ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2013 р.Справа № 5023/5968/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Міністерство охорони здоров"я України, м.Київ
до Публічне АТ "Фармстандарт Біолік", м. Харків
про стягнення 71037,45 гривень
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №01.05.20-01/26 від 15 січня 2013 року),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №69 від 07 листопада 2012 року).

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2012 року Позивач, Міністерство охорони здоров'я України в особі Державного підприємства "Укрвакцина" МОЗ України, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Фармстандарт Біолік" (Відповідача) суми штрафних санкцій у розмірі 71973,90 гривень, у тому числі, 50123,40 гривень суми нарахованої пені та 21850,50 гривень штрафу. Заявлену вимогу Позивач обґрунтував неналежним виконанням Відповідачем умов договору №202/21-24 про закупівлю товарів за державні кошти, укладеного між сторонами 03 жовтня 2011 року. Крім того, Позивач просив суд стягнути з Відповідача 1609,50 гривень судового збору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25 лютого 2013 року по даній справі позов було задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Фармстандарт Біолік на користь Міністерства охорони здоров'я в особі Державного підприємства „Укрвакцина пеню в розмірі 49195,92 гривень, штраф в розмірі 21850,50 гривень та 1588,76 гривень судового збору. В іншій частині позову було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08 квітня 2013 року вищевказане рішення по даній справі було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 липня 2013 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08 квітня 2013 року та рішення господарського суду Харківської області від 25 лютого 2013 року по справі №5023/5968/12 було скасовано та направлено вказану справу на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

05 серпня 2013 року справа №5023/5968/12 надійшла до господарського суду Харківської області та передана для нового розгляду судді Аріт К.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 серпня 2013 року розгляд справи було призначено на 11 вересня 2013 року.

09 вересня 2013 року представник Відповідача надав через канцелярію суду витребувані судом вмотивовані письмові пояснення (вх.№32775) щодо висновків Вищого господарського суду України по даній справі, із викладенням своєї правової позиції, в яких зазначив, що Державне підприємство „Укрвакцина не має належних повноважень щодо представництва Міністерства охорони здоров'я України від власного імені за договором-дорученням №30/21-24 від 04 травня 2012 року, а тому просив суд припинити провадження у даній справі, оскільки, на його думку, відсутній предмет спору. Судом було досліджено надані пояснення та долучено до матеріалів справи.

11 вересня 2013 року представник Позивача надав через канцелярію суду додаткові письмові пояснення (вх.№33128), в яких підтримав свою правову позицію по справі та просив суд стягнути з Відповідача суму штрафних санкцій у розмірі 71037,45 гривень, у тому числі, 49186,95 гривень суми нарахованої пені та 21850,50 гривень штрафу. Судом було прийнято відповідні пояснення до розгляду в якості заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог, та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 вересня 2013 року заяву Позивачу про зменшення розміру позовних вимог та клопотання Відповідача про припинення провадження по справі прийнято до розгляду, та відкладено розгляд справи на 18 вересня 2013 року.

У судовому засіданні 18 вересня 2013 року було оголошено перерву до 03 жовтня 2013 року.

30 вересня 2013 року представник Позивача надав через канцелярію суду додаткові письмові пояснення №2 (вх.№35868), на підтвердження своєї правової позиції по справі. Судом було досліджено відповідні пояснення та долучено до матеріалів справи.

03 жовтня 2013 року представник Відповідача надав до суду заяву (вх.№36602), в якій просив суд не розглядати надані їм раніше до суду заяву про застосування строків позовної давності (вх.№1406 від 15 січня 2013 року), та клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх.№4019 від 04 лютого 2013 року). Судом було досліджено надану заяву та долучено до матеріалів справи.

Представник Позивача у відкритому судовому засіданні 03 жовтня 2013 року підтримав позовні вимоги, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Представник Відповідача у відкритому судовому засіданні 03 жовтня 2013 року проти позовних вимог не заперечував, але наполягав на задоволенні клопотання про припинення провадження по справі, посилаючись на відсутність повноважень у представника Позивача.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

03 жовтня 2011 року між Позивачем - Міністерством охорони здоров'я України (замовник) та Відповідачем - Публічним акціонерним товариством „Фармстандарт Біолік (постачальник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 202/21-24 (далі Договір).

