донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.04.2013 р. справа №29/75/2011(18/78)

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради, м. Краснодон Луганської області та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від21.01.2013р. (повний текст підписано 28.01.2013р.)
у справі№29/75/2011(18/78) (головуючий суддя Москаленко М.О., судді Мінська Т.М., Секірський А.В.)
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області
до Управління економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради, м. Краснодон Луганської області
про стягнення 163 087грн.20коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.01.2013р. у справі №29/75/2011(18/78) позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області до Управління економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради, м. Краснодон Луганської області про стягнення вартості поліпшення ремонту нежитлового приміщення в сумі 100 889грн.80коп. за договором оренди №13 від 02.01.2003р. та інфляційних нарахувань у розмірі 62 197грн.40коп. задоволені частково та з відповідача на користь позивача стягнуто витрати на поліпшення орендованого майна у розмірі 100 889грн.00коп. та судові витрати у розмірі 51грн.85коп. В іншій частині позову відмовлено.

Управлінням економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради, м. Краснодон Луганської області подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового рішення у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та у звязку з тим, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає, що згода орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень відсутня. Також, за твердженням скаржника, відшкодування орендарю коштів, витрачених на поліпшення орендованого майна, під час дії договору оренди не передбачене чинним законодавством.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 62 197грн.40коп. у звязку з невідповідністю висновків суду, викладених у цій частині рішення, обставинам справи та чинному законодавству.

Ухвалою від 19.02.2013р. апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області приєднано до апеляційного провадження по справі №29/75/2011(18/78).

Позивач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечує та просить рішення господарського суду залишити без змін в частині стягнення вартості поліпшень, а скаргу залишити без задоволення.

Відповідач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, поважних причин незявлення суду не повідомив. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. На адресу суду надіслав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечує та просить рішення господарського суду залишити без змін в частині відмови у стягненні інфляційних нарахувань, а скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про порушення провадження у даній справі сторони були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Управління економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради, м. Краснодон Луганської області про стягнення суми в розмірі 163 087грн.20коп.

Згідно зі ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 29.01.2011р. уточнив позовні вимоги та фактично просив стягнути з відповідача суму вартості поліпшення ремонту нежитлового приміщення в розмірі 100 889грн.80коп. за договором оренди №13 від 02.01.2003р. та інфляційних нарахувань у розмірі 62 197грн.40коп.

Судом першої інстанції розглянуто позовні вимоги з урахуванням вказаної заяви.

Позовні вимоги до Управління економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради, м. Краснодон обґрунтовані тим, що з 02.01.2003р. позивач перебував в орендних відносинах з КП Управління житлово - комунального господарства №1 на підставі договору оренди комунального майна №13 (з 09.07.2007р. з відповідачем). За твердженням позивача, орендодавець надав згоду на реконструкцію орендованого приміщення, при цьому вартість проведених позивачем робіт з реконструкції підлягає відшкодуванню позивачу згідно пункту 7.5 договору оренди в редакції від 09.07.2007р.

Ухвалою від 14.06.2011р. в порядку ст.41 ГПК України судом першої інстанції призначено комплексну судову експертизу, провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи. Ухвалою суду від 05.12.2012р. провадження у справі поновлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення вартості поліпшень, які неможливо відокремити від обєкту оренди на суму 100 889грн.80коп. суд першої інстанції виходив із висновків проведеної судової експертизи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 62 197грн.40коп. суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості вимог в цій частині.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 02.01.2003р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, м. Краснодон (Орендар) та КП Управління житлово-комунального господарства №1 (Орендодавець) укладений договір оренди комунального майна №13, відповідно до умов пункту 1.1 якого Орендодавець передав позивачу в оренду нежитлове приміщення, яке є власністю територіальної громади м. Краснодона, площею 314 кв. м, розташоване за адресою: м. Краснодон, пр. Молодої Гвардії, 3-А на 1-му поверсі. Майно передане в оренду з метою ефективного використання.

