ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" вересня 2013 р.Справа № 9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012)
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

Розглянув матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Самчука, 32/22, м. Тернопіль, 46000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вул. Київська, 2, м. Тернопіль

до відповідачів: 1) Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль, 46000

2) Головне Управління державної казначейської служби України в Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль

Прокуратура Тернопільської області, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль

про зобов'язання відповідача 2, на відшкодування майнової шкоди завданої відповідачем 1, шляхом списання коштів з Державного бюджету у розмірі 612 840 грн. 00 коп., які перерахувати на рахунок позивача.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_3 довіреність № 92 від 29.04.2012р.

відповідача-1: ОСОБА_4, довіреність № 19/32121-01 від 24.09.13 р.;

ОСОБА_5, довіреність від 20.09.13 р.

відповідача-2: ОСОБА_6, посвідчення водія № ВАА 699838 від 05.07.88 р.

третьої особи: не з'явився

прокуратури: ОСОБА_7 посвідчення №012863 від 07.11.2012р.

Прокурор, сторони та третя особа, в порядку ст.ст.64,77 ГПК України, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Прокурору та представникам сторін розяснено права та обовязки учасників судового процесу у відповідності до приписів ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами (звукозапис) в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть справи: Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, вул. Самчука, 32/22, м. Тернопіль (далі по тексту також, - позивач, ФОП ОСОБА_1В.) звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів: 1) Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль, 46000 (далі по тексту також відповідач 1) ; 2) Головного Управлінням державної казначейської служби України в Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль (далі по тексту також відповідач 2) за участі Прокуратури Тернопільської області, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вул. Київська, 2, м. Тернопіль про зобов'язання відповідача 2, на відшкодування майнової шкоди завданої відповідачем 1, шляхом списання коштів з Державного бюджету у розмірі 490.272,00 грн., які перерахувати на рахунок позивача.

Ухвалою господарського суду від 26.03.2012р. справу №12/5/5022-91/2012 прийнято до свого провадження з присвоєнням їй №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) та її розгляд призначено на 10.04.2012 р. на 15 год. 00 хв.

У відповідності до ст. 77 ГПК України, у звязку із необхідністю оцінки уже поданих та надання можливості сторонам подати додаткові докази, розгляд справи відкладався на 28.04.2012р., на 15.05.2012р. та на 21.05.2012р., а також, в судовому засіданні оголошувалась перерва до 25.05.2012р. на 11 год. 00 хв. у звязку з неявкою представника відповідача-1 та представника третьої особи в судове засідання та неподанням сторонами витребуваних судом доказів.

За клопотанням представників сторін та прокуратури від 21.05.2013р., суд, у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України, ухвалою від 21.05.2013р. строк вирішення спору продовжив на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 25.05.2012р. №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) зупинено провадження у справі до вирішення і набрання законної сили постанови (ухвали) у справі №41225/12 за апеляційною скаргою Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.11.2011р. по справі №2а-1970/3008/11, що знаходиться в провадженні Львівського апеляційного адміністративного суду.

02.08.2013р. на адресу суду надійшло клопотання №б/н від 16.07.2013р. (вх.№13369) за підписом ОСОБА_1 із зверненням до суду щодо поновлення провадження у справі №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) у звязку із завершенням апеляційного провадження по справі №41225/12/9104. До листа долучено копії ухвал Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року по справі №41225/12/9104 та копію ухвали від 14 травня 2013 року по справі №41220/12/9104.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Проте, до заяви про поновлення провадження додано лише ксерокопії ухвал ЛААС від 14 травня 2013 року по справі №41225/12/9104 та копію ухвали від 14 травня 2013 року по справі №41220/12/9104. завірену ФОП ОСОБА_1 особисто, тоді як, оригіналу ухвал ЛААС від 14 травня 2013 року по справі №41225/12/9104 та від 14 травня 2013 року по справі №41220/12/9104 чи належним чином підписаних та завірених копій ухвал відповідальними працівниками адміністративного суду, до клопотання не долучено.

