донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.01.2013 р. справа №5009/777/12

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Дучал Н.М., Кододової О.В.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 за посвідченням;

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 по дов.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора Комунарського району міста Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 29.10.2012р. (повний текст від 05.11.2012р.) у справі №5009/777/12 (суддя Горохов І.С.)

за позовом Прокурора Комунарського району міста Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», м. Запоріжжя

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Комунарського району міста Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», м. Запоріжжя, про зобовязання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,4275га вартістю 952 213,50грн. по вул. Луначарського, 15, та повернути її за належністю Запорізькій міській раді.

Рішенням від 03.05.2012р. (залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2012р.) господарський суд Запорізької області заявлені позовні вимоги задовольнив в повному обсязі, проте постановою від 08.08.2012р. у справі №5009/777/12 Вищий господарський суд України скасував зазначені судові акти та передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи №5009/777/12 господарським судом Запорізької області було прийнято рішення від 29.10.2012р., яким у задоволенні позову відмовлено. Висновок про відмову у задоволенні заявлених вимог суд першої інстанції обґрунтував посилаючись на те, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства складено з порушеннями, доказів того, що паркан на спірній земельній ділянці зведено на замовлення відповідача або побудовано ним самим до матеріалів справи не надано. Крім того, господарський суд звернув увагу на те, що право власності на обєкти нерухомості, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 15, зареєстровано не тільки за відповідачем, а і за іншими юридичними та фізичними особами, тому прокурором та позивачем не надано належних доказів в обґрунтування обставин, викладених в позові.

Прокурор Комунарського району міста Запоріжжя з винесеним рішенням не погодився та звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що матеріалами справи підтверджено факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки шляхом розташування капітального паркану, складені відповідним органом документи на підтвердження порушення відповідачем норм земельного законодавства останнім у встановленому законом порядку не оскаржувались та не скасовані.

Вищевикладене, на думку прокурора, є підставою для скасування незаконного та необґрунтованого рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає викладені в ній доводи необґрунтованими, у звязку з чим просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, 25.12.2012р. на адресу апеляційного господарського суду надійшли заяви відповідача №№196, 197, 198, 199, 200, 201, 202, 203, 204 від 20.12.2012р. про надання пояснень по суті спору.

Представник позивача у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Крім того, у судове засідання 14.01.2013р. не зявився та не надав витребуваних ухвалою від 17.12.2012р. пояснень представник Управління Держкомзему у м. Запоріжжя Запорізької області. Враховуючи тривалий період розгляду апеляційним господарським судом зазначеної скарги, а також надані прокурором у судовому засіданні пояснення, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників за наявними у справі доказами.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Запорізької міської ради №55/6 від 28.03.2007р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» було затверджено проект землеустрою та передано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку (кадастровий №:03:044:0053) площею 1,9350га по вул. Луначарського, 15.

На підставі означеного рішення між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» 15.05.2007р. був укладений договір оренди землі (зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007р. за № 91), за умовами якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» в строкове платне користування для розташування спортивно-оздоровчого комплексу була передана земельна ділянка загальною площею 1,9350га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 15. Договір укладено на 10 років (п.8), додатковими угодами від 04.04.2009р. та від 26.05.2009р. сторони узгоджували розмір та порядок сплати орендарем орендної плати за землю.

Вищевказана земельна ділянка була передана орендарю за актом прийому-передачі від 05.06.2007р.

В подальшому орендар уклав з ТОВ «ТД Альфа» договір підряду №14/05 від 14.05.2007р., за умовами якого підрядник зобовязався виконати роботи з будівництва обєкта «Будівництво спортивно-оздоровчого комплексу яхт-клубу Корсар у м. Запоріжжя». Побудованому нерухомому майну було присвоєно поштову адресу м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 15-Г.

За поясненнями відповідача, у звязку з тим, що будівництво спортивно-оздоровчого комплексу відбувалось із залученням цільових облігацій, в результаті погашення облігацій згідно з умовами випуску, останній передав у власність фізичних осіб-власників облігацій наступне нерухоме майно: будівлі спальних корпусів №№1, 2 (літ. А-2, Б-2) та адміністративно-господарський корпус (літ.В-3). У власності відповідача залишились будівля котельної (літ. Г) та будівля КПП (літ. Д-2). Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №232/14 від 27.07.2011р. оформлено право власності на обєкти нерухомості по вул. Луначарського, 15-Г в м. Запоріжжі за відповідачем та фізичними особами. Відповідач отримав свідоцтва про право власності на належне йому нерухоме майно.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази переоформлення права землекористування у звязку з переходом права власності на нерухоме майно, відповідачем та фізичними особами-власниками частини будівель спортивно-оздоровчого комплексу. Ухвалою від 17.12.2012р. Донецький апеляційний господарський суд зобовязував позивача надати відомості стосовно оформлення права користування земельною ділянкою фізичними та юридичними особами, за якими зареєстровано право власності на обєкти нерухомості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 15-Г, проте вищевказаних документів до справи не надано. Крім того, у судовому засіданні 14.01.2013р. представник відповідача підтвердив, що не має відомостей про переоформлення права користування земельною ділянкою іншими юридичними та фізичними особами, єдиним землекористувачем є відповідач ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар».