Вказане у пункті 1.1 договору оренди нежитлове приміщення Орендодавець передав Орендареві для розміщення підприємства громадського харчування (пункт 2.1 договору).

Відповідно до п.5.4 договору Орендар зобов'язаний своєчасно проводити капітальний та поточний ремонт орендованого приміщення.

Пунктом 11.5 договору передбачено, що вартість поліпшень орендованого майна, які неможливо відокремити від цього майна без спричинення йому шкоди, здійснені Орендарем в період дії договору оренди за рахунок власних коштів і за письмовим дозволом Орендодавця при наявності згоди власника (поліпшення, які не можуть бути відокремлені), підлягають відшкодуванню у випадку приватизації об'єкта оренди в порядку, визначеному діючим законодавством і договором купівлі-продажу. У випадку припинення чи розірвання цього договору до приватизації майна, що являється обєктом оренди за цим договором і в інших випадках, вартість поліпшень, які не підлягають відокремленню, компенсації не підлягають.

Договір укладено строком на 5 років - з 02.01.2003р. до 02.01.2008р., з подальшою пролонгацією до 03.01.2013р. на підставі норм чинного законодавства (що встановлено рішенням господарського суду Луганської області від 17.07.2009р. у справі №10/116пд, залишеному без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду).

Майно, що є предметом договору оренди, передане КП Управління житлово-комунального господарства №1 позивачу за Актом приймання-передачі від 02.01.2003р. В Акті приймання-передачі зазначено, що обєкт оренди підлягає ремонту.

02.03.2005р. позивач звернувся до Краснодонського міського голови з листом, в якому просив надати дозвіл на проведення капітального ремонту в їдальні №18 за адресою: м. Краснодон, пр. Молодої Гвардії, 3-А, з відповідними змінами згідно дефектного акту та дозволу архітектора.

Згідно Виписки з протоколу №1 виконавчого комітету Краснодонської міськради від 10.03.2005р. позивачеві надана попередня згода (за умови узгодження інженерних служб) на проведення капітального ремонту в їдальні №18 за адресою: м. Краснодон, пр. Молодої Гвардії, 3-А.

Рішенням виконавчого комітету Краснодонської міськради від 18.10.2005р. №439 позивачеві надано дозвіл на проведення проектних робіт з реконструкції орендованого нежитлового приміщення, позивача зобов'язано проектнокошторисну документацію виконати у відповідності з архітектурно планувальним завданням відділу містобудування та архітектури та узгодити у встановленому законом порядку, дозвіл на проведення будівельних робіт оформити у міській інспекції Держархбудконтролю.

12.12.2005р. міським органом містобудування та архітектури було затверджено архітектурно-планувальне завдання №33 на реконструкцію нежитлового приміщення за адресою: м. Краснодон, пр.Молодої Гвардії, 3-А.

21.09.2006р. узгоджена відповідними службами Краснодонської міськради і затверджена міським головою документація на капітальний ремонт їдальні №18: дефектний акт; зведений кошторисний розрахунок вартості капітального ремонту на загальну суму 433,651 тис. грн.; локальний кошторис 2-1-1 на загальну суму 404,765 тис. грн.; відомість ресурсів до локального кошторису 2-1-1 на капітальний ремонт; розрахунок загальновиробничих затрат до локального кошторису 2-1-1 на капітальний ремонт на загальну суму 20 971,00грн.

У вересні 2006 року позивачем та підрядником підписаний Акт приймання виконаних підрядних робіт на капітальний ремонт їдальні №18 на загальну суму 55 816грн.00коп., яку позивачем сплачено підрядчику 16.12.2006р., що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру.

Як встановлено господарським судом, 19.09.2007р. комісією за участю посадових осіб відповідача та позивача складений Акт обстеження комунального майна, розташованого за адресою: м. Краснодон, пр. Молодої Гвардії, 3-А. В цьому акті зазначено, зокрема, що на теперішній час проводиться капітальний ремонт приміщення. Приміщення не використовується за призначенням.