Договором доручення №33/12.01-22 від 26 травня 2011 року (далі - договір доручення), Міністерство охорони здоров'я України (Позивач) доручило Державному підприємству "Укрвакцина" Міністерства охорони здоров'я України приймати товар у Відповідача, та постачати його до закладів охорони здоров'я, відповідно до розподілу товарів за номенклатурою в розрізі адміністративно-територіальних одиниць та закладів охорони здоров'я, що фінансуються з державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України; здійснювати контроль за виконанням умов договорів, укладених між Позивачем та Відповідачем за бюджетній програмі 2301270 „Програми і централізовані заходи з імунопрофілактики (п.п.1.1.1., 1.1.3.).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник (Відповідач) зобов'язується у 2011 році поставити товар, зазначений в специфікації, а замовник (Позивач) оплатити такий товар на умовах цього договору.

Закупівля товару здійснюється за рахунок коштів державного бюджету за бюджетною програмою 2301270 „Програми і централізовані заходи з імунопрофілактики.

Товар постачається уповноваженому підприємству замовника ДП „Укрвакцина, з метою подальшої його поставки до закладів охорони здоров'я.

Найменування товару: 24.42.2 препарати фармацевтичні різні (Препарати імунобіологічні) „Анатоксин або вакцина для профілактики дифтерії та правця (АДП) відповідно Додатку 1. Кількість товару: 208100 доз. (п.1.2. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ціна договору становить 312150,00 гривень, без ПДВ.

Згідно з п.5.1. Договору та Додатку №2 до нього (Графік поставки) в редакції від 03 жовтня 2011 року, постачальник мав поставити товар в кількості 208100 доз, на загальну суму 312150,00 гривень, в строк до 15 грудня 2011 року.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що замовник здійснює оплату протягом семи робочих днів після поставки товару на склад уповноваженого підприємства (Позивача), за повідомленням уповноваженого підприємства про таку поставку, у разі відсутності фінансування по мірі надходження фінансування з Державного бюджету України.

Під час дії договору, сторонами було змінено умови щодо строків поставки та оплати товару.

Так, відповідно до Додаткової угоди №1 від 27 грудня 2011 року до Договору, замовник зобов'язується здійснити 100% попередню оплату за товар, зазначений в специфікації, а постачальник поставити замовнику такий товар на умовах Договору.

Також, Додатковою угодою №1 до Договору внесено зміни щодо порядку здійснення оплати. Зокрема, п.4.2. Договору викладено в наступній редакції: „попередня оплата здійснюється замовником протягом 3 робочих днів після надання постачальником рахунку на попередню оплату товару. Постачальник протягом трьох місяців з дня надходження коштів, як попередньої оплати, підтверджує їх використання за призначенням згідно з актом про поставку (передачу) товару про використання коштів за призначенням.

Відповідно до п.4.3. Договору, грошові зобов'язання замовника перед постачальником вважаються виконаними в момент зарахування грошових коштів на розрахункових рахунок постачальника.

На підставі п.1.3. Додаткової угоди №1, п.5.1. Договору викладено в наступній редакції: "постачальник протягом 90 календарних днів з дня надходження коштів як попередньої оплати забезпечує поставку товару, на умовах поставки DDP м. Обухів (у значенні міжнародних правил Інкотермс Обухів, вул.Каштанова, 66-А, у відповідності до узгодженого графіку поставки".

Також, Додатковою угодою №1, до Договору було внесено зміни до графіку поставки, шляхом викладення його в новій редакції (п.2 Додаткової угоди).

