ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.13 р. Справа № 5006/6/169/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Подколзіної Л.Д., при секретарі судового засідання Бевз Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

розглянув матеріали справи за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, смт.Мирне Донецької області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Волноваський комбінат хлібопродуктів», м. Волноваха Донецької області

про стягнення 17 362 грн.

за участю уповноважених сторін:

від позивача ОСОБА_1 особисто

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 смт.Мирне Донецької області звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Волноваський комбінат хлібопродуктів», м.Волноваха Донецької області суми боргу у розмірі 16 881 грн. та 3% річних у розмірі 481 грн. (Усього 17 362 грн.)

На підтвердження своїх вимог позивачем представлено копії накладних №01/09-09 від 01.09.2009р., №27/08-09 від 27.08.2009р., №13/02-09 від 13.02.2009р., №19/08-09 від 19.08.2009р., №3/03 від 03.03.2009р., №5/03 від 05.03.2009р., №23/03 від 23.03.2009р., №09/04-09 від 09.04.2009р., №25/06 від 25.06.2009р., №1 від 08.07.2009р., №2 від 23.07.2009р., №3 від 30.07.2009р., №4 від 03.08.2009р., №14/08-09 від 14.08.2009р., копії довіреностей №48 від 13.02.2009р.,№300 від 03.08.2009р., №79 від 03.03.2009р., банківські виписки, копії рахунків-фактури №24/10.2012 від 24.10.2012р., №06/12-11 від 06.12.2011р., №13/02-09 від 13.02.2009р., №25/06 від 25.06.2009р., №1 від 08.07.2009р., №2 від 23.07.2009р., №3 від 30.07.2009р., №1/08 від 14.08.2009р., №2/08 від 19.08.2009р., копії вимог від 24.10.2012р., від 06.12.2011р., акт звірки взаємних розрахунків.

01 лютого 2013р. через канцелярію суду від позивача надійшла записка-пояснення від 31.01.2013р. в яких пояснив, що відповідачем залишились не сплачені накладні №01/09-09 від 01.09.2009р., №27/08-09 від 27.08.2009р.

Слухання справи відкладалось, у зв»язку з неявкою відповідача у засідання суду.

Відповідач у судове засідання без пояснення причин не зявився, своєї позиції по суті заявлених вимог до відома суду не довів, відзиву та доказів сплати стягуваних сум або припинення відповідних грошових зобовязань у інший спосіб не надав, хоча повідомлявся про судовий розгляд належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою місцезнаходження.

Обізнаність Відповідача про судовий розгляд підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання ухвали суду.

У судовому засіданні 20.02.2013р. представник Позивача підтримав позовні вимоги, наполягаючи на вирішенні спору незалежно від відсутності Відповідача та вказуючи про відсутність будь-яких додаткових доказів на їх підтвердження.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка без пояснення причин представника належним чином повідомленого Відповідача та ненадання ним певних доказів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу не перешкоджає вирішенню спору та не може вважатися підставою для відкладання розгляду справи.

Дійсно, судом було надано достатньо часу для формування і доведення до відома суду позиції по суті розглядуваного спору з підтверджуючими доказами (у разі наявності), а встановлення правової визначеності довкола заявлених вимог не може перебувати у залежності від бажання сторони здійснювати свої процесуальні права.

Вислухавши у судовому засіданні представника Позивача та дослідивши матеріали справи і оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

в с т а н о в и в :

між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 смт.Мирне Донецької області та Відкритим акціонерним товариством «Волноваський комбінат хлібопродуктів», м.Волноваха Донецької області була досягнута усна домовленість, відповідно якої позивачем поставлений на адресу Відкритого акціонерного товариства «Волноваський комбінат хлібопродуктів», м.Волноваха Донецької області товар, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити його вартість.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Таким чином, суд вважає, що зобовязання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обовязки, оскільки фактично укладений між ними правочин, який за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. До вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Згідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Господарським судом встановлено, що по накладним №01/09-09 від 01.09.2009р., №27/08-09 від 27.08.2009р. позивач передав, а повноважна особа відповідача отримала товар на загальну суму 42 588грн.