Водночас, 17.10.2011р. державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель управління Держкомзему у м. Запоріжжя, відповідно до вимог ст.ст.6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», було проведено перевірку з питання дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» по вул. Луначарського, 15 в м. Запоріжжі, за результатами якої складено акт №259.

В результаті перевірки встановлено факт самовільного зайняття без належно оформлених документів та їх реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» земельної ділянки (землі рекреації) площею 0,4275га шляхом розташування капітального паркану, що є порушенням вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. При складанні акту було використано матеріали, складені ПП «Азимут Квадро» за результатами геодезичних робіт.

Зі змістом вказаного акту представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» був ознайомлений та його копію отримав, про що свідчить відмітка на зворотній стороні акту.

Згідно наявних в матеріалах справи матеріалів топографо-геодезичної зйомки, здійсненої ПП «Азимут Квадро» на замовлення прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя, межі земельної ділянки ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» - 1,9350га, а межі земельної ділянки по існуючій огорожі 2,3625га.

17.10.2011р. директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» був виданий відповідний припис за № 00089/89 про усунення в місячний термін виявлених порушень земельного законодавства, який отриманий представником останнього, про що свідчить відмітка у приписі.

Крім того, 17.10.2011р. відносно директора ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» було складено протокол про адміністративне правопорушення А№00049/49. За поясненнями директора відповідача, викладеними у вказаному протоколі, паркан встановлений на земельній ділянці, що виділений ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», для благоустрою. На вказаній ділянці посаджені газон та дерева, які не були знищені саме завдяки паркану.

Постановою про накладення адміністративного стягнення №2-02/49 від 17.10.2011р. директора відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00грн.

Вищевказані протокол та постанову представник відповідача отримав, про що свідчать підписи на зворотах зазначених документів.

За результатами проведеної перевірки спеціалістами Управління Держкомзему у м. Запоріжжя було складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, розмір якої склав 536,13грн.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначені штраф та шкоду було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується банківською випискою та квитанцією №13/О/53 від 24.10.2011р.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» №28/10-11 від 24.10.2011р. заступнику міського голови, у якому відповідач повідомляв про те, що після завершення будівництва спортивно-оздоровчого комплексу було встановлено, що площа і конфігурація земельної ділянки, яка фактично використовується після завершення будівництва, дещо змінена в порівнянні з площею і конфігурацією земельної ділянки, наведеною у план-схемі земельної ділянки при прийнятті рішення про передачу в оренду, договорі оренди та території благоустрою. Таким чином, на сьогодні мають місце розбіжності в межах земельної ділянки та її площі, вказаній у документації із землеустрою, рішенні міської ради про затвердження землевпорядної документації та передачі земельної ділянки в оренду, договорі оренди та фактичному землекористуванні. Враховуючи викладене, відповідач просив погодити товариству розробку технічної документації на проведення інвентаризації земельної ділянки, переданої в оренду, для уточнення меж земельної ділянки та її розмірів.

З огляду на наведене, посилаючись на самовільне зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, що зашкоджує соціально-економічним інтересам держави в особі Запорізької міської ради, прокурор звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як вже зазначалось вище, господарський суд Запорізької області за результатами нового розгляду справи у задоволенні позову відмовив.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія не може погодитись з таким висновком з наступних підстав.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі (стаття 124 вказаного Кодексу).

За приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Матеріалами справи (актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.10.2011р. №259, приписом №00089/89 від 17.10.2011р., протоколом про адміністративне правопорушення №00049/49 від 17.10.2011р., постановою про накладення адміністративного стягнення №2-02/49 від 17.10.2011р.) підтверджений факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 0,4275га шляхом розташування капітального паркану по вул. Луначарського, 15 у м. Запоріжжя.

Судова колегія вважає безпідставними посилання відповідача на неможливість оскарження акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства взагалі, оскільки він не є рішенням субєкта владних повноважень, та його не оскарження відповідачем у звязку з тим, що спірний акт не містить інформації про те, що саме ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» вчинило якісь незаконні дії, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Акти перевірки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Водночас, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства не є єдиним документом, на підставі якого судова колегія дійшла висновку про підтвердження факту самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки. В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем дій державного інспектора щодо порядку проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та складання акту №259 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.10.2011р., а також інших вищевказаних документів. Натомість матеріали справи містять докази повної сплати відповідачем адміністративного штрафу та розміру шкоди, заподіяних порушенням земельного законодавства у вигляді самовільного зайняття спірної земельної ділянки.

