ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11.06.2013р. Справа № 5006/8/9/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Гудковій К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м. Горлівка

про: визнання бездіяльності державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку незаконною та такою, що не відповідає Закону України «Про виконавче провадження»

стягувач: Публічне акціонерне товариство ДТЕК Донецькобленерго, м. Горлівка

до відповідача: Публічне акціонерне товариство „Шахта ім. О.Ф. Засядька, м. Донецьк

про: зобовязання виконати умови узгодженої мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 27.04.2012 р. по справі № 5006/8/9/2012

за участю представників

від стягувача: ОСОБА_1 за дов. № 345-13 «Д» від 22.01.2013р.

від боржника: ОСОБА_2 за дов. № 48/юр від 21.03.2013р.

від ВДВС: ОСОБА_3 за дов. № 1 від 16.01.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.04.2012р. у справі № 5006/8/9/2012 затверджено мирову угоду між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Донецькобленерго, м. Горлівка та Публічним акціонерним товариством „Шахта ім. О.Ф. Засядька, м. Донецьк, згідно якої боржник визнає свої зобовязання перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що залишились невиконаними за мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду від 24.06.2011р. по справі № 24/15 у розмірі 2 394 260,22 грн., з яких 3% річних 147 294,59 грн., індекс інфляції 2 221 229,63 грн., витрат по сплаті держмита 25 500,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн. Також боржник зобовязується виконати умови мирової угоди відповідно до затвердженого графіку.

07.05.2013р. до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» зі скаргою № 52юр-3240/13 від 30.04.2013р. про визнання бездіяльності державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку щодо не проведення дій з примусового виконання ухвали господарського суду Донецької області по справі № 5006/8/9/2012 від 27.04.2013р. незаконною та такою, що не відповідає Закону України «Про виконавче провадження».

Мотивуючи скаргу стягувач зазначив, що на підставі порушення боржником термінів виконання зобовязання по сплаті заборгованості, стягувач звернувся до відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції в м. Донецьку з заявою № 52 юр-3240/13 від 30.04.2013р. про примусове виконання рішення, у якій просив прийняти до виконання ухвалу Господарського суду про затвердження мирової угоди від 27.04.2012р. та винести постанову про відкриття виконавчого провадження, а також накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження. Постановою від 22.03.2013р. держвиконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 37154736, проте в порушення ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчою службою не було накладено арешт на майно та кошти боржника. Відповідні обставини слугували підставою для звернення стягувача до суду зі скаргою на дії держвиконавця.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 13.05.2013р. справу № 5006/8/9/2012 передано на розгляд судді Шиловій О.М.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Донецької області від 20.05.2013р., у звязку з виходом з відпустки, справу № 5006/8/9/2012 передано судді Величко Н.В.

У судовому засіданні, що відбулось 11.06.2013р. стягувач на задоволенні скарги наполягав, до канцелярії суду надав письмові пояснення б/н від 11.06.2013р.

Боржник підтримав доводи, викладені у відзиві на скаргу № 1/юр від 31.05.2013р. Проти задоволення скарги заперечував.

Відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку проти задоволення скарги заперечив.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 115 ГПК України унормовано, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В силу ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на момент розгляду скарги) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається, 21.03.2013р. до Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (далі за текстом - ВДВС) надійшла заява Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго № 52юр-1823/13 від 18.03.2013р. про відкриття виконавчого провадження за ухвалою Господарського суду про затвердження мирової угоди від 27.04.2012р. та накладення арешту на майно та кошти боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.03.2013р. державним виконавцем ВДВС прийнято постанову ВП № 37154736 про відкриття виконавчого провадження на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено боржнику строк для добровільного виконання до 29.03.2013р.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували точної дати отримання стягувачем постанови про відкриття виконавчого провадження № 37154736. У супровідному листі відділу виконавчої служби про надіслання відповідної постанови сторонам виконавчого провадження стоїть виправлена дата 22.03.2013р., проте суд не може прийняти це як доказ бо відповідна дата не підтверджується ані довідкою поштового звязку, ані повідомленням про вручення (вразі відправки заказною поштою), ані поштовим штемпелем на конверті чи іншим доказом, який би свідчив про відправку саме 22.03.2013р.

