Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" серпня 2013 р. Справа № 15/5007/1306/12.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кравець С.Г.,

при секретарі Пастощук О.А.,

розглядаючи скаргу СПД ОСОБА_1 на дії ДВС у справі за позовом: Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м.Житомир)

до: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (м.Житомир)

про стягнення 20000,00 грн.

За участю представників сторін:

- від стягувача: не з'явився,

- від боржника: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 06.08.2013р.

№1.20/6-3351,

- від органу ДВС: ОСОБА_3 - представник за довіреністю

від 09.04.2013р. №3-28.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.12.2012р. по справі №15/5007/1306/12 позовні вимоги Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено та стягнуто Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 10000,00грн. штрафу, 10000,00грн. пені, зарахувавши зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УДКСУ у м.Житомирі, , МФО 811039, рахунок 0002, код платежу 21081100 (символ звітності 106). (Стягувач - Житомирське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України). Також стягнуто з Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 в доход Державного бюджету України - 1609,50грн. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Житомирської області від 25.09.2012р. судом 10.01.2013р. видано накази №15/5007/1306/12.

На адресу господарського суду 11.06.2013р. від СПД ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3, у відповідності до якої боржник просить суд скасувати постанову державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 від 28.05.2013р. про арешт коштів боржника та зобов'язати державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 винести відповідну постанову про відкладення провадження виконавчих дій з метою добровільного виконання рішення господарського суду Житомирської області.

Обґрунтовуючи доводи скарги, СПД ОСОБА_1 посилається на те, що вона не отримувала копію оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 28.05.2013р. Стверджує, що про накладений арешт коштів вона дізналася 10.06.2013р. в установі банку, де обслуговується її рахунок.

Крім цього, боржник зазначив, що постанова від 14.05.2013р. державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ВП №37834481 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу №15/5007/1306/12 від 10.01.2013р. отримана боржником 23.05.2013р., тобто після закінчення строку на добровільне виконання. У зв'язку з цим, 24.05.2013р. боржник звернувся до органу ДВС із заявою від 24.05.2013р. про надання строку для самостійного виконання рішення господарського суду, відклавши примусове виконання рішення суду. Боржник вказав, що на вказану заяву від 24.05.2013р. відповіді від органу ДВС не отримав.

Посилаючись на наведене, боржник просить скасувати постанову державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 від 25.08.2013р. про арешт коштів боржника у зв'язку позбавленням СПД ОСОБА_1 можливості скористатися правом, наданим Законом України "Про виконавче провадження", а саме - правом самостійного виконання рішення у строк, встановлений органом ДВС.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.06.2013р. прийнято скаргу СПД ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 до розгляду та призначено судове засідання на 20.06.2013р.

Враховуючи заявлене боржником клопотання про відкладення розгляду справи, ухвалою від 20.06.2013р. господарський суд з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду скарги та необхідністю витребування додаткових доказів, відклав розгляд скарги на 08.08.2013р.

Представник стягувача в судове засідання 08.08.2013р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином - під розписку (а.с.84,т.2). В судовому засіданні 08.08.2013р. представником стягувача було надано письмові пояснення від 19.06.2013р. №1.20/6-22/4, згідно яких Житомирське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, посилаючись на положення ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", постанову Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", а також на той факт, що боржником самостійно не виконано рішення суду в строк, зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження, вважає, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення скарги боржника (а.с.53,т.2).

Представник органу ДВС в судовому засіданні проти вимог скарги СПД ОСОБА_1 заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях від 19.06.2013р. Також зазначив, що 14.05.2013р. державним виконавцем в порядку ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та за вих.№3-28/1661/26 цього ж дня було направлено сторонам виконавчого провадження. Даною постановою було надано боржнику строк для самостійного виконання - до 21.05.2013р. Вказує, що державним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ м.Житомира для з'ясування майнового стану боржника. При цьому, посилається на те, що в заяві стягувача про примусове виконання рішення суду міститься клопотання про вжиття необхідних заходів щодо термінового арешту рахунку боржника, у зв'язку з чим було направлено запит до Державної податкової служби України. Зазначає, що 15.05.2013р. надійшла відповідь від Державної податкової служби України, згідно якої у боржника є відкриті рахунки в банківських установах, а 21.05.2013 року до відділу ДВС надійшла відповідь з УДАІ УМВС України в Житомирській області, відповідно до якої за боржником зареєстровано транспортні засоби, а саме: ГАЗ 5312 (1991) синій, ДНЗ АМ7607АН, ГАЗ 5201 (1981), зелений ДНЗ АМ7794АМ. Вказує, що у відповідності до п.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова, але, враховуючи ту обставину, що державним виконавцем станом на 21.05.2013р. не було отримано повідомлення про вручення поштового відправлення боржнику, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження, постанова про арешт коштів боржника, а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на вищезазначені транспортні засоби не виносилась.

Крім цього, вказав, що 23.05.2013р. на підставі повідомлення про вручення поштового відправлення, державний виконавець встановив, що боржник несвоєчасно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого він був позбавлений можливості самостійно виконати наказ господарського суду, державний виконавець виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 27.05.2013р. Зазначив, що ніяких дій щодо самостійного погашення боргу по наказу господарського суду Житомирської області за №15/5007/1306/12 в період з 24.05.2013р. по 27.05.2013р. боржником вчинено не було, вищезазначений наказ суду станом на 27.05.2013р. боржником, у тому числі, частково не виконаний.