Разом з цим, із змісту п. 3,11 ст. 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках серед іншого такі дії по підготовці справи до розгляду: - викликає представників сторін (якщо сторони знаходяться у тому ж населеному пункті, що й господарський суд) для уточнення обставин справи і з'ясовує, які матеріали може бути подано додатково; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд листом від 12.08.2013р. №1263/2013 з ціллю вирішення питання про поновлення провадження у справі №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) та розгляду її по суті, повідомляв, що уповноваженим представникам сторін 27.08.2013р. о 15 год. 00 хв. необхідно з'явитись до господарського суду Тернопільської області та витребовував у заявника - ФОП ОСОБА_1 належним чином завірені копії ухвал ЛААС від 14 травня 2013 року по справі №41225/12/9104 та від 14 травня 2013 року по справі №41220/12/9104.

Також, і 29.08.2013р. суд ухвалою призначав судове засідання з метою підготовки справи до розгляду та вирішення питання про поновлення провадження у справі на 17 вересня 2013 р. о 14 год. 40 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновляє провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

17.09.2013р. суд ухвалою провадження у справі поновив та її розгляд відклав на 24 вересня 2013р. о 16 год. 00 хв. В судовому засіданні 24.09.2013р. оголошувалась перерва до 26 вересня 2013 року до 15 год. 00 хв.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Одночасно, підтримав подану згідно супровідного листа від 05.09.2013р. № б/н заяву про збільшення позовних вимог від 29.08.2013р. (вх. від 09.09.2013р. № 15113), відповідно до якої просить суд на відшкодування майнової шкоди завданої відповідачем-1 зобов'язати відповідача-2 списати кошти із Державного бюджету у розмірі 612 840 грн. 00 коп. та перерахувати на р/р 6949 в ПАТ КБ "Правекс-Банк", МФО 380838, інд. код. №, свідоцтво №200060028.

Повноважні представники відповідача-1 в судове засідання прибули, проти збільшення суми позовних вимог заперечили. Крім того, раніше подали клопотання від 17.09.2013р. № 19/31617-04 (вх. № 15499 від 17.09.2013р.) про зупинення провадження у справі № 9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) до вирішення повязаної із нею справи № 41220/12/9104, яка розглядається в касаційному порядку Вищим адміністративним судом України.

Представник відповідача-2 в судове засідання прибув, проти задоволення заяви позивача про збільшення суми позовних вимог заперечив. Одночасно, підтримав раніше подане клопотання від 16.09.2013р. №15-12/418-5147 (вх. №15495 від 17.09.2013р.), відповідно до якого просить замінити первісного відповідача Головне управління належним відповідачем - Державною казначейською службою України, так як списання з Державного бюджету здійснюється у відповідності до чинного законодавства виключно Державною казначейською службою України, а не Головним управлінням, як це зазначено позивачем.

Прокурор в судове засідання прибув. Проти збільшення суми позовних вимог заперечує з підстав викладених у письмовому запереченні на заяву про збільшення позовних вимог №05/2/1-493 вих.13 від 25.09.2013р. (вх.№15881 від 26.09.2013р.).

Так, прокурор зазначає, що в обґрунтування своїх вимог про стягнення завданої шкоди позивач посилається на можливість отримання ним вигоди у разі, якщо б його право не було порушено відповідачем, тобто у разі оформлення права власності на нежитлове приміщення та передачі його в оренду ТОВ СМП фірма "Веста" (упущена вигода).

При цьому заявлені вимоги у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог позивач обґрунтовує різними обставинами, а саме двома різними попередніми договорами оренди від 20.08.2010р. та від 01.03.2011р., що є зміною підстав позову і на стадії розгляду справи по суті не допускається.

Крім того, вказує на те, що якщо до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі п. 4 частини першої статті 63 ГПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2 явку в судове засідання не забезпечила. Однак, відповідно до раніше поданого та зареєстрованого через канцелярію суду пояснення від 03.09.2013р. №425/01-16 зазначила, що оскільки господарським судом Тернопільської області на клопотання нотаріуса повідомленням від 20.10.2010р. №2834 зазначено, що 18.10.2010р. порушено провадження у справі позовними вимогами якої є визнання прилюдних торгів (протокол проведення прилюдних торгів від 28.07.2010р. №21/052/10/і-1) такими, що не відбулися, не вчиняла нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів поданого відповідно до заяви ОСОБА_1, так як вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Розглянувши та оцінивши зміст заяви про збільшення позовних вимог від 29.08.2013р. (вх. від 09.09.2013р. № 15113) у сукупності із обґрунтуванням позовних вимог сформованими у позовній заяві та запереченнями відповідачів і прокурора, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Із змісту п. 3.10. Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством. Якщо ж до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК, а у разі якщо відповідні недоліки виявлено після прийняття господарським судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд стягує несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи на підставі статті 49 ГПК.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру (п. 3.11. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

