ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" травня 2013 р.Справа № 9/35/5022-834/2011(14/56-1107)
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

Суддя Гевко В.Л.

Розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" №01/2659 від 24.04.2013р. (вх. №8609 від 25.04.2013 року) про розстрочку виконання рішення від 25 серпня 2011р. у справі:

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м.Київ 35,04116

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль,46006

про стягнення інфляційних втрат.

За участю представників сторін:

заявника (відповідача у справі): ОСОБА_2, довіреність № 01/13 від 03.01.13 р.

позивача: не з'явився.

В провадженні господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №9/35/5022-834/2011(14/56-1107) за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м.Київ 35 до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль про стягнення інфляційних втрат.

25.08.2011р. господарським судом прийнято рішення №9/35/5022-834/2011(14/56-1107), яким позов задоволено частково та стягнуто з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль (ідент. код 03353503) в користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м.Київ, (ідент код 31301827) - 1 693 819 грн. 52 коп. - інфляційних втрат, 86 грн. 70 коп. державного мита та 0 грн. 80 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення решти інфляційних втрат у позові відмовлено.

На виконання даного рішення 16.09.2011 року господарським судом Тернопільської області видано відповідний наказ.

25 квітня 2013 року до господарського суду Тернопільської області надійшла заява №01/2659 від 24.04.2013р. (вх. №8609 від 25.04.2013 року) Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про розстрочку виконання рішення від 25 серпня 2011р.

Ухвалою господарського суду від 29.04.2013 р. прийнято до розгляду заяву №01/2659 від 24.04.2013р. та її розгляд призначено на 13.05.2013р. о 15:20 год. У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд заяви відкладався на 23.05.2013р. на 11 год. 00 хв. та 28.05.2013р. на 12 год. 30 хв.

Відповідно до ст. 121 ГПК України строк розгляду заяви про розстрочку виконання рішення у справі № 9/35/5022-834/2011(14/56-1107) встановлено по 13.05.2013р. За клопотанням представників сторін від 13.05.2013р., у звязку із закінченням терміну розгляду справи, суд, у відповідності до ст. 69 ГПК України, ухвалою від 13.05.2013р. строк вирішення спору продовжив на п'ятнадцять днів по 28.05.2013р.

Повноважний представник заявника (відповідача у справі) у судове засідання з'явився подану заяву підтримав додаткових доказів на її обґрунтування суду не подав.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ст. 77, 121 ГПК України. Разом з цим, представник позивача у попередніх судових засіданнях та згідно поданого письмового заперечення №31/10-2172 від 08.05.2013р. (вх. №9188 від 13.05.2013р.) проти розстрочення рішення суду заперечив та просить відмовити в задоволенні заяви ПАТ Тернопільгаз.

Розглянувши матеріали справи, заяву публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" №01/2659 від 24.04.2013р. (вх. №8609 від 25.04.2013 року) про розстрочку виконання рішення від 25 серпня 2011р., суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає. При цьому суд керувався наступним.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про виконавче провадження.

Із змісту ч. 1,2,3 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування, сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви п. 7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Також, слід зазначити, що ГПК України не містить вимог до змісту заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання. Проте зі змісту коментованої статті 121 ГПК України вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення; зазначення того, що просить заявник - розстрочити чи відстрочити виконання рішення, яким чином змінити спосіб і порядок виконання рішення; вказівку, в разі необхідності, про надіслання ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання установі банку або державному виконавцю. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Як вбачається із поданої заяви про надання розстрочки, заявник в її обґрунтування зазначає про важке фінансове становище, яке склалось у публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" у 2013р., проте, як на доказ посилається на звіт про фінансові результати публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" за 2011р. Одночасно, на неодноразову вимогу суду заявником не подано суду належних доказів, які б підтверджували важке фінансове становище заявника, що склалось у 2013р. в т.ч. наприклад, звіт про фінансові результати за 1-й квартал 2013р.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, обставини вказані в заяві публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" №01/2659 від 24.04.2013р. (вх. №8609 від 25.04.2013 року) про розстрочку виконання рішення від 25 серпня 2011р., суд не розглядає, як достатньо обґрунтовані поданими заявником доказами, для надання розстрочки виконання рішення в порядку статті 121 ГПК України.

Одночасно, суд має за необхідне зазначити, що із аналізу змісту статті 121 ГПК України відмова у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення не позбавляє заявника після усунення обставин, які стали підставою для відмови у задоволенні заяви звернутись з іншою заявою до суду повторно в порядку статті 121 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77,86,121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" №01/2659 від 24.04.2013р. (вх. №8609 від 25.04.2013 року) про розстрочку виконання рішення від 25 серпня 2011р., відмовити.

Суддя В.Л. Гевко