ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" жовтня 2013 р. Справа № 5023/6809/11

Вх. номер 6809/11

Суддя господарського суду Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання Лобов Р.М.

за участю представників сторін:

Прокурор - Кріцина Н.Г., посв. № 006801 від 28.09.2012 року.

Скаржник (стягувач) - Басарт Л.А., дов. від 01.02.2013р.;

Боржник - не з"явився.

Третя особа - не з"явився.

ВДВС - не з"явився.

розглянувши скаргу КУОЗ "Міська дитяча поліклініка № 15", м. Харків на дії Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ у справі за позовом: КУОЗ Міська дитяча поліклініка № 15, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, м. Харків

до ФОП ОСОБА_2, м. Харків

стягнення 55720,84грн.

за участю прокуратури Фрунзенського району

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальний заклад охорони здоров"я "Харківська міська дитяча поліклініка № 15" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - ФОП ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по орендній платі у сумі 27979,36 грн. збитки по відшкодуванню комунальних послуг в сумі 27002,06 грн., збитки по відшкодуванню витрат по сплаті податку на землю в сумі 739,42 грн., а також віднести на відповідача свої витрати по оплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків за договором оренди № 4188 від 12.07.2010 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 жовтня 2011р. по справі №5023/6809/11 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприєм ця ОСОБА_2 на користь Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 15» заборгованості з орендної плати в сумі 27979,36 грн., а також 279,79 грн. держмита та 118,51 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

23 грудня 2011року, на виконання рішення господарського суду Харківської області від 26 жовтня 2011р. та Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06 грудня 2011 р. видано відповідний наказ суду.

09.08.2013р. комунальний заклад охорони здоров"я "Харківська міська дитяча поліклініка № 15", м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області із скаргою на бездіяльність Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції під час виконання наказу господарського суду від 23.12.2011р., в якій просить суд:

1. Визнати неправомірною бездіяльність Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по виконавчому провадженню №30694499 по наказу господарського суду Харківської області № 5023/6809/11 від 23.12.2011р.;

2. Зобов"язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції здійснити всі необхідні заходи по примусовому виконанню наказу суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.08.2013р. розгляд скарги Комунального закладу охорони здоров"я "Харківська міська дитяча поліклініка № 15", м. Харків на бездіяльність посадових осіб Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було призначено на 28.08.2013р. об 11:00 год.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 28.08.2013р., 17.09.2013р., 10.10.2013р. розгляд Комунального закладу охорони здоров"я "Харківська міська дитяча поліклініка № 15", м. Харків на бездіяльність посадових осіб Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкладався.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2013р. продовжено строк розгляду скарги до 24.10.2013р.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.10.2013р., представник скаржника (стягувач, позивач у справі) підтримує заявлену скаргу в повному обсязі.

Як зазначає скаржник в своїй скарзі, за період більше ніж 1,5 року з моменту відкриття виконавчого провадження від боржника не поступило ніяких коштів на виконання зазначеного наказу суду ні в добровольному порядку, ні в примусовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні підтримував доводи скаржника.

Представник відділу ДВС у судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив.

Матеріали справи містять копію виконавчого провадження, наданого в попередньому судовому засіданні представником ВДВС на підтвердження правової позиції Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник боржника та третя особа у судове засідання не з'явились, про причину неявки у судове засідання суд не повідомли, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу Комунального закладу охорони здоров"я "Харківська міська дитяча поліклініка № 15", м. Харків, вислухавши пояснення стягувача, прокурора та представника ДВС (в попередньому судовому засіданні), дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування скарги, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 жовтня 2011р. по справі №5023/6809/11 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприєм ця ОСОБА_2 на користь Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 15» заборгованості з орендної плати в сумі 27979,36 грн., а також 279,79 грн. держмита та 118,51 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

23 грудня 2011 року, на виконання рішення господарського суду Харківської області від 26 жовтня 2011р. та Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06 грудня 2011 р. видано відповідний наказ суду.

