ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2013 р.Справа № 922/1737/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ордена червоної зірки факультет військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університетом "Харківський політехнічний інститут", м. Харків
про стягнення 90 881,98 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність №№01-62юр/4078 від 16.05.2013 р.

відповідача - ОСОБА_3, довіреність №248 від 22.01.2013 р.

третьої особи - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулася до господарського суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (відповідача) заборгованість в розмірі 90 881,98 грн., з яких: заборгованість за електричну енергію в розмірі 85 666,28 грн. (де: 71 388,57 грн. тарифна складова та 14 277,71 грн. ПДВ 20%), заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 3 991,45 грн. (де: 3 326,21 грн. тарифна складова за КРЕ та 665,24 грн. ПДВ 20%), пеня в розмірі 1 064,48 грн., 3% річних в розмірі 125,55 грн. та інфляційні втрати в розмірі 34,22 грн. за послуги електропостачання, спожиті ОСОБА_1 ордена червоної зірки факультетом військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університетом "Харківський політехнічний інститут" (3-ю особою) за договором про постачання електричної енергії №05-4725, укладеним між позивачем та 3-ю особою 06.04.2005 р. Позивач також просить суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 817,64 грн.

18.06.2013 р. від позивача надійшла заява (вх.№22538) про припинення провадження у справі в частині заборгованості за електричну енергію в розмірі 82 333,89 грн. та заборгованості з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 3 991,45 грн. у зв'язку з сплатою зазначених сум відповідачем на користь позивача. На підтвердження сплати зазначених сум позивач надав копії платіжних доручень №U707154 від 19.04.2013 р., №U707507 від 19.04.2013 р., №U707157 від 19.04.2013 р., №U707156 від 19.04.2013 р., №U891854 від 17.05.2013 р. та №U911230 від 20.05.2013 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану заяву та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача решту боргу за електричну енергію в розмірі 2 332,39 грн. (де: 2 777,00 грн. тарифна складова та 555,39 грн. ПДВ 20%), пеню в розмірі 1 064,48 грн., 3% річних в розмірі 125,55 грн., інфляційні втрати в розмірі 34,22 грн. та судовий збір.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов (вх.№22499) повідомив суду про те, що відповідач частково погасив заборгованість за електричну енергію та повністю погасив заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 3 991,45 грн. З приводу існування решти боргу відповідач (Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова) не заперечує, але на даний час не має можливості погасити існуючу заборгованість, оскільки є бюджетною установою та отримує фінансування з державного бюджету. Окрім того, заявив клопотання про зменшення пені на 90%.

Представник третьої особи у судовому засіданні та у поданих до суду письмових поясненнях (вх.№22392) повідомив суд про те, що всі стягнення за неналежне виконання умов договору повинні бути покладені на відповідача (Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова), як на відповідного розпорядника бюджетних коштів.

Представник позивача у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

06.04.2005 р. між АК "Харківобленерго" (постачальник) та ОСОБА_1 ордена червоної зірки факультетом військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університетом "Харківський політехнічний інститут" (споживач) було укладено договір №05-4725 про постачання електричної енергії (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався постачати електричну енергію споживачу, а споживач зобов'язався оплачувати позивачу вартість електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами, із змінами, внесеними додатковими угодами від 28.01.2008 р., 12.02.2008 р., 01.01.2010 р., 06.10.2010 р., 28.01.2011 р., 31.03.2011 р., 30.12.2011 р. до договору, які є його невід'ємними частинами.

На підставі п.9.11. договір пролонгований на 2013 рік.

Пунктом 2.1.2. договору передбачено, що постачальник електричної енергії зобовязується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням умов розділів 6, 7 договору, відповідно до Додатку № 1 "Договірні величини споживання" та Додатку № 2 "Порядок розрахунків".

В п. 2.2.5. договору сторони домовилися про те, що відповідач зобовязаний своєчасно оплачувати позивачеві вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування з урахуванням Додатку №2 "Порядок розрахунків".

12.02.2008 р. між АК "Харківобленерго" (постачальник), ОСОБА_1 ордена червоної зірки факультетом військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університетом "Харківський політехнічний інститут" (споживач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (платник) укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії №05-4725 від 06.04.2005 р., відповідно до якої сторони домовились про те, що платником за спірним договором є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова (відповідач).

