донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

12.02.2013 р. справа №5009/4134/12

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_4 довіреність №1030 від 12.09.2011р.
від відповідача: ОСОБА_5 довіреність від 29.11.2012р.; ОСОБА_6 особисто за паспортом.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коммунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради, м. Бердянськ
на рішення господарського суду Запорізької області
від07.12.2012р. (повний текст підписано 18.12.2012р.)
у справі№5009/4134/12 (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовомКомунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради, м. Бердянськ
до відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_6, м. Бердянськ
простягнення 11 483грн.23коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2012р. у справі №5009/4134/12 у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради, м. Бердянськ до Фізичної особи підприємця ОСОБА_6, м. Бердянськ про стягнення 11 483грн.23коп. відмовлено у повному обсязі.

Комунальним підприємством Бердянськводоканал Бердянської міської ради, м. Бердянськ подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового рішення у звязку з тим, що наведене рішення є незаконним та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає хибним висновок суду про необґрунтованість позовних вимог.

Позивач наполягає на задоволенні апеляційної скарги та просить рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Представники відповідача проти скарги заперечують та просять рішення суду залишити без змін, у задоволенні скарги відмовити, про що зазначили у наданому відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Комунальне підприємство Бердянськводоканал Бердянської міської ради, м. Бердянськ звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, м. Бердянськ про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 11 090грн.04коп., пені в сумі 327грн.65коп. та 3% річних в сумі 65грн.54коп.

Позовні вимоги до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, м. Бердянськ обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №212 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 24.11.2011р., у звязку з чим відповідач повинен сплатити борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 11 090грн.04коп. На вказану заборгованість позивачем нарахована пеня та 3% річних. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст.525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, пунктами 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 24.11.2011р. між Комунальним підприємством Бердянськводоканал Бердянської міської ради (надалі виконавець) та ОСОБА_6 (надалі - абонент) укладений договір №212 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до п.1.1 якого виконавець бере на себе зобовязання забезпечувати обєкти абонента питною водою, яка відповідає державним санітарним нормам та правилам, згідно з Графіком водопостачання в обємі встановленого ліміту, а також приймати від нього стічні води в обємі встановленого ліміту та в межах встановлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах.

Абонент бере на себе зобовязання своєчасно і в повному обсязі оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, виконувати усі приписи виконавця, направлені на поліпшення якості обліку наданих послуг, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, а також виконувати інші умови цього договору та нормативних актів стосовно водопостачання та водовідведення (п.1.2 договору).

Згідно п.1.3 договору споживання питної води із міської централізованої мережі і скидання стічних вод в міську централізовану мережу допускається лише на основі договору між виконавцем та абонентом.

Обєми постачання питної води і приймання стічних вод у міську мережу каналізації визначені та погоджені сторонами в пункті 1.4 договору.

Пунктом 1.7 договору сторони погодили, що абонент повинен мати необхідні прилади обліку для розрахунків з виконавцем за відпущену їм воду і прийняті стічні води.

Відповідно до п.2.1 договору передбачено, що подача води абоненту здійснюється виконавцем шляхом транспортування її через свої водопровідні мережі до мереж абонента. Межа розподілу водопровідних мереж визначається у схемі розділу балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж, яка є додатком до договору.

Згідно п.2.4. п.2.5 договору абонент повинен мати водолічильник, який повинен бути повірений у встановленому порядку.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що абонент відповідає за цілісність та збереження водолічильників, пломб і зєднань водолічильника, запірної арматури, монометра та іншого обладнання водомірного вузла незалежно від місця його знаходження.

Відповідно до вимог пункту 2.12 договору кількість води, використаної абонентом визначається за показниками повірених водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані та зареєстровані у виконавця. У разі відсутності водолічильника або у разі прострочення державної повірки водолічильника, виконавець робить нарахування води згідно з нормами водоспоживання або у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м. сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу. Спосіб нарахування визначається виконавцем самостійно.