10 січня 2012 року на адресу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції стягувачем була направлена заява про відкриття виконавчого провадження (вих. №27) з виконання наказу суду від 23.12.2011 року по справі № 5023/6809/11.

17.01.2012р. відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ було прийнято до виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

29.02.2012р. (вих №1313) на адресу КП "Харківське міське БТІ" було направлено запит про наявність зареєстрованого нерухомого майна, належного на праві власності боржнику.

29.02.2012р. (вих №1313) на адресу ВДАІ в Орджонікідзевському районі м. Харкова було направлено запит про наявність зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності боржнику.

26.06.2012р., відповідно до повідомлення Індустріальної МДПІ про відкриті рахунки відповідача, було винесено постанову про арешт коштів боржника, яку 26.06.2012р. (вих. № 5545) було направлено на адресу ПАТ КБ "Приват Банк" для виконання та до відома.

12.10.2013р.державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника та складено відповідний акт про неможливість перевірити майновий стан боржника.

15.10.2012р. (вих. № 9674) боржника - ФОП ОСОБА_2 було викликано до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції для сплати боргу за виконавчим документом або для надання підтверджуючих документів про сплату.

18.10.2012р. на адресу ПАТ КБ "Приват Банк" були направлені платіжні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 28377,66 грн., які були повернуті банком на адресу Орджонікідзевського ВДВС, в зв"язку з невірним оформленням.

Як зазначив скаржник, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, за період з 18.10.2012р. по 06.08.2013р. Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не вчинено жодної дії для виконання наказу суду, чим порушені права та інтереси стягувача, що і стало підставою для звернення Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 15» до господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції під час виконання наказу господарського суду від 23.12.2011р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та вимог скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також відповідно до ч. 2-4 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про державну виконавчу службу" правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Ст.1 Закону України „Про державну виконавчу службу" передбачає, що завданням державної виконавчої служби є здійснення виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" передбачений обов'язок державного виконавця надіслати копії постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як свідчать матеріали справи, доказів на підтвердження направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду від 23.11.2011р. суду не надано.

Згідно з приписами ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі дії тривають більше 6-місячного строку, що суперечить нормам ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Згідно з положеннями вказаної статті звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Як свідчать матеріали справи, державним виконавцем з метою реального виконання рішення суду питання про наявність чи відсутність у боржника іншого майна, крім нерухомого майна та автотранспортних засобів, в тому числі готівкових коштів, коштів у гривні чи іноземній валюті, інших цінностей, коштів на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів не встановлювалось.

У відповідності зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Частиною другою ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов'язок органів, організацій, посадових осіб і громадян надавати державному виконавцеві у встановлений ним строк інформацію, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Так, на вимогу державного виконавця у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку, відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати необхідну інформацію, підтверджену документами про належність зазначеного майна боржникові на праві власності та його вартість, а нотаріальний орган інформацію про те, чи знаходиться дане майно під арештом.

Але, як свідчать матеріали виконавчого провадження, державним виконавцем не було зроблено відповідних запитів до органів державної влади щодо встановлення майна боржника, яке належить йому на праві власності та майна, яке перебуває у інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, зокрема, у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, суд вважає, що Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції порушив ст.ст. 6, 11, 25, 30 Закону України "Про виконавче провадження", порушив принципи неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій встановлені цим Законом, не застосовув заходів примусового виконання рішень, встановлених ним, через що рішення суду по справі № 5023/6809/11 залишається невиконаним.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України „Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

В пункті 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Також суд зазначає, згідно положень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003р., у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Суд зауважує на те, що скарга стягувача в частині зобов'язання Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції здійснити усіх заходів по примусовому виконанню наказу суду, задоволенню не підлягає, оскільки вчинення державним виконавцем таких дій є його обов'язком відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального закладу охорони здоров"я "Харківська міська дитяча поліклініка № 15" на бездіяльність Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції при здійсненні виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Харківської області по справі № 5023/6809/11.

В іншій частині скарги - відмовити.

Суддя Аюпова Р.М.

справа №5023/6809/11