1, А-1, А-3 загальною площею 1559,6кв.м. (будівля експериментального цеху.

Згідно доводів Позивача, на його адресу не було направлено та не вручено особисто під розписку наступні звіти про оцінку майна здійснені експертом ОСОБА_1 С,М.: звіт про оцінку майна обладнання для обробки шкіри, власником якого є ТзОВ Ділосвіт та звіт про оцінку нежитлових приміщень ТзОВ Ділосвіт загальною площею 1559,6кв.м., вартістю 1568852,00грн. та не надано можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, у тому числі із звітом про оцінку майна.

Також, Представник Позивача стверджує, що оцінка майна, яке належить ТзОВ Ділосвіт проводилась не уповноваженою особою.

Проте, суд зазначає, що відповідно до Постанови Львівського апеляційного господарського суду у справі №5015/218/11 від 07.08.2012р., яка набрала законної сили та до вирішення якої було зупинено провадження у даній справі, колегією суддів у складі: головуючого судді Юрченка Я.О., судді Данко Л.С. та Гриців В.М., встановлено, що 22.09.2010р. державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно з висновком експерта про вартість майна, вартість майна, яке на момент проведення оцінки належало ТзОВ Ділосвіт, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 1559,6кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Промислова, буд. 53, становила 1568852,00грн.

27.09.2010 року у відповідності до вимог ст.57 Закону України Про виконавче провадження сторонам виконавчого провадження було надіслано повідомлення про оцінку арештованого майна з копією висновку експерта та повідомлено сторони про можливість оскарження експертної оцінки впродовж 10 днів з моменту одержання повідомлення, що підтверджується копіями повідомлень про вручення поштових відправлень.

19.10.2010 року заступником начальника Головного управління юстиції у Львівській області начальником відділу державної виконавчої служби винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження №19058399 з примусового виконання наказу №14/621, виданого 17.02.2010 року Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ Долісвіт на користь Відкритого акціонерного товариства Кредобанк, м. Львів в особі Першої Львівської філії ВАТ Кредобанк загальної суми заборгованості за Кредитним договором №239 від 30.08.2007 року та №1 від 20.11.2007 р., яка становить 1616106,61грн. для подальшого виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

На виконання вищевказаної постанови, 25.10.2010 року головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження. Цього ж дня складено акт прийому передачі згідно з яким, начальник Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 передав, а начальник ППВР ВДВС ГУЮ у ЛО ОСОБА_5 прийняв матеріали виконавчого провадження №656/В-5/19058399. 27.10.2010 року заступником начальника ППВР ВДВС ГУЮ у ЛО винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №19058399, яку згідно із супровідним листом від 27.10.2010 року за вих. № 01-09-45/545 В-2/11385 для ознайомлення, було надіслано на адреси стягувача - ВАТ Кредобанк, м. Львів в особі Першої Львівської філії ВАТ Кредобанк та боржника - ТОВ Долісвіт.

Відповідно до листа Шевченківського ВДВС ГУЮ у ЛО від 27.10.2010 року за вих.№09-07/35355, у звязку з відсутністю повідомлень про оскарження експертної оцінки майна станом на 27.10.2010 року, необхідний пакет документів для реалізації арештованого майна боржника (позивача) був надісланий до відділу ДВС Головного управління юстиції в Львівській області для здійснення заходів щодо передачі на реалізацію арештованого заставного майна боржника ТОВ Долісвіт, м.Львів, вул. Промислова, 53 згідно з листом від 28.10.2010 року за вих.№09-01-45/545/В-2/11420. Разом з цим, ППВР ВДВС ГУЮ у ЛО було подано заявку на реалізацію заставного майна.

В силу вимог ч.2 ст.35 ГПК України, наведені факти не підлягають встановленню та доведенню судом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, особа повинна використовувати належні способи захисту, зокрема, наведені ст.16 ЦК України: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право та ін.

Проте, у відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги доводи постанови Львівського апеляційного господарського суду у справі №5015/218/11 від 07.08.2012р., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав до задоволення позову, оскільки Позивач не скористався у встановленому законом порядку правом оскарження звіту про оцінку майна та доводи Позивача не є доведеними.

Відповідно до вимог ст.4.-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

23.12.2013 року у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний, з врахуванням вихідних, 30.12.2013р.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наслідки розгляду спору, судові витрати у справі слід залишити за Позивачем.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 4-5, 4-7, 33, 35, 38, 43, 49, 75, 82-87, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т.Б.