Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2013 р. Справа № 906/913/13.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Ляхевич А.А.

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (м.Київ)

про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №906/913/13

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (м.Київ)

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар'єр" (с.Горщик, Коростенський район Житомирська область)

про зобов'язання повернути майно

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 4 від 14.01.2013р.;

ОСОБА_2, довіреність № 6 від 16.01.2013р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 22.05.2013р.;

ОСОБА_4, довіреність від 22.05.2013р.;

ОСОБА_5, довіреність від 22.05.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред'явлено позов до відповідача про зобов'язання ТОВ "Омелянівський кар'єр" повернути ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" під'їзні залізничні колії довжиною 3,5км., в тому числі 9 комплектів стрілочних переводів, залізничні ваги та приміщення вагового за адресою: станція Гранітний, с. Горщик, Коростенського р-ну, Житомирської області Південно-Західної залізниці

Крім того, позивач подав заяву від 10.06.2013р. про забезпечення позову (а.с.59-60), в якій просить заборонити ТОВ "Омелянівський кар'єр" використовувати державне майно, а саме під'їзні залізничні колії довжиною 3,5км., в тому числі 9 комплектів стрілочних переводів, залізничні ваги та приміщення вагового за адресою: станція Гранітний, с.Горщик, Коростенського району, Житомирської області Південно-Західної залізниці, що знаходяться у віданні ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ".

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 27.06.2013р. порушено провадження у справі №906/913/13 та призначено розгляд справи на 09.07.2013р. Розгляд заяви про забезпечення позову здійснювався під час розгляду справи в судовому засіданні 09.07.2013 р.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Омелянівський кар'єр" використовувати державне майно, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Перелік заходів до забезпечення позову визначений ст.67 ГПК України.

Зокрема, до заходів забезпечення позову, що застосовуються господарськими судами, відносяться накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, заборона відповідачеві вчиняти певні дії, заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як зазначається в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Відповідно до пп.1.1 (абз.2) п.1 Інформаційного листа ВГСУ від 12.12.2006р. №01-8/2776 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

При застосуванні заходів до забезпечення позову основним елементом є наявність доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач, заявляючи про вжиття таких заходів. При цьому слід враховувати, що для достатнього обґрунтування припущення щодо наявності реальної небезпеки зникнення або погіршення майна, що призведе до неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому, серед іншого, можуть бути подані докази вчинення відповідачем з цим майном певних дій як в процесі розгляду справи, так і до початку її розгляду.

Також, суд приймає до уваги наведене у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", де роз'яснено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрчання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у томі числі здійснення тих чи інших платтежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні.

У даному випадку, позивач в заяві не зазначив підстави та не обґрунтував необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, не вказав та не довів припущення, що майно, з приводу якого до відповідача пред'явлено позов, може зникнути, зменшитись в ціні чи погіршитись за якістю на момент виконання рішення та/або можливі обставини, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення про повернення спірного майна, внаслідок чого є необхідним саме заборонити використовувати таке майно, а саме під'їзні залізничні колії довжиною 3,5км., в тому числі 9 комплектів стрілочних переводів, залізничні ваги та приміщення вагового за адресою: станція Гранітний, с.Горщик, Коростенського району, Житомирської області Південно-Західної залізниці, що знаходяться у віданні ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ".

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про об'єктивну відсутність підстав для забезпечення позову шляхом заборони використовувати під'їзні залізничні колії довжиною 3,5км., в тому числі 9 комплектів стрілочних переводів, залізничні ваги та приміщення вагового за адресою: станція Гранітний, с.Горщик, Коростенського району, Житомирської області Південно-Західної залізниці, що знаходяться у віданні ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", у зв'язку з чим у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовляє.

Керуючись ст.ст.66, 67, 86 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (м.Київ) про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в установленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_6

віддрук.прим.:

1 - в справу

2,3 - сторонам