Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

16 квітня 2013 року Справа № 927/276/13-г

Позивач: Державна екологічна інспекція України, Новопечерський пров. 3, корпус 2, м. Київ, 01042

Відповідач: Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей", вул. Рози Люксембург, буд. 14, м. Сквира, Сквирський район, Київська область, 09000

В особі: Філії Менський сир приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей", вул. Рози Люксембург, буд. 14, м. Сквира, Сквирський район, Київська область, 09000;

фактична адреса: вул. Леніна, буд. 122, м. Мена, Чернігівська область, 15600.

про відшкодування 12066423,38 грн.

Суддя Репех В.М.

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність № б/н від 22.03.2013 року адвокат

Державною екологічною інспекцією України подано позов до господарського суду Чернігівської області про стягнення з Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" в особі філії Менський сир на користь держави шкоди, заподіяної внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) в сумі 12066423 грн.38 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26-30.03.2012 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища було проведено планову перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства, в ході якої було встановлено, що забір підземних вод з артезіанських свердловин № 1, 2, 3 підприємства здійснювався без дозволу на використання надр, так за період з 08.08.2011року по 25.03.2012 року було самовільно забрано 342 991куб. м підземних вод, які були використані для виробничих потреб.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на відсутність в його діях складу цивільного (господарського) правопорушення.

Відповідач також зазначає, що відповідно до Водного кодексу України, використання води процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Даний кодекс передбачає, що водокористування може бути двох видів загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Так, відповідач зазначає, що відповідно до вимог ст. 49 Водного кодексу України ним було отримано дозвіл на спеціальне водокористування № Укр. № 3795 А/Чрн. строком дії з 05.02.2010 року по 05.02.2013 року.

Пунктом 5 даного дозволу вказано, що метою зазначеного водокористування є забезпечення власних господарсько питних, виробничих потреб та потреб вторинних водокористувачів, збір та очищення стічних вод.

Відповідач зазначає, що ним завчасно здійснено всі необхідні дії спрямовані на отримання дозволу на спеціальне використання надр, однак у звязку з реорганізацією органів центральної влади та відсутності протягом тривалого часу Порядку видачі дозволів на здійснення спеціального користування надрами Філія зазначеного дозволу, з незалежних від неї причин, отримати не могла.

Крім того, відповідач зазначає, що 01.04.2008 року між закритим акціонерним товариством «Менський комунальник» та відповідачем у справі було укладено Договір на очистку фекальних стоків за умовами якого останній взяв на себе обовязок по очистці фекальних стоків м. Мена.

А враховуючи, що філія є єдиним підприємством яке здійснює очистку фекальних стоків м. Мена, і здійснення такої очистки є неможливим без спеціального водокористування, то припинення користування водою спричинило б неможливість останнього забезпечувати фізіологічні, санітарно гігієнічні та побутові потреби населення.

Відповідач також зазначає, що припинення підприємством використання води до моменту отримання дозволу на спеціальне водокористування призвело б до зупинення його виробничої діяльності, а це б в свою чергу стало підставою для звільнення 800 працівників, невиплати заробітної плати, припинення надходжень до бюджету.

Викладене вище заперечення на думку відповідача вказує на те що в діях останнього відсутні склад правопорушення, оскільки ним здійснено всі залежні від нього заходи щодо отримання ним дозволу на спеціальне водокористування а також вжиті всі необхідні заходи для усунення вкрай негативних наслідків, які б могли настати в разі припинення останнім виробничої діяльності (звільнення сотень людей, ненадходження бюджетних коштів, забруднення каналізації м. Мена стічними водами населення і. т. д.).

В судовому засіданні, 16.04.2013 року, представник відповідача надав додаткові пояснення в яких проти позовних вимог заперечує та просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи серед яких копія спеціального дозволу на користування надрами № 4291 від 28.12.2012 року, що на думку відповідача підтверджує його доводи, що останнім здійснювались всі можливі дії по отриманню спеціального дозволу на користування надрами.

08.04.2013 року, від позивача надійшло заперечення на відзив.

В поданому запереченні позивач зазначає, що доводи, відповідача, які лягли в основу відзиву є протирічливими та суперечливими та по своїй суті мають форму припущення та домислів, та спростовуються виходячи з наступного.

Виходячи з п. 1.6 розяснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/744 від 27.06.2001 року вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (ст. 440 та ст. 442 Цивільного кодексу України).

З чого випливає, що позивач не повинен доводити наявність вини у заподіянні шкоди відповідачем у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а навпаки відповідач повинен довести, що у діях працівників відсутня вина у заподіянні шкоди

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 питна вода відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, з чого витікає, що для передачі води за відповідні грошові кошти іншим підприємствам і організаціям, населенню на господарсько питні потреби та виробничі потреби Відповідач повинен отримати спеціальний дозвіл на користування надрами.

Як вбачається, з наданого відповідачем дозволу на спеціальне водокористування відповідачем здійснюється використання підземних вод на виробничі потреби виробництва чіпсів.

Позивач, також зазначає, що спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання.

Крім того, в позовній заяві позивач посилається на те, що згідно з ст. 64 Кодексу України про надра він звільнений від сплати державного мита у справах про стягнення коштів та відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення законодавства про надра.

Суд розцінює дані посилання позивача, як клопотання про звільнення від сплати судового збору та відмовляє в його задоволенні виходячи з наступного.

Пунктом 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", N 3674-VI від 8 липня 2011 року, (із внесеними змінами та доповненнями), який є спеціальною нормою, не передбачено звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк. Але не довше ніж до ухвалення рішення у справі.

На підставі вищевикладеного суд зобов'язує позивача до 25.04.2013 року надати суду докази сплати 68 820,00 грн. судового збору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, в звязку з необхідністю надання додаткових документів розгляд справи необхідно відкласти.

Керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Розгляд справи відкласти на 25 квітня 2013 року на 10 год. 00хв., каб. №11.

2. Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

3. Зобов'язати позивача:

- до 25.04.2013 року сплатити 68 820,00 грн. судового збору, докази сплати надати суду.

4. Сторонам направити повноважних представників в судове засідання.

При направленні в судове засідання представників, останнім мати документи, що посвідчують особу, повноваження оформити у відповідності з вимогами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, а також надати належним чином засвідчені копії документів на підтвердження їх повноважень.

Суддя Репех В. М.