Згідно із пунктом 4.2 договору тариф на послуги централізованого водопостачання і водовідведення, що надаються виконавцем встановлюється відповідно до чинного законодавства та є обовязковим для обох сторін із моменту введення його в дію. У разі зміни тарифів абонент сплачує послуги за новими тарифами без внесення будьяких змін та доповнень до договору. Про зміну тарифів виконавець сповіщає абонента листом чи телефонограмою.

Обєми поданої води та обєми прийнятих стоків щомісяця встановлюються підписаним сторонами договору актом. На підставі акту абоненту виставляється рахунок за надані йому послуги. Рахунок надається уповноваженій особі абонента за місцезнаходженням виконавця в період з 01 по 03 число місяця, наступного за звітним. Абонент протягом десяти календарних днів з початку звітного періоду сплачує виконавцю суму у розмірі 50% від фактично отриманих в попередньому місяці послуг. Остаточний розрахунок за отримані послуги абонент здійснює протягом пяти банківських днів із моменту отримання рахунку (п.4.4 договору).

Відповідно до п.7.1 договору, цей договір укладений строком до 31 грудня 2012р., вступає в силу після його підписання і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору не поступає заява однієї із сторін про відмову від даного договору або його перегляду.

Оскільки сторонами не надано доказів припинення дії цього договору, суд дійшов висновку, що договір згідно п.7.1 пролонгований на такий самий термін та на тих самих умовах і був чинним на період спірних правовідносин.

Вказаний договір підписаний уповноваженим представником виконавця, особисто фізичною особою - ОСОБА_6 та скріплений печаткою виконавця послуг.

При цьому, в наданому до матеріалів справи договору №212 від 24.11.2011р. про надання послуг з водопостачання та водовідведення зазначено, що абонентом є фізична особа ОСОБА_6.

Однак, колегія суддів вважає, що відповідачем по справі є Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 та саме з Фізичною особою-підприємцем укладено договір, оскільки:

По-перше, згідно запису державного реєстратора ОСОБА_6 був зареєстрований Бердянським міським виконавчим комітетом як підприємець 22.02.1995р. Крім того, 09.01.2013р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців включені відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним.

По-друге, з матеріалів справи вбачається, що об`єктом водопостачання та водовідведення є спортивно-оздоровчий комплекс, а згідно з п.4.1 договору нарахування плати за надані послуги здійснюються за тарифом для суб`єктів господарювання. Тобто, діяльність ОСОБА_6, пов`язана із утриманням спортивно-оздоровчого комплексу, є підприємницькою.

Додатком №1 до договору сторони узгодили розрахунок водоспоживання та водовідведення по спортивно-оздоровчому комплексу ОСОБА_6

Додатковою угодою від 18.06.2012р. до договору, сторони домовились про доповнення пункту 1 предмет договору підпунктом 1.11 в наступній редакції: - вид засобу обліку водомір ; - тип засобу обліку води ИВ 15; - заводський номер 003879; - перше показання 00047; - місце встановлення на скло водоміру. Магнітний індикатор: - дата встановлення 18.06.2012р.; - номер індикатору 00081563.

Згідно вказаної додаткової угоди сторони домовились про доповнення договору підпунктом 2.17.17 п.2 Централізоване водопостачання наступного змісту: у разі пошкодження абонентом установленого виконавцем магнітного індикатору шляхом застосування спеціальних магнітів або будьяких інших існуючих засобів чи механізмів, що негативно впливають на достовірність показників спожитої води та вводять виконавця в оману, абонент відшкодовує виконавцю вартість води, що розрахована згідно пункту 3.3 та пункту 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань ЖКГ України №190 від 27.06.2008р..

Згідно акту на встановлення магнітного індикатору від 18.06.2012р., на водомір марки КВ -15 № 003879 встановлений індикатор магнітного поля №00081563, показники водоміру на момент встановлення індикатору становлять 00047. Пломби на водомірному вузлі не порушені.

