КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2013 р. Справа№ 5011-69/17658-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: Коломийченко І.В., довіреність №118-Д від 25.12.2012 року,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т"

на рішення господарського суду міста Києва

від 22.03.2013 р.

у справі №5011-69/17658-2012 (суддя - Стасюк С.В.)

за позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т"

про стягнення 48 294, 67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т" про стягнення 30 842,29 грн.

В подальшому позивачем подано заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, відповідно до якої Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" просить суд стягнути з відповідача 48 294,67 грн. з яких 45 625,33 грн. основної заборгованості, 945,46 грн. інфляційних втрат, 1723, 88 грн. три проценти річних.

Подана позивачем заява про уточнення позовних вимог у відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України прийнята місцевим господарським судом до розгляду, позовні вимоги розглядались з урахуванням вказаної заяви.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.03.2013 року позов Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т" (04111, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Щербакова, буд. 63; ) з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Кирпоноса, буд. 10/8; ) 45 625 (сорок п'ять тисяч шістсот двадцять п'ять) грн. 33 коп. основної заборгованості, 945 (дев'ятсот сорок п'ять) грн. 46 коп. інфляційних втрат, 1 723 (одну тисячу сімсот двадцять три) грн. 88 коп. три проценти річних, 1 609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 50 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.03.2013 року у справі № 5011-69/17658-2012 та прийняте нове, яким в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми процесуального та матеріального права.

Позивач у своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційний суд рішення суду першої інстанції залишити без змін у зв'язку з відсутністю підстав для його скасування, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

02 квітня 2007 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради правонаступником якого є Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор -Т" (споживач) було укладено договір №К-85 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників (надалі по тексту - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору виконавець здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті споживачем комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в Додатку 1 до Договору.

Споживач користується приміщенням(и) загальною площею 174, 00 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4 а на підставі договору купівлі-продажу (пункт 1.2. Договору).

Згідно з пунктами 2.1.2.,2.1.3 Договору виконавець в 3-х денний термін, з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, надати власнику або орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму сплати спожитих ним комунальних послуг. У випадку несплати коштів за спожиті комунальні послуги виконавець має право стягнути з споживача на користь виробників комунальних послуг прострочену заборгованість у відповідності з чинним законодавством.

У відповідності до пункту 3.1.1. Договору споживач в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це виконавця.

Згідно з пунктом 4.1. Договору за невиконання зобов'язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Пунктами 5.1. та 5.4 Договору сторони погодили, що цей Договір діє до 31 грудня 2007 року. У разі, закінчення дії договору і відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" належним чином виконало свої зобов'язання згідно Договору, тоді як відповідач, в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства, не здійснив оплату наданих позивачем послуг у повному обсязі, внаслідок чого, за період з 28.09.2010 року по 30.09.2012 року, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор - Т" виникла заборгованість перед позивачем, у розмірі 45 625, 33 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з відповідача 45 625, 33 грн. основної заборгованості, 945,46 грн. інфляційних втрат, 1 723,88 грн. три проценти річних.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачем не було надано відповідачеві платіжні доручення для оплати комунальних послуг, чим і порушив умови пункту 2.1.2. Договору.

У своїх запереченнях відповідач також посилається на те, що позивачем не доведено факт отримання відповідачем комунальних послуг, а розрахунок позовних вимог не містить посилання на тарифи виробників комунальних послуг.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (стаття 903 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі договору №К-85 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 02.04.2007 року надавав відповідачу послуги з нарахування та збору платежів за спожиті комунальні послуги, зауважень щодо наданих позивачем послуг від відповідача не надходило.

Разом з тим, судом встановлено, що в порушення умов чинного законодавства та умов спірного Договору, відповідач не здійснював оплат послуг за надані комунальні послуги, у зв'язку з чим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем, за період з 28.09.2010 року по 30.09.2012 року, у розмірі 48 294,67 грн.

Судом відхилено твердження відповідача про те, що позивачем не доведено факт отримання відповідачем комунальних послуг, а розрахунок позовних вимог не містить посилання на тарифи виробників комунальних послуг, з огляду на те що, в матеріалах справи містяться облікові карти та розшифровки рахунків абонента - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т", які свідчать про отримання комунальних послуг відповідачем, а уточнений розрахунок заборгованості відповідача, наданий позивачем, містить посилання на тарифи, які діяли на момент виникнення заборгованості.

Крім того, матеріалами справи, а саме рахунками на оплату за період з вересня 2010 року по вересень 2012 року, списками згрупованих поштових відправлень Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", спростовуються твердження відповідача про недотримання позивачем умов пункту 2.1.2. Договору.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 45 625,33 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем належними доказами не спростованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем заявлена вимога щодо стягнення з відповідача 945,46 грн. збитків від інфляції та 1 723,88 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім 3% річних від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т" трьох процентів річних на загальну суму 1 723,88 грн.

Разом з тим, враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т" інфляційних втрат на загальну суму 945,46 грн. є обґрунтованими.

Враховуючи все вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т" про стягнення заборгованості про стягнення 48 294, 67 грн. підлягають задоволенню повністю.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 22.03.2013 року у справі №5011-69/17658-2012 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв'язку з цим, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду м. Києва 22.03.2013 року у справі №5011-69/17658-2012.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 22.03.2013 року у справі №5011-69/17658-2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Т" - без задоволення.

Головуючий суддя Андрієнко В.В.

Судді Буравльов С.І.

Шапран В.В.