ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17.06.2013р. Справа № 905/1568/13-г

Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.

при секретарі судового засідання Сніховській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 20 травня 2013 року по справі справі № 905/1568/13-г за позовом Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Спецвуглемаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості в розмірі 3330150,53 грн.,

за участю представників:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, за довір. від 09.01.2013р.,

від відповідача (заявника): ОСОБА_2, за довір. від 02.12.2012р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 20 травня 2013 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Спецвуглемаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості в розмірі 3330150,53 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Спецвуглемаш» суму основного боргу в розмірі 3045013 (три мільйони сорок пять тисяч тринадцять) грн., 80 коп., пеню в розмірі 150000 (сто пятдесят тисяч) грн., 00 коп., 3% річних в розмірі 58408 (пятдесят вісім тисяч чотириста вісім) грн., 18 коп.

06 червня 2013 року через канцелярію господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» надійшла заява про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 20 травня 2013 року строком на шість місяців.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10 червня 2013 року зустрічну позовну заяву призначено до розгляду на 17 червня 2013 року.

Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про відстрочення виконання судового рішення, про що надав через канцелярію суду письмові заперечення.

Представник відповідача (заявника) в судовому засідання просив задовольнити заяву та відстрочити виконання рішення суду на шість місяців.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» про відстрочення виконання рішення суду від 20 травня 2013 року не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно із статтею 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд розглядає це питання у судовому засіданні і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування вимог про відстрочення виконання рішення від 20 травня 2013 року заявник посилається на важке фінансове становище підприємства, оскільки основний покупець за господарськими договорами поставки не здійснює розрахунки за продукцію, що виробляється та поставляється заводом на його адресу. Зазначив, що у підприємства зменшились доходи від реалізації цієї продукції, різко впала платоспроможність підприємства, відбулося скорочення частки грошових коштів у складі активів підприємства при зростаючому обсязі його поточних зобовязань перед кредиторами (постачальниками).

В підтвердження вищевказаного, представником відповідача (заявника) надана бухгалтерська звітність підприємства.

Враховуючи вищевикладені норми процесуального законодавства, висновки, викладені у п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9, суд не вбачає винятковості обставин, на які посилається заявник, оскільки вони не свідчать про неможливість або ускладнення виконання рішення суду, тобто не є таковими у розумінні чинного законодавства.

Також, заявником не надано жодних доказів ймовірного поліпшення його фінансового стану через шість місяців, а також не доведено доцільність відстрочення виконання рішення суду на вказаний термін та її сприяння погашенню заборгованості перед стягувачем в повному обсязі.

Крім того, несвоєчасне виконання рішення суду порушує матеріальні інтереси стягувача та впливає на його фінансовий стан.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Селидівський машинобудівний завод» про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 20 травня 2013 року у справі №905/1568/13-г.

Суддя О.О. Кучерява