Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"04" квітня 2013 р. № 906/478/13

Суддя господарського суду Житомирської області Кравець С.Г. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (м.Стебник, Дрогобицький район, Львівська область)

до ОСОБА_2 (м.Бердичів)

про стягнення 22000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 22000,00 грн.

Розглянувши подану позивачем позовну заяву на предмет її прийняття до розгляду, господарський суд враховує наступне.

Згідно п.2 ч.2 ст.54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем є: ОСОБА_2.

В змісті позовної заяви позивач посилається на укладений з підприємцем ОСОБА_2 договір оренди транспортного засобу від 21.06.2012р. Проте, зазначаючи в позовній заяві назву відповідача, позивач не вказав, що ОСОБА_2 є підприємцем.

До того ж, позивачем не зазначено індивідуальні ідентифікаційні номери позивача та відповідача.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказаного повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно пункту 3 статті 57 ГПК України, до позовної заяви додаються докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

До матеріалів позовної заяви додано копію квитанції №97 від 27.03.2013р. на суму 1720,50грн. з призначенням платежу "судовий збір".

Згідно п.2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, зазначена квитанція не розцінюється судом як належний доказ сплати судового збору. Серед доданих до позовної заяви документів відсутні будь-які інші платіжні документи, які б підтверджували сплату підприємцем ОСОБА_1 судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Таким чином, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують, у тому числі відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч.1 ст.56 ГПК України визначено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

З вимог ч.1 ст.56 ГПК України вбачається обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів незалежно від того, чи є у наявності у відповідача дані документи.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку" від 05.03.09р. №270 (із подальшими змінами), розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, належними доказами відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, на підтвердження факту направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем надано лише квитанцію від 28.03.2013р. Опис вкладення у лист, що підтверджує направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими документами, серед доданих до позовної заяви матеріалів відсутній. При цьому, слід зазначити, що за відсутності опису вкладення до листа, квитанція (фіскальний чек) не може бути розцінений як належний доказ дотримання позивачем вимог ст.ст.56, 57 ГПК України щодо направлення копії позовної заяви з доданими документами відповідачу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу з доданими до неї документами без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Водночас, у разі повторного звернення позивача з позовом до господарського суду, позивачу слід враховувати положення ч.1 ст.1 ГПК України щодо суб'єктного складу сторін у господарській справі. Також, необхідно обґрунтувати підстави звернення з позовом саме до господарського суду з урахуванням того, що договір оренди транспортного засобу від 21.06.2012р. укладений ОСОБА_1 як фізичною особою, а не підприємцем.

Керуючись п. п. 2, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 13 аркушах.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - позивачу (оригінал, рек. з пов.)

2 - в наряд