Господарський суд Чернігівської області
У Х В А Л А

28 березня 2013 року Справа № 3/37

Скаржника (стягувач): Державне підприємство «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку вул. Калініна, 11, м. Гребінка, Полтавська область, 37400

Боржник: Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради, вул. Київська, 281, м. Прилуки Чернігівської області.

Орган державної виконавчої служби, дії якого оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, пр-т. Миру, 43, м. Чернігів, 14000

ОСОБА_1

Представники сторін:

від заявника (скаржника): ОСОБА_2 довіреність № 277 від 06.03.2013 року

від ДВС: ОСОБА_3 довіреність № б/н від 09.01.2013 старший державний виконавець

Державним підприємством «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку подано скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, відповідно до якої скаржник просить суд скасувати постанову від 07.02.2013 року № 36547201 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області виконати всі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» направлені на своєчасне та повне виконання судового рішення у справі 3/37 про стягнення з Прилуцького міського управління праці та соціального захисту населення Чернігівської області на користь Державного підприємства «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку 429,61 грн. заборгованості, 102,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат за інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Також скаржником подано заяву про відновлення строків, в якій заявник просить суд відновити строк звернення до суду для подачі скарги на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області.

В обґрунтування заяви про відновлення строків звернення до суду для подачі скарги заявник посилається на те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 07.02.2013 року, але боржнику стало про неї відомо лише в день її отримання,а саме 18.02.2013 року. Скаржник просить суд відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України просить відновити строк звернення до суду для подачі скарги.

В судовому засіданні представник заявника виклав скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови від 07.02.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження .Представник ДВС проти заявленої скарги заперечував. В поданих письмових пояснення просить суд відмовити в задоволенні скарги з наступних підстав.

По перше відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Головного управління юстиції у Чернігівській області, а отже не може біти відповідачем по справі.

На підтвердження надано копію Положення про відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, затвердженого Наказом Головного управління юстиції у Чернігівській області від 23.09.11 р. № 513/1, згідно якого Відділ є структурним підрозділом управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, тобто не є юридичною особою.

По друге відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» де зазначено, що виконання судових рішень суду про стягнення коштів боржником яких є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду»

Крім того, в судовому наказі стягувачем по справі зазначено Статутне територіально галузеве обєднання «Південна залізниця Гребінківська дистанція сигналізації та звязку»

Доказів на підтвердження зміни правової форми підприємства до заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем по справі надано не було.

Отже винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження відбулося з дотриманням норм Закону «Про виконавче провадження».

28.03.2013 року в судовому засіданні представник заявника надав клопотання про зміну назви сторони виконавчого провадження та надав відповідні документи, а саме:

Змінити назву стягувача з статутного територіального галузевого обєднання» Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку на Державне підприємство «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку.

Подане клопотання судом задоволено про що винесено відповідну ухвалу від 28.03.2013 року.

Розглянувши подані документи та матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників стягувача, боржника та субєкта оскарження, суд встановив:

Відповідно до відзиву в якому зазначено, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Головного управління юстиції у Чернігівській області, а отже не може біти відповідачем по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Постанова Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» за змістом статей 18 і 1212 Господарського процесуального кодексу учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, як заінтересовані особи, а не відповідач по справі.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова про відмову у відкриття виконавчого провадження № 36547201 від 07.02.2013 року, була отримана 18.02.2013 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на постанові, тому відповідно строк оскарження дій Державної виконавчої служби щодо постанови про відмову у відкриття виконавчого провадження від 07.02.2013 року, почав свій перебіг з 19.02.2013 року, і відповідно сплинув 28.02.2013 року.

Зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби заявник вернувся до суду 27.02.2013 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто 10 денний строк щодо оскарження дій державного виконавця пропущено не було.

А отже клопотання про поновлення пропущеного строку судом до уваги не приймається.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 09.08.2013 року по справі № 3/37 було позов було задоволено, стягнуто з Прилуцького міського управління праці та соціального захисту населення Чернігівської області на користь Статутного територіально галузевого обєднання «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та зв,язку 429,61 грн. заборгованості 102,00 грн. державного мита та 236,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

26.08.2011 року господарським судом Чернігівської області було видано наказ по справі № 3/37 на примусове виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 09.08.2011 року про стягнення з Прилуцького міського управління праці та соціального захисту населення Чернігівської області на користь Статутного територіально галузевого обєднання «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку 429,61 грн. заборгованості 102,00 грн. державного мита та 236,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

30.01.2013 року, Гребінківська дистанція сигналізації та звязку звернулась до управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Чернігівській області з проханням повторно порушити виконавче провадження та стягнути з Прилуцького міського управління праці та соціального захисту населення Чернігівської області існуючу заборгованість.

07.02.2013 року, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Чернігівській області виніс Постанову (реєстраційні номери виконавчих проваджень 36547201), якою керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовив Статутному територіально - галузевому обєднанню «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку в прийнятті до провадження виконавчих документів та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу у справі № 3/37 виданому 26.08.2011 року.

Постанова мотивована тим, що відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» а саме ч.1 ст. 3 даного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання рішень та виконання документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до ст. 3 даного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно рішення суду в справі № 3/37 стягувачем виступає Статутне територіальне галузеве обєднання «Південна залізниця» Гребінківська дистанція сигналізації та звязку»

Перевіривши зазначені підстави, проаналізувавши норми ст. ст. 26, 20, 21 Закону України «Про виконавче провадження», вислухавши представника ДВС суд встановив наявність вказаних виконавцем обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження по даній справі.

Згідно ст. ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрало законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з пунктами 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Крім того, суд приймає до уваги, що звертаючись до державного виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження у справі №3/37 стягувачем не було в повній мірі та своєчасно надано доказів про зміну найменування сторони у виконавчому провадженні та не надано правовстановлюючих документів на підтвердження державної форми власності стягувача у справі.

Отже, дослідивши обставини скарги, оцінивши відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України надані докази, суд дійшов висновку що оскаржувана постанова від 07.02.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ( відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (реєстраційний № 36547201) прийнята старшим державним виконавцем визнати такою що відповідає вимог діючого законодавства.

За змістом частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Приписами ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

В той же час відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі зокрема, якщо як передбачено п. 8 наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження про що було зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи викладені обставини господарським судом було встановлено недоведеність скаржником належними та допустимими доказами протиправності дій (бездіяльності) державного виконавця, а також відповідність здійснених старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Чернігівській області заходів, вчинених в процесі примусового виконання рішення господарського суду Чернігівської області у справі №3/37 (наказ господарського суду від 26.08.2011 року) вимогам, встановленим до останніх чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, виходячи з наведених норм державний виконавець, при прийняті оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 07.02.2013 року, діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 53, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні скарги відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Суддя Репех В.М.

28.03.13