ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" листопада 2013 р.Справа № 922/3875/13

Суддя господарського суду Харківської області Аріт К.В.

(без участі представників сторін)

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська водочна компанія" про повернення судового збору по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська водочна компанія" (с.Мазанка, Автономна Республіка Крим)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікон-Трейд" (м.Харків)

про стягнення 899107,09 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2013 року Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кримська водочна компанія", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікон-Трейд" (Відповідача) суми заборгованості у розмірі 899107,09 гривень, в т.ч. 885097,00 гривень основного боргу, 11490,60 гривень пені, 2518,69 гривень суми 3% річних. Заявлену вимогу обґрунтував неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки №355/13, укладеного між сторонами 01 березня 2013 року. Крім того, Позивач просив суд стягнути з Відповідача 17982,14 гривень судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 листопада 2013 року провадження у даній справі було припинено.

Також, 04 листопада 2013 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська водочна компанія" через канцелярію суду надійшла заява (вх.№40553), в якій останній просив суд повернути судовий збір у розмірі 17982,14 гривень, сплачений згідно платіжного доручення №792992 від 06 вересня 2013 року (а.с.8), обґрунтовуючи відповідну вимогу п.1,4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Отже, суд, розглянувши подану Позивачем заяву про повернення судового збору, вважає за необхідне відмовити в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ст.44 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 5.1 постанови №7 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року, статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються. Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач надав до суду заяву, в якій просив суд залишити без розгляду позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача штрафних санкцій, яку суд прийняв в якості заяви про відмову від позову в частині стягнення штрафних санкцій, та провадження у справі в цій частині було припинено судом, на підставі п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, в наданій заяві Позивач просив суд зменшити позовні вимоги в частині стягнення суми основної заборгованості з 885097,80 гривень до 0,00 гривень. Суд прийняв надану заяву в якості заяви про припинення провадження у справі, та припинив провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості, на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, провадження у справі №922/3875/13 припинено, а не закрито, то в даному випадку відсутні правові підстави для повернення суми судового збору з Державного бюджету України.

Такої ж правової позиції притримується Вищий господарський суд України при розгляді тотожної заяви про повернення судового збору за подання касаційної скарги, а саме у постанові від 02 липня 2012 року по справі №5021/886/2011.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для повернення судового збору, а тому в задоволенні відповідної заяви Позивача по справі про повернення судового збору у розмірі 17982,14 гривень відмовляє.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 2, 22, 44-49, 86 Господарського процесуального кодексу України, ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", п.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська водочна компанія" про повернення судового збору відмовити.

Суддя ОСОБА_1