Як встановлено господарським судом, згідно акту огляду індикатора магнітного поля від 11.07.2012р., який належить обєкту: ПП ОСОБА_6, оздоровчий комплекс за адресою: вулиця Чубаря, 9, м. Бердянськ (акт про встановлення магнітного індикатора за адресою: вулиця Чубаря, 9/7, м. Бердянськ) при перевірці встановлено, що показник магнітного поля ПМП-01 світиться червоним .

В акті від 11.07.2012р. зазначається, що водоспоживання за вказаною адресою вважається безобліковим, а витрати води розраховуються згідно пунктів 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України №190 від 27.06.2008р. … за пропускною здатністю труби вводу за період не більше одного місяцю з моменту встановлення магнітного індикатора (останньої перевірки) до моменту виявлення самовільних дій.

Позивачем в акті огляду індикатора магнітного поля від 11.07.2012р. здійснений наступний розрахунок витрат води при діаметрі труби вводу 15 мм, 1,26 куб.м./годину * 24 години * 19 днів = 575 куб. м. * 18,73 грн. = 10 769,75грн.

Відповідачу приписано у термін до 13.07.2012р. оплатити вказану суму, замінити водомір на новий у термін до 13.07.2012р.

26.07.2012р. позивачем складений акт огляду водоспоживання та водовідведення за адресою вулиця Чубаря, м. Бердянськ - обєкту, що належить ОСОБА_6, оздоровчий комплекс, в результаті якого встановлено, що показники на розмагніченому лічильнику води становлять 00279 куб.м., нарахування будуть здійснюватися згідно акту огляду магнітного поля водоміру від 11.07.2012р.

Актом від 23.08.2012р. зафіксовано, що на протязі місяця за період з 11.07.2012р. по 23.08.2012р. КП Бердянськводоканал відпустив води всього 180,57 куб.м., а саме: - з 11.07.2012р. по 23.07.2012р. 50,39 куб.м.; - з 23.07.2012р. по 23.08.2012р. 130,18 куб.м.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача були виставлені рахунки за спожиту воду та прийняті стоки за період з липня 2012р. по вересень 2012р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Дані за спожиту воду та прийняті стоки за липень 2012р. ґрунтуються на висновках, викладених КП Бердянськводоканал в акті про огляд індикатора магнітного поля від 11.07.2012р., за якими водоспоживання за адресою: м. Бердянськ, вулиця Чубаря, 9 вважається безобліковим, а витрати води розраховуються згідно пунктів 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого коммунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України №190 від 27.06.2008р.

Вказаними Правилами передбачено, що водопровідним вводом є трубопровід від розподільчої (внутрішньо квартальної або вуличної) мережі до зовнішньої стіни будинку або межі території обєкта з колодязем і запірною арматурою у місці приєднання до водопровідної мережі.

Вузол обліку - комплект засобів вимірювальної техніки, занесених до Державного реєстру вимірювальної техніки, що призначені для вимірювання і реєстрації результатів вимірювання та обладнання для влаштування вузла відповідно до вимог нормативних документів.

За приписом п.3.1., п.3.2. Правил №190 від 27.06.2008р. передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Відповідно до п.3.3., п.3.4. Правил №190 від 27.06.2008р. у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

За розрахунком позивача за 19 днів безоблікового водокористування відповідачем спожито 575 куб. м. води, при цьому в рахунку на оплату №44467 від 31 липня 2012р. виконавець вказує, що зазначений об'єм було спожито абонентом за липень 2012р. із застосуванням тарифу на воду 9,160грн. та тарифу на стоки 6,450грн. Вказані обставини стали підставою звернення КП «Бердянськводоканал» до суду із відповідними позовними вимогами.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що нарахована позивачем сума основного боргу, яка виникла на думку останнього з 18.06.2012р. по 11.07.2012р. під час необлікованого використання послуги по водопостачанню та водовідведенню є необґрунтованою.

Наразі, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з правильністю висновків місцевого господарського суду щодо неспроможності наданих позивачем доказів, необґрунтованості позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні у повному обсязі, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правовідносини сторін у даній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України Про питну воду та питне водопостачання, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190.