При цьому як вбачається з первинно поданої позовної заяви позивач вказуючи про обставини, що обґрунтовують його вимоги, посилався як на укладення між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ СМП фірма "Веста" попереднього Договору № б/н оренди нежитлової будівлі від 20 серпня 2010р. так і на укладення між тими ж сторонами попереднього Договору від 01 березня 2011р. № б/н оренди нежитлової будівлі.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав вважати, що позивачем у заяві про збільшення позовних вимог змінено підставу позову.

Щодо сплати судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог, то суд має за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

При цьому позов заявлено про відшкодування майнової шкоди завданої відповідачем1 - Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, який згідно Закону України від 24.03.1998 № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу" є органом державної влади, що входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України

Враховуючи вищевикладене, розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог, суд розцінює її як заяву, якою позивач фактично збільшив розмір позовних вимог, а тому, суд приймає її до розгляду, як таку, що подана в порядку ст. 22 ГПК України.

Таким чином, суд розглядає справу, предметом розгляду якої є матеріально-правова вимога позивача до відповідачів:

на відшкодування майнової шкоди завданої відповідачем1 зобов'язати відповідача2 списати кошти із Державного бюджету у розмірі 612 840 грн. 00 коп. та перерахувати їх на р/р 6949 в ПАТ КБ "Правекс-Банк", МФО 380838, інд. под. № НОМЕР_1, свідоцтво № 200060028.

Розглянувши та оцінивши зміст клопотання відповідача1 від 17.09.2013р. №19/31617-04 (вх. № 15499 від 17.09.2013р.) про зупинення провадження у справі №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) до вирішення повязаної із нею справи №41220/12/9104, яка розглядається в касаційному порядку, суд у задоволенні вказаного клопотання відмовив з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

При цьому, обґрунтовуючи своє клопотання відповідач1 додав до нього лише як доказ копію касаційної скарги від 13.09.2013р. № 19/31256 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2013р. поданої відповідачем1 у справі № 41220/12/9104 до Вищого адміністративного суду України. Проте, на надав доказів того, що така скарга прийнята Вищим адміністративним судом України та ним здійснюється її розгляд (копію ухвали про прийняття до розгляду скарги), що є обовязковою умовою згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Розглянувши також, клопотання відповідача2 від 16.09.2013р. №15-12/418-5147 (вх. №15495 від 17.09.2013р.), відповідно до якого він просить замінити первісного відповідача Головне управління належним відповідачем - Державною казначейською службою України, суд вважає, що і воно не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Проте, позивач у справі розглянувши клопотання відповідача2 про заміну відповідача проти такого заперечує повністю та вважає визначений ним склад сторін у позовній заяві правильним.

Враховуючи зазначене, клопотання відповідача2 від 16.09.2013р. №15-12/418-5147 (вх. №15495 від 17.09.2013р.) не підлягає до задоволення.

Разом з цим, розглянувши матеріали справи, пояснення представників сторін, третіх осіб, суд вважає, що існують підстави для залучення співвідповідачем у справі відповідача3 - Державну казначейську службу України. При цьому суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

І змісту п. 1.3. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. Ухвали про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача не можуть бути оскаржені в апеляційному та у касаційному порядку. У разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи. Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача. Проте відхилення такого клопотання і задоволення позову за рахунок неналежного відповідача можуть бути підставою для скасування рішення згідно з пунктом 3 частини третьої статті 104 ГПК.

При цьому як вбачається із позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Самчука, 32/22, м. Тернопіль, від 13.01.2012р. (вх.№0113 від 10.02.2012р.) та долучених до неї документів, позивач звернувся з вимогою про зобов'язання відповідача 2 на відшкодування майнової шкоди завданої відповідачем 1, шляхом списання коштів з Державного бюджету у розмірі 612 840 грн. 00 коп., які перерахувати на рахунок позивача (з врахуванням поданої 9 вересня 2013р. заяви про збільшення позовних вимог).

