ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2013 р. Справа № 5023/698/12

вх. номер

Суддя Господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

при секретарі судового засідання Стоянові А.С.

за участю:

позивача - не з"явився;

відповідача - ОСОБА_1 - дов.;

3-ї особи - не з"явився

розглянувши матеріали справи за позовом: ОСОБА_2 Леонідович, м. Харків

до ФОП ОСОБА_3, м. Харків

про визнання договору дійсним

та за зустрічним позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Харків

до першого відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Харків

другого відповідача - Харківської міської ради, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Інспекцію ДАБК у Харківській області

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.03.2012 р. по справі № 5023/698/12 за позовом ФОП ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_3 про визнання договору дійсним в задоволенні первісного позову було відмовлено, а зустрічний позов було задоволено. Визнано за ФОП ОСОБА_3 (Харків АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) право власності на житловий будинок літ. А-2 по вул. Обоянська, 25 у м. Харкові, загальна площа якого складає 961,7кв.м. з яких житлова площа 496,7 кв.м.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.2013 р. рішення залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 24.07.2013 р. рішення господарського суду Харківської області від 02.03.2012 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.2013 р. в частині вирішення спору за зустрічним позовом скасувати, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Так, позивач за зустрічним позовом, ФОП ОСОБА_3, свої позовні вимог обгрунтовує тим, що ним за власні кошти виконав реконструкцію нежитлової будівлі літ. А-2 по вул. Обоянська, 25 у м. Харкові під житловий будинок. Будівництво виконано без розробки проекту та отримання дозволу на початок будівельних робіт. Зазначена будівля належить позивачу згідно договорів купівлі-продажу №2757 від 08.11.2011 року та №2760 від 08.11.2011 р.

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП Харківське міське БТІ, загальна площа житлового будинку літ. А-2 по вул. Обоянська, 25 у м. Харкові складає 961,7 кв.м., з яких житлова площа 496,7 кв.м

Позивачем за зустрічним позовом для підтвердження можливості подальшої безпечної експлуатації було замовлено технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації як житлового будинку по вул. Обоянська, 25 у м. Харкові. Згідно відповідного технічного висновку стан будівельних конструкцій будівлі забезпечує несучу здатність, достатню для її експлуатації. А також отримано відповідь Харківської міської СЕС, згідно якої Харківська міська СЕС не заперечує проти експлуатації зазначеної будівлі.

З огляду на те, що будівництво виконано без розробки проекту та отримання дозволу на початок будівельних робіт Позивач за зустрічним позовом не має можливості оформити права на нерухомість належним чином.

ФОП ОСОБА_3 зазначає, що згідно ч.І ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. N 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно юридичних осіб. Згідно положень Цивільного кодексу зазначена житлова будівля відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до Цивільного кодексу України, законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про архітектурну діяльність", Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", ДБН А.2.2.-3-2004 "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затверження проектної документації для будівництва", затвердженими наказом Держбуду України від 20.01.2004 р. № 8, ДБН А.2.2.-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", затвердженими наказом Мінрегіону від 03.03.2012 р. № 98, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, питання будівництва спірного об"єкту нерухомості на час прийняття рішення судом та державної реєстрації права власності на нього, урегульовано законодаством та є обов"язковими для виконання всіма суб"єктами містобудування.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об"єкта архітектури здійснюється згідно затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Ч. 2, 4 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", суб"єкти містобудування зобов"язані додержуватися містобудівних норм та обмежень під час проектування і будівництва об"єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки згідно до вимог містобудівної документації.

Ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проектування та будівництво об"єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок в такому порядку:

- отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

- розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 Закону її експертизи;

- затвердження проектної документації;

- виконання підготовчих та будівельних робіт;

- прийнятят в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів;

- реєстрація права власності на об"єкт містобудування.

Так, ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати вихідні дані для проектування об"єкта будівництва.

Розроблення, погодження та затвердження проектної документації до 01.07.2012 р. регулювалась ДБН А.2.2.-3-2004 "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затверження проектної документації для будівництва", затвердженими наказом Держбуду України від 20.01.2004 р. № 8, ДБН А.2.2.-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", затвердженими наказом Мінрегіону від 03.03.2012 р. № 98.

Відповідно до п. 18 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 466 "Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт", для отримання дозволу на виконання будівельних робіт замовник подає до територіального органу Держархбудінспекції відповідну заяву, до якої додається: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або копія договору суперфіцію, проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому порядку, копія ліцензії, яка дає право на виконання будівельних робіт, засвідчена в установленому порядку, копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, які здійснюють авторський і технічний нагляд.

Ч. 1 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" перебачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності та об"єктів, будівництво яких здійснювалось на підставі будівельного паспорту, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об"єкта до експлуатації.

Так, ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України передбасено, що якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р., державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Отже, виникнення права власності на спірне нерухоме майно було можливе лише тільки після отримання дозволу на будівництво на об"єкт нерухомості, прийняття його в експлуатацію та проведення державної реєстрації майна.

Ч. 1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї меи або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Питання, пов"язані з самочинним будівництвом урегульовані "Порядком вирішення питань, пов"язаних з самочинним будівництвом", затвердженого рішенням 22 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 23.06.2004 р. № 90/04. Згідно п.п. 1.1., 1.2. Порядку, визначено процедуру вирішення питань, пов"язаних з самочинним будівництвом на території м. Харкова з метою визначення можливості збереження самочинного будівництва, надання земельних ділянок під самочинно збудовані об"єкти та будівництво яких розпочато самочинно. Порядок поширюється на всі підприємства, установи та організації, всіх суб"єктів підприємницької діяльності- фізичних осіб та громадян, які здійснили або здійснюють самочинне будівництво на території міста.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні зустрічної заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 43,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні зустрічної позовної заяви ФОП ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про визнання права власності - відмовити.

Повний текс рішення підписано 04.09.2013 р.

Суддя ОСОБА_5