Договором від 09.07.2007р. про внесення змін до договору оренди комунального майна №13 від 02.01.2003р. було змінено Орендодавця - КП Управління житлово-комунального господарства №1, на Управління економіки та власності ВК Краснодонської міськради (відповідача у справі).

Крім того, вказаним договором від 09.07.2007р. розділ 1 договору доповнено пунктом 1.2: Балансоутримувачем майна є Комунальне підприємство ЖЕК №6 м. Краснодон, а також змінена редакція пункту 6.3 договору: Орендар (позивач) має право з письмового дозволу орендодавця, балансоутримувача і за згодою власника проводити реконструкцію та технічне переоснащення орендованого майна, яке обумовлює підвищення його вартості з наданням проектно-кошторисної документації. При цьому проектно-кошторисна документація і акт приймання виконаних робіт підлягають узгодженню з орендодавцем і власником.

Також договір доповнено пунктом 7.5 наступного змісту: Орендодавець зобовязаний відшкодувати орендарю вартість здійснених останнім невідємних поліпшень орендованого майна при наявності дозволу орендодавця на такі поліпшення, у межах суми збільшеної вартості орендованого майна в результаті таких поліпшень.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.02.2011р. у справі №10/297пд, що набрало законної сили, договір оренди комунального майна №13 від 02.01.2003р., укладений між сторонами у даній справі, розірвано, відповідач зобовязаний звільнити на користь позивача нежитлове приміщення, яке є власністю територіальної громади м. Краснодон, площею 314,00кв.м та знаходиться за адресою: м.Краснодон, пр.Молодої Гвардії, 3-А.

Посилаючись на пункт 7.5 договору оренди, позивач 16.06.2009р. звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування вартості здійснених ним поліпшень орендованого нежитлового приміщення.

Як зазначає позивач, вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що й стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Наразі, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та умовами договору оренди.

Договір оренди комунального майна №13 від 02.01.2003р. за своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди) і підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст.ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться в положеннях п.1 ст.283 Господарського кодексу України

Згідно зі статтею 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" обов'язок проведення капітального ремонту майна, переданого в оренду, покладено на орендодавця або балансоутримувача, якщо інше не встановлено договором. Якщо орендодавець або інший балансоутримувач майна, переданого в оренду, не здійснив капітального ремонту майна і це перешкоджає його використанню відповідно до призначення та умов договору, орендар має право: відремонтувати майно, зарахувавши вартість ремонту в рахунок орендної плати, або вимагати відшкодування вартості ремонту; вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.3 ст.773, ч.ч.1, 3 ст.778 Цивільного кодексу України наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Як вказано вище, згідно п.6.3 договору Орендар має право з письмового дозволу орендодавця, балансоутримувача і за згодою власника проводити реконструкцію та технічне переоснащення орендованого майна, яке обумовлює підвищення його вартості з наданням проектно-кошторисної документації. При цьому проектно-кошторисна документація і акт приймання виконаних робіт підлягають узгодженню з орендодавцем і власником.

Відповідно до п.7.5 договору Орендодавець зобовязаний відшкодувати орендарю вартість здійснених останнім невідємних поліпшень орендованого майна при наявності дозволу орендодавця на такі поліпшення, у межах суми збільшеної вартості орендованого майна в результаті таких поліпшень.

Тобто, сторони в договорі визначили обовязкову наявність письмової згоди орендодавця на здійснення ремонтних робіт. Однак, конкретна форма вираження такої згоди ані договором, ані законом не визначена.

Як вбачається з умов договору оренди, вже при його укладанні Орендодавець надав згоду на проведення Орендарем капітального ремонту приміщення (п.5.4 договору).