З представлених накладних вбачається, що вони підписані обома сторонами, скріплені печатками без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про товар, а також містять відомості про фактичне отримання товару. Тобто, за своїми ознаками такі накладні є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірного товару.

За розрахунком позивача борг відповідача перед ним складає 16 881 грн.

25 жовтня 2012р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 24.10.2012р. про стягнення заборгованості у сумі 16 881грн.

Вдруге, 9 грудня 2011р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 06.12.2011р. про стягнення вищевказаної заборгованості

За період з 01.02.2009р.-31.12.2009р. відповідач підтвердив наявність боргу у сумі 16 881 грн. перед позивачем, про що свідчить підписаний та скріплений печатками сторін акт звірки розрахунків.

На підставі зазначеного Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Волноваський комбінат хлібопродуктів», м.Волноваха Донецької області про стягнення заборгованості у сумі 16 881 грн.

Згідно з частиною 1 статті 692 цього Кодексу покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору поставки, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

В силу наведених вище положень законодавства прийняття відповідачем товару від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов'язання оплатити вказаний товар відповідно до змісту товаросупровідних документів на неї.

Згідно з накладними товар одержано відповідачем 27.08.2009р., 01.09.2009р. відтак, з наступного дня одержання товару у відповідача виник обов'язок оплатити цей товар, а у позивача відповідно вимагати оплати.

Відповідач не скористався наданим йому правом передбаченим ст.267 Цивільного кодексу України, з заявою про застосування строку позовної давності не звертався до суду.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що у позивача настало право вимоги від відповідача сплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 16 881 грн. на підставі накладних з урахуванням вимог ст.692 ЦК України.

Будь-яких належних документів у підтвердження відсутності боргу відповідачем надано не було, таким чином вимоги позивача про стягнення боргу у сумі 16 881 грн. є доведеними, обґрунтованими матеріалами справи, а також такими, що підлягають задоволенню.

Матеріалами справи доведено, що строки виконання грошового зобовязання відповідачем порушені, так як до предявлення позивачем позову щодо стягнення 3% річних фактично залишилось невиконаним грошове зобовязання відповідача перед кредитором.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобовязання в не залежності від наявності вини в його діях.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобовязання.

Відповідно вказаної статті закону відповідачу нараховані 3% річних за період з 21.12.2011р.-01.12.2012р. у розмірі 481 грн. Розглянувши представлений у матеріали справи розрахунок судом встановлено, що він арифметично не вірний.

Згідно арифметичного підрахунку вимог щодо 3% річних здійсненого судом, встановлено, що розмір 3% річних за період з 21.12.2011р.-31.12.2011р. відносно заборгованості у сумі 16 881 грн. складає 15,26= 16881х3х11/365/100; за період з 01.01.2012р.-01.12.2012р. відносно заборгованості у сумі 16 881 грн. складає 463,53= 16881х3х335/366/100.

За таких обставин, господарський суд позовні вимоги в частині стягнення 3% річних задовольняє частково та стягує з відповідача 3% річних у сумі 478,79 грн.

Згідно ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно: в частині задоволених позовних вимог на відповідача, в частині відмови на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. ст.ст. 509, 625, 692 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 смт.Мирне Донецької області до Відкритого акціонерного товариства «Волноваський комбінат хлібопродуктів», м.Волноваха Донецької області про стягнення 17 362 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Волноваський комбінат хлібопродуктів», м.Волноваха Донецької області на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 смт.Мирне Донецької області суму боргу у розмірі 16 881 грн., 3% річних у розмірі 478,79 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 609,29 грн.

В решті частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 20.02.2013р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.02.2013р.

Суддя Подколзіна Л.Д.