ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" січня 2013 р.Справа № 18/22/5022-438/2012
УХВАЛА

Суддя Гевко В.Л. розглянувши заяву №190 від 21.12.2012р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" про надання розстрочки виконання рішення у справі:

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мерефянська скляна компанія" Леонівська, 84-А, м. Мерефа, Харківського району, Харківської області,62472

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" вул. Об"їзна, 12/6а, с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, 47720

про стягнення 429 724,59 грн. - заборгованості, з яких 298 999,91 грн.- основний борг за товар та піддони, 38 032,48 грн. - пені за порушення строків оплати товару, 1 095,68 грн. - пені за порушення строків оплати піддонів, 86 539,86 грн. - 25% річних, 5 056,66 грн. - інфляційних втрат.

За участю представників сторін:

позивача: не зявився

відповідача (заявника): не зявився

Суть справи: Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мерефянська скляна компанія" Леонівська, 84-А, м. Мерефа, Харківського району, Харківської області (надалі позивач або ОСОБА_2 "Мерефянська скляна компанія") звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Славпродукт" вул. Об"їзна, 12/6а, с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області (далі по тексту відповідач або ОСОБА_2 "Славпродукт") про cтягнення 429 724,59 грн. - заборгованості, з яких 298 999,91 грн.- основний борг за товар та піддони, 38 032,48 грн. - пені за порушення строків оплати товару, 1 095,68 грн. - пені за порушення строків оплати піддонів, 86 539,86 грн. - 25% річних, 5 056,66 грн. - інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 09.07.2012р. у справі №18/22/5022-438/2012 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мерефянська скляна компанія", м. Мерефа, Харківського району, Харківської області: 73977 грн. 50 коп. 25% річних; 4481 грн. 62 коп. - інфляційних втрат; 8277 грн. 12 коп. - в повернення сплаченого судового збору. В частині стягнення 298 999,91 грн. основного боргу та 25094,50 грн. пені припинено провадження у справі за відсутності предмета спору. В решті позову відмовлено, про що видано наказ від 23.07.2012 р. року.

25 грудня 2012 року до господарського суду Тернопільської області надійшла заява №190 від 21.12.2012 року (вх. № 18464 (н) від 25.12.2012року) за підписом директора ОСОБА_2 "Славпродукт" про надання розстрочки виконання судового рішення терміном на 24 місяці на умовах оплати рівномірними щомісячними платежами в сумі 3333, 33 грн. мотивуючи дану заяву важким фінансовим становищем.

Заявник (відповідач у справі) в судове засідання не з'явився, доказів в підтвердження обставин, зазначених у заяві не надав, будь-яких додаткових клопотань суду не заявив, хоча про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином у відповідності до ст.64 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, жодних клопотань чи пояснень не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заяву ОСОБА_2 "Славпродукт", суд прийшов до висновку, що подана заява №190 від 21.12.2012 року (вх. № 18464 (н) від 25.12.2012року) про надання розстрочки виконання рішення від 27.03.2011 р. задоволенню не підлягає. При цьому суд керувався наступним.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про виконавче провадження.

Із змісту ч. 1,2,3 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування, сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви п. 7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Також, слід зазначити, що ГПК України не містить вимог до змісту заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання. Проте зі змісту коментованої статті 121 ГПК України вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення; зазначення того, що просить заявник - розстрочити чи відстрочити виконання рішення, яким чином змінити спосіб і порядок виконання рішення; вказівку, в разі необхідності, про надіслання ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання установі банку або державному виконавцю. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Як вбачається із поданої заяви про надання розстрочки, заявник в її обґрунтування посилається на важке фінансове становище, через існування кредитних зобовязань перед АТ «Дельта Банк» та іншими кредиторами за поставлений товар, у звязку з неможливістю реалізовувати товар через низьку урожайність та неочікувані витрати через несприятливі погодні умови. А, кошти, які поступають за продукцію, яка реалізовувалась до початку зими йшли на виплату податків, заробітної плати, погашення процентів по кредитному договору та виробничі витрати. Крім того, блокування рахунків ОСОБА_2 "Славпродукт" призведе до фактичної ліквідації виробничої бази підприємства та порушення відрахувань в бюджет та пенсійний фонд.

Проте, жодних доказів в підтвердження обставин зазначених у заяві з боку заявника ОСОБА_2 "Славпродукт" суду не подано.

Не долучено до заяви заявником і доказів надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, у призначене судове засідання представник заявника (відповідача) не зявився, витребуваних судом доказів в обґрунтування обставин, наведених в заяві, не надав, хоча про дату, місце та час розгляду заяви, повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення із зазначенням дати вручення (03.01.2013р.) ухвали суду від 27.12.2012р. представнику ТОВ "Славпродукт", що знаходиться у матеріалах справи.

Одночасно, слід зазначити, що наведені відповідачем підстави для розстрочки виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище не є тією виключною обставиною, яка давала би підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

При цьому одним з принципів здійснення підприємницької діяльності є той, що суб'єкт підприємницької діяльності здійснює свою діяльність на власний ризик.

Крім того, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України, господарські суди повинні встановлювати матеріальні інтереси обох сторін. Адже невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує також і матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для нього.

Таким чином, дані обставини вказані в заяві боржника №190 від 21.12.2012 року (вх. № 18464 (н) від 25.12.2012року), суд не розглядає як виняткові та достатньо обґрунтовані для надання розстрочки виконання рішення в порядку статті 121 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.86,121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Славпродукт", вул. Об'їзна, 12/6а, с. Петриків, №190 від 21.12.2012 року (вх. № 18464 (н) від 25.12.2012року) про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.07.2012р. по справі № 18/22/5022-438/2011, відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя В.Л. Гевко