Крім того, з акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 02.01.2003р. випливає, що обєкт оренди підлягає ремонту, рішенням виконавчого комітету Краснодонської міськради від 18.10.2005р. №439 позивачеві надано згоду на виготовлення проектної документації по реконструкції приміщення; дефектний акт, зведений кошторисний розрахунок вартості капітального ремонту, локальні кошториси на капітальний ремонт узгоджені відповідачем, відповідними службами Краснодонської місьради і затверджені міським головою.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність згоди орендодавця, балансоутримувача, власника орендованого позивачем майна на проведення його капітального ремонту та реконструкції.

Доводи відповідача щодо відсутності згоди орендодавця на проведення поліпшень орендованого майна спростовуються матеріалами справи та її фактичними обставинами.

Відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003р. №1891, невідємні поліпшення орендованого майна це здійснені орендарем заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості.

Господарським судом встановлено, що здійснені позивачем реконструкція та капітальний ремонт орендованого майна відповідають наведеній нормі закону щодо ознак поліпшення орендованого майна.

Як зазначено у висновку судової експертизи, фактично виконані позивачем ремонтно-будівельні роботи відповідають видам робіт, зазначеним у дефектному акті та локальному кошторисі, що були узгоджені з власником орендованого майна.

Виконання вказаних видів робіт із відступленням від обсягів, наведених у дефектному акті, локальному кошторисі та акті приймання виконаних підрядних робіт, не впливає на обґрунтованість вимоги щодо відшкодування їх вартості.

Вартість здійсненого позивачем капітального ремонту і реконструкції орендованого майна та отриманих у їх результаті поліпшень орендованого майна визначена наведеним вище висновком судової будівельно-технічної експертизи і складає 189 504грн.00коп.

Таким чином, вимога позивача про відшкодування йому вартості поліпшень орендованого майна, отриманих в результаті його капітального ремонту та реконструкції є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за рахунок відповідача у справі. При цьому, з урахуванням меж заявлених позовних вимог апеляційний суд вважає правомірними доводи суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість здійснених останнім поліпшень орендованого майна у розмірі 100 889,00грн.

На ряду з зазначеним, за умовами договору оренди відшкодування вартості поліпшень майна, які неможливо відокремити, поставлено у залежність від терміну дії договору.

Як вказано вище, рішенням господарського суду Луганської області від 24.02.2011р. у справі № 10/297пд, що набрало законної сили, договір оренди комунального майна №13 від 02.01.2003р. розірвано, а позовна заява по даній справі подана до суду 19.03.2010р. При цьому, положення статті 778 Цивільного кодексу України не містять вказівок щодо залежності права орендаря на відшкодування вартості поліпшеного орендованого майна від факту припинення договору оренди.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що звернення позивача до суду з вимогою про відшкодування вартості поліпшень орендованого майна не є передчасним та відповідає положенням ст.778 Цивільного кодексу України, Закону України Про оренду державного та комунального майна та умовам укладеного договору оренди.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 62 197,40грн. інфляційних нарахувань колегія суддів погоджується з правильністю висновків місцевого суду про відмову у їх задоволенні, з огляду на те, що право на відшкодування витрат на здійснення поліпшень орендованого майна у даному випадку позивач набуває з моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням і підстави для застосування положень ст.625 Цивільного кодексу України до правовідносин сторін у даній справі відсутні.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що місцевим господарським судом в порядку ст.43 ГПК України всебічно, повно і обєктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Твердження скаржників про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм законодавства при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Рішення господарського суду Луганської області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційних скаргах, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 21.01.2013р. у справі №29/75/2011(18/78) ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційні скарги за наведеними в них мотивами без задоволення.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг підлягають віднесенню на скаржників.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління економіки та власності виконавчого комітету Краснодонської міської ради, м. Краснодон Луганської області та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Краснодон Луганської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 21.01.2013р. у справі №29/75/2011(18/78) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 02.04.2013р. оголошено повний текст постанови.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3