За приписами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 затверджені Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за №936/15627) (далі Правила).

Вказані Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем (ч.2 ст.19 Закону).

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (ч.3 ст.19 Закону).

Розділом 5 Правил передбачено, що облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. Вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Пунктом 5.4 Правил передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність, а також інших нормативноправових актів, які регулюють цю сферу діяльності.

Засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води (п.5.10. Правил).

Відповідно до п.5.14. Правил усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повір очного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повір очного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією.

Пунктом 5.17 Правил передбачено, що у разі порушення цілісності пломб на засобах обліку, а також на їх зєднувальних частинах, накладених представником виробника, виявлення фактів штучного впливу на роботу засобів обліку виробник має право вимагати від споживача проведення позачергової їх повірки до закінчення встановленого для них міжповірочного інтервалу з метою контролю правильності їх показів. У таких випадках позачергова повірка засобів обліку виконується за рахунок споживача.

Відповідно до пункту 5.18 Правил споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях зєднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будьякі заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Пунктом 5.23 Правил передбачено, що розрахунки за використану воду згідно з показами засобів обліку здійснюються з моменту опломбування їх зєднувальних частин до вузла обліку представником виробника.

Згідно Додаткової угоди від 18.06.2012р. та ОСОБА_4 про встановлення магнітного індикатора від 18.06.2012р. працівниками виконавця за адресою м. Бердянськ, вулиця Чубаря, 9/7 був встановлений індикатор магнітного поля №00081563 (показання водоміру на момент встановлення індикатора становили 00047).

Посилаючись на пункт 5.18 Правил, виконавець попередив абонента про відповідальність за цілісність та збереження засобів обліку, пломб, запчастин опломбування, а також іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розміщення, які встановлені органами Державного стандарту або виробником.

Наразі, жодним нормативним документом, який регулює відносини, що виникають в результаті користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, а також визначають правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, зокрема, Законами України Про питну воду та питне водопостачання, Про житловокомунальні послуги, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, не передбачена обовязковість встановлення на водомірі як засобу обліку відпущеної питної води та прийнятих стоків індикатору магнітного поля.

Як передбачено Правилами №190 від 27.06.2008р. облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Відповідачем до матеріалів наданий лист Державного підприємства Запорізький наукововиробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (ДП Запоріжжястандартметрологія), яким повідомлено, що відповідно до статті 41 Закону України Про питну воду та питне водопостачання облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Вказана магнітна пломба та прибор відмірювання магнітного поля в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки не значаться. Згідно з Законом України Про метрологію та метрологічну діяльність та ДСТУ 2708 всі вимірювання які здійснюються в сфері метрологічного контролю повинні виконуватись у відповідності до методик погоджених центральним органом виконавчої влади в сфері метрології. Відносини між постачальником та споживачем відносяться до сфери метрологічного контролю (стаття 20 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність).

Також, відповідачем наданий Протокол №173 від 16.11.2012р. досліджень електромагнітного поля за адресою вулиця Чубаря, 9/7 (засоби вимірювальної техніки НФМ-1 № 0618, відомості про повірку - №26-01/1158 від 14.06.2012р.), за результатами яких встановлено, що джерелом випромінювання є щитова з напругою 380 вольт частотою 50 герц.

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення вимагають забезпечення обліку відпущеної питної води та прийнятих стоків виробником і споживачами саме засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Посилання позивача на те, що вказівник магнітного поля ПМП-01 пройшов державну метрологічну атестацію колегією суддів не приймаються, оскільки ані додатковою угодою від 18.06.2012р., ані ОСОБА_4 на встановлення магнітного індикатора від 18.06.2012р. не визначено якого типу магнітний індикатор був встановлений на водомірі (ИВ -15, заводський номер 003879, згідно вказаних документів номер індикатору - 00081563). Крім того, сертифікат відповідності №UA 1.007.0083173-12 з терміном дії з 29 травня 2012р. до 27 травня 2013р. свідчить, що індикатори дії впливу постійного магнітного поля відповідають вимогам ТУ У 33.2 2 та виробляються серійно з 28.05.2012р. до 27.05.2013р. Однак, вказаний сертифікат документально не підтверджує факту внесення магнітного індикатора №00081563 до Державного реєстру або проведення щодо вказаного засобу метрологічної атестації.