Посилання відповідача на невідповідність акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №259 від 17.10.2011р. вимогам чинного законодавства не можуть бути підставою для висновку про відсутність доказів самовільного зайняття ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» спірної земельної ділянки, оскільки інші наявні у справі докази припис, постанова, протокол, матеріали топографо-геодезичної зйомки, лист ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» №28/10-11 від 24.10.2011р., докази сплати відповідачем штрафу та розміру шкоди, пояснення директора відповідача у протоколі від 17.10.2011р. не тільки не спростовують, а підтверджують викладені в позовній заяві обставини. Висновки відповідача про відсутність необхідності будувати вказаний паркан, не зясування, чи є спірний паркан капітальним, коли його було побудовано, не можуть бути прийнято судовою колегією до уваги, оскільки відповідач у встановленому законом порядку не довів відсутності своєї вини у вчиненні правопорушення, як не довів і факту вчинення відповідного правопорушення іншою особою.

Щодо посилань відповідача на наявність права власності на обєкти нерухомості, що знаходяться за адресами: м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 15-Г та 15, оформленого за різними юридичними і фізичними особами, а не тільки за позивачем, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічні положення містять ст. 377 ЦК України, п. е) ч.1 ст. 141 ЗК України.

Зідно п.п. 2.12, 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. (зі змінами і доповненнями) «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», відповідно до частини другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я шляхом укладення договору оренди.

З огляду на приписи статті 182, частини другої статті 331, статті 657 ЦК України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

У разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку. З виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Таким чином, з переходом права власності на нерухоме майно, вказані позивачем юридичні та фізичні особи отримали право на оформлення за собою права користування відповідними земельними ділянками, проте докази вчинення ними відповідних дій для такого переоформлення в матеріалах справи відсутні. Натомість, за матеріалами справи, єдиним землекористувачем земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 15, є відповідач - ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», відносно якого і було складено вищевказаний пакет документів стосовно самовільного зайняття спірної земельної ділянки.

Обставини зведення відповідачем або іншою особою на замовлення відповідача відповідного паркану не стосуються предмету даного позову, а факт використання відповідачем спірної земельної ділянки підтверджено поясненням директора останнього у протоколі від 17.10.2011р.: «паркан встановлений на земельній ділянці, що виділений ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», для благоустрою. На вказаній ділянці посаджені газон та дерева, які не були знищені саме завдяки паркану».

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів наявності у відповідача відповідних правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, судова колегія вважає доведеним факт самовільного зайняття ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» спірної земельної ділянки на землях житлової Запорізької міської ради.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За таких обставин, оскільки матеріалами справи доведений факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, судова колегія вважає позовні вимоги прокуратури про зобовязання ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,4275га, вартістю 952213,50грн. по вул. Луначарського, 15, та повернути її за належністю Запорізькій міській раді, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Натомість, висновок суду першої інстанції про відсутність відповідних доказів в обґрунтування обставин, викладених в позові, що стало підставою для відмови в його задоволенні, необґрунтованим та таким, що спростовується матеріалами справи.

При цьому, апеляційний господарський суд погоджується із твердженням господарського суду про те, що питання про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, в даній справі не вирішується, у звязку з чим нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,4275га не впливає на вирішення даного спору.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що всупереч вимогам ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Запорізької області від 29.10.2012р. у справі №5009/777/12 не ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Твердження відповідача у судовому засіданні 14.01.2013р. про фальсифікацію відповідними органами документів стосовно самовільного зайняття спірної земельної ділянки не стосуються предмету даного спору і за умови наявності порушеного права відповідача можуть бути предметом іншого судового провадження.

Судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги згідно ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 49, ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст. 104, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокурора Комунарського району міста Запоріжжя, на рішення господарського суду Запорізької області від 29.10.2012р. (повний текст від 05.11.2012р.) у справі №5009/777/12 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.10.2012р. (повний текст від 05.11.2012р.) у справі №5009/777/12 скасувати.

Позовні вимоги Прокурора Комунарського району міста Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», м. Запоріжжя, про зобовязання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,4275га вартістю 952 213,50грн. по вул. Луначарського, 15, та повернути її за належністю Запорізькій міській раді задовольнити.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», м. Запоріжжя, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,4254га, вартістю 952213,50грн. по вул. Луначарського 15, шляхом знесення капітального паркану в місячний термін з дня набрання чинності постановою, та повернути її за належністю Запорізькій міській раді.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий комплекс яхт-клуб Корсар», м. Запоріжжя, на користь державного бюджету 1609,50грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_4

Надруковано примірників-7

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

2-прокуратурі

1-господарському суду

1-ДАГС