ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" липня 2013 р. Справа № 918/991/13

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Млинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 33013, м. Рівне, вул. Кавказька, 7, к.304,

до відповідача ОСОБА_1 господарства "Городниця" 35183, с.Велика Городниця, Млинівського району Рівненської області,

про стягнення в сумі 31 890 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 10.06.2011 року)

від відповідача: не з'явився

від прокуратури: ОСОБА_3 (посвідчення від 01.03.2013 року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Млинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави уповноваженим органом якої виступає Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 господарства "Городниця" про стягнення 31890,00 грн., заборгованості зі сплати фінансової підтримки (допомоги).

23.07.2013 року представником органу прокуратури подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просить суд викласти п. 1 позовної заяви у справі №918/991/13 у наступній редакції:

"1. Стягнути з фермерського господарства "Городниця" (35183, с.Велика Городниця, Млинівського району Рівненської області) на користь держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 8/58а) на рахунок Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (33013, м. Рівне, вул. Кавказька, 7, к.304) заборгованість зі сплати фінансової підтримки (допомоги) в сумі 30000,00 грн., пеню у сумі 1830,00 грн. та індексацію в зв'язку з інфляцією - 60,00 грн.".

Представник позивача та прокурор підтримали у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав. Надіслане на адресу ОСОБА_1 господарства "Городниця": Рівненська область, Млиніський район, с.Велика Городниця, поштове повідомлення з ухвалою про відкладення розгляду справи повернулось до господарського суду Рівненської області з довідкою відділення підприємства зв'язку: "адресат не проживає, за повідомленням не з'являється".

Чинним законодавством до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

За таких обставин, керуючись статтею 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, суд встановив наступне.

26 травня 2008 року між Рівненським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (далі - Позивач) та ОСОБА_1 господарством "Городниця" (далі - Відповідач) укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №3 (далі - Договір).

Пунктами 1.1, 3.1.2, 3.4.2, 4.1 та 7.2 Договору передбачено, що Рівненське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зобов'язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ "Городниця" в сумі 49000,00 грн., а фермерське господарство зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у строк та розмірах, що обумовлені умовами Договору.

Рівненське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств має право вимагати від ФГ "Городниця" повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі відповідно до графіка.

ФГ "Городниця" зобов'язується повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Рівненському відділенню Українського державного фонду підтримки фермерських господарств згідно встановленим графіком:

до 01 грудня 2009 року в сумі 9000,00 грн.;

до 01 грудня 2010 року в сумі 10000,00 грн.;

до 01 грудня 2011 року в сумі 15000,00 грн.;

до 01 грудня 2012 року в сумі 15000,00 грн.;

Договір діє до повного повернення ФГ "Городниця" коштів фінансової підтримки (допомоги) та повного виконання ним будь-яких грошових зобовязань, передбачених цим договором.

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за Договором в частині надання 49000,00 грн. зворотної фінансової підтримки (допомоги) виконав належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №100 від 28.05.2008 року на суму 49000,00 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов Договору.

Проте, відповідач свої обов'язки за Договором в частині своєчасного повернення наданої фінансової підтримки (допомоги) належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 30000 грн., яка мала бути сплачена останнім згідно Графіку.

В матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості в розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до підпункту 1.22.2 пункту 1.22 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" поворотною фінансовою допомогою є сума коштів, передана платнику податку в користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами. Поворотна фінансова допомога за своєю цивільно-правовою природою є позикою (лист Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 14.03.2008р. №2944/11-11).

Операції із запозичення коштів оформляється згідно із вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до частини 2 пункту 1 статті 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку надання та використання коштів фінансової підтримки селянських (фермерських) господарств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України №162/426/181 від 17.06.2002р., чинного на момент виникнення спірних правовідносин, кошти фінансової підтримки селянських (фермерських) господарств, що надаються на зворотній основі, виділяються на конкурсних засадах для господарської діяльності селянських (фермерських) господарств, з терміном повернення до трьох років.

Пунктами 1.1, 3.1.2 Договору передбачено, що Рівненське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зобовязується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ "Городниця" в сумі 49000,00 грн., а фермерське господарство зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у строк та розмірах, що обумовлені умовами Договору.

Рівненське відділення Укрдержфонду має право вимагати від ФГ "Городниця" повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі відповідно до графіка.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 13 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року №1102, кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідні рахунки Фонду і його регіональних відділень, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету.

Пунктом 3.4.2 Договору передбачено, що ФГ "Городниця" зобов'язується повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Рівненському відділенню Українського державного фонду підтримки фермерських господарств згідно встановленим графіком 15000,00 грн. до 01 грудня 2011 року та 15000,00 грн. до 01 грудня 2012 року.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень пункту 5.2 Договору за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує Укрдержфонду (Рівненському відділенню) пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення.

За неналежне виконання відповідачем обов'язку за Договором в частині своєчасного повернення коштів фінансової підтримки (допомоги), позивач на суму боргу в розмірі 15000,00 грн. в період з 01.12.2011 року по 31.05.2012 року нарахував відповідачу пеню в розмірі 1152,00 грн., проте з вказаним розрахунком суд погодитись не може так як вважає вірним нарахування пені в розмірі 1151,30 грн.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1500001.12.2011 - 22.03.20121137.7500 %0.042 %*719.79
1500023.03.2012 - 31.05.2012707.5000 %0.041 %*431.51

Також, позивач на суму боргу в розмірі 15000,00 грн. в період з 01.12.2012 року по 20.03.2013 року нарахував відповідачу пеню в розмірі 678,00 грн., суд погоджується з вказаним розрахунком пені.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобовязаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином до стягнення підлягає пеня в сумі 1829,30 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту пункту 3.4.2 Договору слідує, що момент прострочення відповідачем виконання зобов'язання встановлюється щодо кожного чергового платежу за Графіком окремо, і як наслідок, інфляційні втрати також мають нараховуватись на суму боргу по кожному черговому платежу, строк оплати якого вже настав окремо з урахуванням вимог статей 612, 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 24.06.2008р. у справі №15/360-07 та від 06.08.2009р. у справі № 5/634-08.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання зобов'язання позивачем на суму боргу нараховано інфляційні втрати у розмірі 60,00 грн. Розрахунок перевірено судом та визнано законним та обґрунтованим.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не оплачений, його розмір підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 30000,00 грн., пені в розмірі 1829,30 грн., та 60,00 грн., збитків від інфляції є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню з пропорційним покладенням на сторін витрат по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтям 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 господарства "Городниця" (35183, с.Велика Городниця, Млинівського району Рівненської області, ) на користь держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 8/58а) на рахунок Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (33013, м. Рівне, вул. Кавказька, 7, к.304, ) основний борг в сумі 30000,00 грн., пеню в розмірі 1829,30 грн. та 60,00 грн. втрат від інфляції.

3. Стягнути з Фермерське господарство "Городниця" (35183, с.Велика Городниця, Млинівського району Рівненської області, ) в дохід державного бюджету України 1720,33 грн. судового збору

4. В частині позовних вимог щодо стягнення 0,70 грн. пені позивачу відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

повне рішення складено 31.07.2013 року.

Суддя Качур А.М.