Додатковою угодою від 31.03.2011 р. до договору п. 5 Додатку № 2 викладено в наступній редакції: "Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється платником на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка та акту звіряння взаєморозрахунків, відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом п'яти операційних після закінчення розрахункового періоду отримує у відповідному РВЕ рахунок та акт звіряння взаєморозрахунків або акт виконаних робіт. Цей рахунок має бути оплачений платником протягом 10 банківських днів з дня його отримання споживачем рахунку та акту звіряння взаєморозрахунків".

Розрахунковим вважається період з 01 числа місяця до також числа наступного місяця (п.1 Додатку №2 до договору).

Визначення вартості спожитої електричної енергії проводиться відповідно до чинних тарифів та згідно звітів про спожиту електричну енергію. В суму заборгованості за вартість спожитої електричної енергії включений податок на додану вартість, який нараховується відповідно до Розділу 5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ, із наступними змінами та доповненнями.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю та належним чином, здійснив відпуск електричної енергії відповідачеві. Але відповідач не виконав належним чином свої договірні зобовязання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з електричної енергії, яка станом на 01.04.2013 р. становить заборгованість за електричну енергію в розмірі 85 666,28 грн. (де: 71 388,57 грн. тарифна складова та 14 277,71 грн. ПДВ 20%).

Судом також встановлено, що згідно з п.2.2.7. договору відповідач повинен здійснювати оплату за перетікання реактивної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно вимог ПКЕЕ та додатком №4а "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії". При укладанні Договору сторони дійшли згоди та підписали додаток № 4а (Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії).

Відповідно до п.6.33 Правил користування електричною енергією величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2001 р. № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 р. за № 93/6381 та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.04.2013 р. борг відповідача з компенсації перетікання реактивної енергії (КРЕ) становить 3 991,45 грн. (де: 3 326,21 грн. тарифна складова за КРЕ та 665,24 грн. ПДВ 20%).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що відповідач частково погасив існуючу заборгованість за електричну енергію в розмірі 43 151,31 грн. та заборгованість з компенсації перетікання реактивної енергії в розмірі 3 991,45 грн. (копія платіжного доручення №U707154 від 19.04.2013 р., №U707507 від 19.04.2013 р., №U707157 від 19.04.2013 р., №U707156 від 19.04.2013 р.) до звернення позивача до суду, суд дійшов висновку про те, що у позивача були відсутні правові підстави для звернення до суду із позовом в частині стягнення даної грошової суми, тому в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Крім того, як свідчать надані позивачем до матеріалів справи докази (копія платіжного доручення №U891854 від 17.05.2013 р. та №U911230 від 20.05.2013 р.), відповідач частково погасив існуючу заборгованості за електричну енергію в розмірі 39 182,58 грн. після звернення позивача до суду з даним позовом.

З огляду на даний факт суд дійшов висновку про те, що провадження у справі в цій частині підлягає припиненню за відсутністю предмету спору у відповідності до вимог п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищевказані обставини і те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним решти боргу за електричну енергію в розмірі 3 332,39 грн. (де: 2 777,00 грн. тарифна складова та 555,39 грн. ПДВ 20%) у встановлений договором строк, суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

З приводу решти позовних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних в розмірі 125,55 грн. та інфляційних втрат в розмірі 34,22 грн., суд дійшов висновку про те, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства України, відповідають наданим розрахункам, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім того, пунктом 4.2.1. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3.-2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків", відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Перевіривши правильність та правомірність нарахування пені в розмірі 1064,48 грн., суд встановив, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та відповідає наданому розрахунку.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені і враховуючи те, що установа відповідача є неприбутковою та фінансується з Державного бюджету України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 233 ГК України, п. 3 ст. 83 ГПК України зменшити розмір пред'явленої позивачем до стягнення пені на 90%. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню в розмірі 106,45 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, покладаючи судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 233 ГК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 32-33, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, п/р 0219 у ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, ) на користь Акціонерної компанії „Харківобленерго (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) на:

- п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, - заборгованість за електричну енергію в розмірі 3 332,39 грн. (де: 2 777,00 грн. тарифна складова та 555,39 грн. ПДВ 20%) ;

- п/р 0912 в АТ "ОСОБА_5 ворота", МФО 351931, - 3% річних в розмірі 125,55 грн., інфляційні втрати в розмірі 34,22 грн., пеню в розмірі 106,45 грн. та 874,78 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 39 182,58 грн. провадження у справі припинити.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 25.06.2013 р.

Суддя ОСОБА_6