ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.2013 Справа № 905/5388/13

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Уханьової О.О. при секретарі судового засідання Андрєєвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК

м. Дніпропетровськ

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк

про стягнення 60619,71грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_3 за довіреністю.

СУТЬ СПРАВИ:

25.07.2013р. ПАТ КБ Приватбанк м. Дніпропетровськ (далі позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_4 м. Донецьк (далі відповідач) 60619,71грн., з яких: 29892,75грн. заборгованість за кредитом, 18851,67грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, які нараховані за період з 28.11.2011р. по 16.05.2013р. відповідно до п. п. 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3 умов договору, 7839,84грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, яка нарахована за період з 30.11.2011р. по 16.05.2013р. відповідно до п. 3.18.5.1 договору, 4035,45грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом відповідно до п. 3.18.4.4.

В підтвердження позовних вимог позивач надав копії заяви б/н від 15.03.2011р. на відкриття банківського рахунку, витягу з Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, довідки про розмір ліміту, претензії №1022IDOMBS01E від 19.04.2013р.

14.08.2013р. через канцелярію господарського суду позивач надав письмові пояснення, виписки по рахункам.

17.09.2013р. відповідач супровідним листом надав копію свідоцтва про шлюб серія 1-НО № 228867 від 27.11.2010р., з якого вбачається що ОСОБА_5 є ОСОБА_1 у звязку із реєстрацією шлюбу, після реєстрацією шлюбу має прізвище ОСОБА_1.

25.09.2013р. відповідач в усному порядку визнав позовні вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту, через канцелярію суду надав заяву про відкладення розгляду справи для підписання акту звірки з позивачем.

Господарський суд, розглянувши заяву, відмовляє в її задоволенні з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більш двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Під час розгляду справи, господарський суд неодноразово відкладав розгляд справи та надавав можливість відповідачу скласти та підписати з позивачем взаємних розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -,

ВСТАНОВИВ :

Предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача 60619,71грн., з яких: 29892,75грн. заборгованість за кредитом, 18851,67грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, які нараховані за період з 28.11.2011р. по 16.05.2013р. відповідно до п. п. 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3 умов договору, 7839,84грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, яка нарахована за період з 30.11.2011р. по 16.05.2013р. відповідно до п. 3.18.5.1 договору, 4035,45грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом відповідно до п. 3.18.4.4.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2011р. ФОП ОСОБА_5 (яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_1 у звязку із реєстрацією шлюбу з ОСОБА_3А.) (клієнт) підписана заява про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 15.03.2011р., який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України Позика. Кредит. Банківський вклад, параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами України Про банки і банківську діяльність, Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Відповідно до умов договору за наявності вільних грошових ресурсів і відсутності розрахункових документів на примусове списання коштів з поточного рахунку клієнта здійснює платежі клієнта поверх залишку коштів на його поточному рахунку на підставі його розрахункових документів в межах ліміту встановленого відповідно до п. 3.1.18.1.6 розділу Умов та правил надання банківських послуг, і строків вказаних п.п. 3.18.1.10, 3.18.1.11, а також при виконанні клієнтом обовязків відповідно до п. 3.18.2.2.14. обовязки банку щодо надання кредиту або його частини виникають у банка в день надання клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в межах вказаних в них сум в порядку передбаченому п. 3.18.2.4.1, а клієнт зобовязується використовувати кредит на цілі, вказані в п. 3.18.1.1 даного розділу, сплатити проценти за весь період фактичного використання кредиту відповідно до п. п. 3.18.4.4, 3.18.4.2, 3.18.4.3, погасити кредит, отриманий в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом. Періодом безперервного користування кредитом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку.

Кредитний ліміт відповідно до дійсного розділу Умов та правил надання банківських послуг передбачає собою суму грошових коштів, в межах якої банк проводить оплату розрахункових документів клієнта поверх залишку грошових коштів на його поточному рахунку.

Ліміт розраховується відповідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів за поточним рахунком, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та нормативних актів НБУ.

Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка до розрахунку залежить від строку існування непогашеного залишку по кредиту.

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дот з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми непогашеної заборгованості. (п. 3.18.4.1.1). При обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних починаючи з останньої дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.18.4.1.2). У разі непогашення кредиту на протязі 90 днів з дати закінчення періоду закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи с 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта по погашенню заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобовязання клієнт виплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань при реалізації права банка на встановлення іншого строку повернення кредиту передбаченого умовами , клієнт виплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3)

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту надання клієнтом в банк заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (або в формі заяви про відкриття поточного рахунку, картки з зразками підпису и відтиску печатки або в формі авторизації кредитної угоди в системі клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперової або електронної інформації чи в будь-якій іншій формі) з моменту надання Климентом розрахункових документів на використання коштів в рамках кредитного ліміту в рамках вказаних в них сум, і діють в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами.

Дослідивши умови договору господарський суд робить висновок, що сторонами погоджені всі істотні умови, відсутні докази визнання його недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обовязковим для виконання сторонами.

З наданих банківських виписок, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що позивач, на виконання досягнутої сторонами угоди, надав відповідачу кредитний ліміт, а останнім використані кредитні грошові кошти, які залишились не повернутими на загальну суму 29892,75грн.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Грошові кошти позивачу на час розгляду справи відповідачем не повернуті, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Прийняті на себе зобовязання відповідачем належним чином не виконувались, тому позивачем нараховані 18851,67грн. процентів за користування кредитом, які нараховані за період з 28.11.2011р. по 16.05.2013р. відповідно до п. п. 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3 умов договору, 4035,45грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом відповідно до п. 3.18.4.4.

Відповідачем до прийняття рішення по справі не надано доказів погашення даних сум, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нарахована 7839,84грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, яка нарахована за період з 30.11.2011р. по 16.05.2013р. відповідно до п. 3.18.5.1 договору.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1-3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Одночасно, згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Сторонами погоджено, що нарахування неустойки здійснюється протягом 3 років від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом та встановлений термін позовної давності тривалістю 5 років.

Господарський суд, перевіривши надані позивачем розрахунки, дійшов висновку про задоволення цієї вимоги в повному обсязі, оскільки розрахунок здійснений з дотриманням вимог діючого законодавства.

Приймаючи до уваги, що вимоги позивача задоволені в повному обсязі, спір виник з вини відповідача, на останнього покладається сплачений позивачем судовий збір в повному обсязі, відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі ст.ст.525,526,549,611,612,629,гл.71 Цивільного кодексу України, ст.ст.67,230,232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст.22,33,43,49,82,82-1,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк про стягнення 60619,71грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (83117, АДРЕСА_1 ІНН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитом в сумі 29892,75грн., 18851,67грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4035,45грн. заборгованість по комісії, 7839,84грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 1720,50грн. судового збору.

Повний текст рішення підписаний 25.09.2013року.

Суддя О.О. Уханьова

ОСОБА_6 Андрєєва