Стягувач у своїй скарзі № 52юр-1823/13 від 18.03.2013р. посилається на те, що саме 30.04.2013р. під час перегляду інформації про стан виконавчого провадження на сайті Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо про не накладення арешту на майно та кошти боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження, що саме і стало підставою для звернення підприємства 07.05.2013р. до господарського суду зі скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Державної виконавчої служби України незаконною та такою, що не відповідає Закону України «Про виконавче провадження». На підтвердження чого стягувач надав копію заяви про примусове виконання ухвали № 52юр-1823/13, копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 37154736 та витяг з ЄДРВП від 30.04.2013р.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів ані точної дати відправки постанови про відкриття виконавчого провадження № 37154736 сторонам, ані дати отримання цієї постанови, суд беручи до уваги, що саме 30.04.2013р. стягувачу стало відомо про порушення його прав, а 07.05.2013р. він звернувся зі скаргою до суду, про що свідчить штамп суду, то десятиденний строк для подання скарги стягувачем не пропущено.

У відповідності до ст.ст. 19, 22, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом і пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802 (далі по тексту - Інструкція).

Під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами (п.1.5 Інструкції).

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Пунктом 4.1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобовязаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. (ч.4 ст. 57 Закону). Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. (п. п.4.1.9, п.4.1.10 Інструкції).

За приписами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження № 37154736 про примусове виконання ухвали господарського суду про затвердження мирової угоди від 27.04.2012р. по справі № 5006/8/9/2012 приєднане, на підставі постанови держвиконавця від 29.03.2013р., до зведеного виконавчого провадження № 34072382 (а.с. 96).

Відповідно до ч. 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Отже, відповідно до цієї норми закону шестимісячний строк здійснення виконавчих дій з виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди від 27.04.2012р. по справі № 5006/8/9/2012 починає свій перебіг з моменту приєднання цього виконавчого провадження № 37154736 до зведеного виконавчого провадження № 34072382, тобто з 29.03.2013р. (дата винесення постанови про приєднання). Дана обставина свідчить, що строк передбачений для проведення виконавчих дій ще не минув. Чинне законодавство про виконавче провадження не передбачає конкретних строків для вчинення конкретних виконавчих дій, у тому числі для накладення арешту на грошові кошти та майно боржника.

Крім того, матеріали виконавчого провадження містять докази, які підтверджують той факт, що виконавчою службою вживається ряд заходів щодо примусового виконання ухвали господарського суду від 27.04.2012р. по справі № 5006/8/9/2012.

Так, в порядку ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» за зведеним виконавчим провадженням 02.06.2009р. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та внесено відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 113).

28.10.2009р. винесено ще одну постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру відчуження об'єктів рухомого майна (а.с. 108).

12.02.2013р. складено акт опису й арешту транспортних засобів у кількості 11 одиниць, що належать боржникові (а.с. 105). Станом на 21.05.2013 р. проведено оцінку транспортних засобів, які в майбутньому готуються до примусової реалізації.

Враховуючи ті обставини що строк передбачений для проведення виконавчих дій щодо примусового виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди від 27.04.2012р. по справі № 5006/8/9/2012р. ще не минув, а виконавцем вживаються всі необхідні заходи щодо належного його виконання, що в свою чергу підтверджується матеріалами виконавчого провадження, суд відхиляє скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» як безпідставну.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання бездіяльності державного виконавця Державної виконавчої служби України щодо не накладання арешту на майно та кошти боржника та не оголошення заборони на його відчудження відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» під час відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Донецької області № 5006/8/9/2012 від 27.04.2012р. незаконною та такою, що не відповідає Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Н.В. Величко

Надруковано 4 прим.:

1- у справу

2- стягувачу

3- боржнику

4- ВДВС