Виходячи з положень статті 56 Конституції України, статті 117-3 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу", частини 2 статті 25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади (у даному випадку органу державної виконавчої служби) при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою за рахунок державного бюджету.

При цьому, враховуючи правовий висновок, наведений в рішенні Конституційного Суду України від 03.10.2001р. № 12-рп/2001, не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання цих органів.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010р. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно п. 1 Положення про Державну казначейську службу України затверджене Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011 Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр). Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Відповідно до п. 7 Положення Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Згідно п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Із змісту Порядку він оперує двома поняттями: 1) "Казначейство" як виключно - Державна казначейська служба та 2) "органи Казначейства" як Казначейство та його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 2 п. 35 Порядку саме Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Згідно до пунктів 38-40 Порядку для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Казначейство веде бухгалтерський облік та складає звітність про здійснення в установленому порядку безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку.

Отже, із змісту наведених положень чинного законодавства безпосередньо Державна казначейська служба України як Центральний орган виконавчої влади здійснює кінцеве безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Отже, у випадку можливого задоволення позову у даній справі Державна казначейська служба України буде виступати як зобов'язана сторона із безспірного списання коштів.

При цьому у п. 7 інформаційного листа ВГСУ від 13.08.2008р. № 01-8/482 серед іншого зазначено, що участь органів Державного казначейства України як іншого відповідача є ознакою, притаманною для всіх спорів про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органів державної влади.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши та оцінивши матеріали справи, суд в порядку ч. 1 ст. 24 ГПК України залучає у справі іншого відповідача, а саме відповідача3 Державну казначейську службу України, вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01014.

При цьому згідно ч. 3 ст. 24 ГПК України розгляд справи розпочинається заново.

Одночасно, враховуючи залучення у справі як відповідача3 Державної казначейської служби України як центрального органу виконавчої влади (п. 1 Положення про Державну казначейську службу України) суд вважає, що дана справа підлягає передачі за підсудністю у господарський суд м. Києва. При цьому суд керувався наступним.

Ч. 5 ст. 16 ГПК України серед видів виключної підсудності справ встановлено, що справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються господарським судом міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Згідно із ч. 3 ст. 17 ГПК України справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Разом з цим, із змісту п.п. 20.7.-20.8. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", якщо господарський суд, який прийняв справу до свого провадження з додержанням правил підсудності, залучив іншого відповідача чи замінив неналежного відповідача і у зв'язку з цим справа стала підсудною іншому господарському суду, питання про підсудність визначається за правилом частини третьої статті 17 ГПК, за винятком випадків, коли наслідком змін на стороні відповідача стає виключна підсудність справи.

Якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині п'ятій статті 16 ГПК, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду у господарському суді міста Києва.

При цьому, суд має за необхідне зазначити, що недотримання місцевими судами правил територіальної підсудності, відповідно до змісту ст.ст. 104, 111-10 ГПК України, є безумовною підставою для скасування прийнятих ними рішень.

Відповідно до зазначеного вище, суд, враховуючи те що розгляд справи у звязку з залученням іншого відповідача розпочався заново не переходячи до розгляду справи по суті передає матеріали справи №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) за підсудністю до господарського суду міста Києва (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б, 01030).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 17, 22, 24, 86, 104, 111-10 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі в якості відповідача3 - Державну казначейську службу України, вул. Бастіонна, 6, м.Київ, 01014.

2. Зобов'язати позивача надіслати відповідачу3 - Державній казначейській службі України, вул. Бастіонна, 6, м.Київ, 01014. копії позовної заяви та доданих до неї документів.

3. Передати матеріали справи №9/12/5022-224/2012(12/5/5022-91/2012) за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Самчука, 32/22, м. Тернопіль, 46000 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вул. Київська, 2, м. Тернопіль до відповідачів: 1) Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль, 46000, 2) Головного Управління державної казначейської служби України в Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 3) Державної казначейської служби України, вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01014 за участю Прокуратури Тернопільської області, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль про зобов'язання відповідача 2, на відшкодування майнової шкоди завданої відповідачем 1, шляхом списання коштів з Державного бюджету у розмірі 612 840 грн. 00 коп., які перерахувати на рахунок позивача, за підсудністю до господарського суду міста Києва (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б, 01030).

Суддя В.Л. Гевко