В Додатковій угоді від 18.06.2012р. йдеться про застосування пунктів 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення у разі пошкодження абонентом встановленого виконавцем магнітного індикатору шляхом застосування спеціальних магнітів або будь яких інших існуючих засобів чи механізмів, що негативно впливають на достовірність показників спожитої води та вводять виконавця в оману.

Одночасно, як зазначено вище, пунктом 5.17 Правил передбачено, що у разі порушення цілісності пломб на засобах обліку, а також на їх зєднувальних частинах, накладених представником виробника, виявлення фактів штучного впливу на роботу засобів обліку виробник має право вимагати від споживача проведення позачергової їх повірки до закінчення встановленого для них міжповірочного інтервалу з метою контролю правильності їх показів. У таких випадках позачергова повірка засобів обліку виконується за рахунок споживача.

Втім, позивачем не надано доказів того, що останнім було ініційовано проведення позачергової повірки засобів обліку, як то передбачено п.5.17. Правил (зворотнього судом не встановлено).

При цьому, позивач посилається на те, що відповідно до ОСОБА_4 огляду індикатора магнітного поля від 11.07.2012р. встановлено, що вказівник магнітного поля ПМП-01 світиться червоним кольором.

Як вказувалось вище, пункти 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України встановлюють порядок розрахунків за відпущену питну воду та приймання стічних вод у разі безоблікового водокористування, зокрема, водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Проте, ані актом огляду від 11.07.2012р., ані актом огляду водоспоживання та водовідведення від 26.07.2012р. факт самовільного приєднання абонента (відповідача) до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільне користування ними не встановлений, а тому застосування відповідальності (пункт 3.4 Правил) у вигляді розрахунку витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу відносно відповідача по справі є безпідставним.

За таких обставин, оскільки суду не надано належних документальних доказів пошкодження абонентом встановленого водоміру та магнітного індикатора, самовільного приєднання абонента (відповідача) до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільне користування ними, суд першої інстанції дійшов вірного висноку щодо відсутності достатніх правових підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої пунктом 3.4 Правил.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивачем документально не доведено факт споживання відповідачем у липні 2012р. води у обсязі 575,00 куб.м.

Таким чином, доводи позивача про самовільне користування відповідачем системою централізованого комунального водопостачання спростовуються матеріалами справи, а тому місцевим судом правомірно не прийняті до уваги, оскільки судом встановлено, що користування відповідачем водою не є безобліковим у розумінні п.3.2. Правил, тому, застосування позивачем положень п.3.2., п.3.3., п.3.5. Правил при розрахунку вартості послуг є безпідставним.

На ряду з зазначеним, позивач заявляв про стягнення з відповідача пені в сумі 327грн.65коп. та 3% річних в сумі 65грн.54коп. Однак, враховуючи недоведеність та безпідставність заявленої суми основного боргу, вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Одночасно, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо того, що спірний договір укладений з громадянином ОСОБА_6, а його діяльність не є підприємницькою, оскільки вищевикладеними висноками судової колегії такі твердження спростовані.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості посилань позивача та недоведеності позовних вимог, у звязку із чим судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у позивача порушення права або охоронюваного законом інтересу на подання даного позову.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що місцевим господарським судом в порядку ст.43 ГПК України всебічно, повно і обєктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм законодавства при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Рішення господарського суду Запорізької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 07.12.2012р. у справі №5009/4134/12 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін за наведеними в постанові мотивами, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Бердянськводоканал Бердянської міської ради, м. Бердянськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 07.12.2012р. у справі №5009/4134/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 12.02.2013р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписаний 15.02.2013р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3