Також вказав, що поштове відправлення з постановою про арешт коштів боржника службою кур'єрської доставки ТОВ Укркур'єр було повернуто до відділу ДВС.

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на те, що боржник станом на 08.08.2013р. рішення суду не виконав, а також вчиняє дії, які унеможливлюють та ускладнюють виконання рішення, позбавляє державного виконавця здійснювати заходи примусового характеру, необхідні для своєчасного виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановленому чинним законодавством, державний виконавець просить суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представників боржника та органу ДВС, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

У відповідності до ст.115 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на свій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

За змістом ст.11 названого Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

У відповідності до ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, в т.ч., наказів господарських судів, а згідно статті 19 даного Закону, виконавчий документ є підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ст.31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2013р. на адресу державної виконавчої служби за вх.№8052/3-31/26 від Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява про відкриття виконавчого провадження про примусове виконанні наказу господарського суду Житомирської області №15/5007/1306/12 від 10.01.2013 року стягнення з СПД ОСОБА_1 на користь Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 10000,00грн. штрафу та 10000,00грн. пені. В заяві стягувач просив вжити необхідних заходів до термінового арешту рахунку боржника (а.с.59,т.2)

Разом з тим, у даному випадку, постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2013р., якою встановлено строк для самостійного виконання до 21.05.2013р., отримана боржником лише 23.05.2013р., що підтверджується поштовим повідомленням №155 (а.с.63,т.2), вказана обставина підтверджується державним виконавцем, а отже, виконати добровільно рішення суду у даній справі, у встановлений державним виконавцем строк, у боржника обєктивно не було можливості.

У зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2013р. та неможливістю добровільно виконати рішення у строки, встановлені у постанові від 14.05.2013р., боржник вже 24.05.2013р. звернувся до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ із заявою від 24.05.2013р. (яка отримана органом ДВС 24.05.2013р., а.с.74) про відкладення провадження виконавчих дій з метою самостійного виконання рішення суду у даній справі.

Проте, вказана заява боржника від 24.05.2013р. всупереч вимог ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" залишена органом ДВС без відповідного реагування. Докази, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, 23.05.2013р. державним виконавцем винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 27.05.2013р. (а.с.67,т.2) Проте, дану постанову було направлено боржнику лише 04.06.2013р. та останнім отримано 11.06.2013р., про що свідчить поштове повідомлення (а.с.68), що, в свою чергу, також позбавило можливості боржника виконати рішення суду у строк (до 27.05.2013р.), встановлений для його самостійного виконання.

У відповідності до ч.1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Натомість, не взявши до уваги надходження до органу ДВС 24.05.2013р. клопотання боржника про відкладення провадження виконавчих дій з обєктивно поважних причин, державний виконавець 28.05.2013р. виніс постанову про арешт коштів боржника, яку направлено на адресу СПД ОСОБА_1 службою кур'єрської доставкою лише 04.06.2013р. (а.с.79,т.2).

Як вбачається з матеріалів справи, вказана постанова боржником не отримана.

Боржник просить скасувати постанову державного виконавця державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 від 25.08.2013р. про арешт коштів боржника, оскільки про накладений арешт коштів СПД ОСОБА_1 дізналася 10.06.2013р. в установі банку, де обслуговується її рахунок, посилаючись, при цьому, на те, що зазначеними вище діями державний виконавець позбавив СПД ОСОБА_1 можливості скористатися правом самостійного виконання рішення у строк, встановлений органом ДВС.

Як уже зазначалось, до обовязків державного виконавця відноситься в т.ч. розгляд заяв сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання, при цьому, державний виконавець зобовязаний неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Проте, враховуючи викладене, у даному випадку, дії державного виконавця щодо винесення 28.05.2013р. постанови про арешт коштів боржника, за наявності при цьому, поданого 24.05.2013р. та нерозглянутого державним виконавцем обґрунтованого клопотання про відкладення провадження виконавчих дій з підстав отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2013р. у строк, що унеможливлював добровільне виконання рішення до 21.05.2013р., не є правомірними.

Посилання органу ДВС на положення ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова, не заслуговують на увагу, оскільки постанова про арешт коштів боржника винесена лише 28.05.2013р., тоді як постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 14.05.2013р.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, при проведенні виконавчих дій, державний виконавець в жодному разі не може порушувати права боржника.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи, господарський суд приходить до висновку, що скарга СПД ОСОБА_1 на дії органу ДВС в частині скасування постанови державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 від 28.05.2013р. про арешт коштів боржника підлягає задоволенню.

Пунктом 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розяснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, суд не вправі зобов'язувати державного виконавця вчиняти якісь дії за вищевказаними виконавчими документами, оскільки такі дії можуть вчинятись лише державним виконавцем в межах виконавчого провадження та у порядку положень статей Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.7 ст.83 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

З огляду на наведене, скарга СПД ОСОБА_1 на дії органу ДВС в частині зобов'язання державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 винести відповідну постанову про відкладення провадження виконавчих дій з метою добровільного виконання рішення господарського суду Житомирської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 11.06.2013р. на дії державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Скасувати постанову державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 від 28.05.2013р. про арешт коштів боржника.

3. В задоволенні решти вимог скарги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 11.06.2013р. на дії державного виконавця відділу Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ ОСОБА_3 відмовити.

Суддя ОСОБА_4

Друк 1 - до справи.

2 - позивачу (рек. з пов.),

3 - відповідачу (рек.),

4 - Корольовському відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ (рек.з пов.)