Згідно з графіком поставки до Договору (у редакції додаткової угоди від 27 грудня 2011 року№1), постачальник протягом 90 днів з моменту попередньої оплати мав поставити замовнику предмет закупівлі (24.42.2 препарати фармацевтичні різні (Препарати імунобіологічні) Анатоксин або вакцина для профілактики дифтерії та правця (АДП)) з торговельною назвою/формою випуску Анатоксин дифтерійно-правцевий очищений адсорбований, рідкий (АДП-анатоксин)/суспензія для інєкцій по 1 мл (2 дози) в ампулах №10, за виробництвом ЗАТ „Харківське підприємство по виробництву імунобіологічних та лікарських препаратів „Біолік, Україна, 61070, м.Харків, Помірки-70, у кількості 208100 доз, за ціною 1,50 гривень за одиницю, на загальну суму 312150,00 гривень.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що датою виконання постачальником зобов'язання щодо поставки товару у повному обсязі вважається дата надходження товару у відповідній кількості та якості, що відповідає вимогам цього договору, на склад уповноваженого підприємства. Постачальник не несе відповідальність за невиконання зобов'язань щодо поставки товару до закладів охорони здоров'я у разі, якщо це відбулося з вини уповноваженого підприємства.

Позивачем по справі умови Договору щодо здійснення 100% попередньої оплати за товар були виконані належним чином 29 грудня 2011 року, тобто кінцевий строк виконання постачальником свого зобов'язання щодо поставки товару сплив 28 березня 2012 року.

Відповідач по справі здійснив постачання товару, згідно з умовами Договору, що підтверджується видатковими накладними №120835 від 22 серпня 2012 року на загальну суму 303180,00 гривень, та №120901 від 11 вересня 2012 року на загальну суму 8970,00 гривень (а.с.28-30).

В свою чергу, Позивач фактично отримав товар за вказаними вище накладними 23 серпня 2012 року та 12 вересня 2012 року відповідно, що підтверджується зазначеною у видаткових накладних датою біля підпису особи, що отримала товар.

Таким чином, Відповідач по справі неналежним чином виконав свій обов'язок щодо поставки товару у строк, визначений Додатковою угодою №1 до Договору, поставивши товар з порушенням встановленого строку понад 30 календарних днів.

До дня укладення Додаткової угоди №1, діяли умови Договору щодо строку поставки товару Відповідачем, а саме до 15 грудня 2011 року, які Відповідач також порушив, не поставивши товар у зазначений строк.

Враховуючи те, що Позивачем було здійснено попередню оплату, у відповідності до п.4.2. Договору, тому 27 грудня 2011 року сторонами було змінено і графік поставки, відповідно до умов Додаткової угоди №1 до Договору.

Статтями 651, 654 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, та вичиняється в такій самій формі, що й договір.

Пунктом 11.2 Договору встановлено, що договір може бути змінено у випадках, передбачених чинним законодавством України, а значить усі зміни до договору укладаються у тій же формі, що і сам договір, тобто письмово.

Відповідно до п.4.2. Договору, замовник має право передбачити попередню оплату шляхом підписання відповідної додаткової угоди до Договору, яка передбачається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2006 року №1404 "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".

Тобто, сторонами Договору в даному пункті погоджено лише можливість здійснення попередньої оплати за Товар відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2006 року №1404".

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб (частини 2 і З статті 712 Цивільного кодексу України).

Стаття 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» зобов'язує учасників договору про закупівлю укладати такий договір у письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частина 5 статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" обмежує право замовника і учасника змінювати істотні умови договору після його підписання. Зміна зобов'язань щодо передачі товару зумовлюється виникненням документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження.

Порядок здійснення оплати і термін поставки є істотними умовами договору про закупівлю (стаття 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель").

Вимоги до письмової форми правочину встановлені ст.ст.207, 208, 639 Цивільного кодексу України.

Позивач, з метою уникнення зриву державного замовлення за державною бюджетною програмою перерахував на рахунок Відповідача передоплату за товар, але будь-які зміни до графіку поставки внесені не були.

Здійснена оплата не свідчить про зміну сторонами істотної умови договору - строку поставки.

Пункт 4.2. договору лише надає право замовнику (Позивачу) передбачити попередню оплату, яка здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2006 року № 1404 "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".

Таким чином, воля сторін застосувати до відносин поставки положення постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2006 року № 1404 повинна бути виражена окремою письмовою угодою.

В свою чергу, воля сторін застосувати до відносин поставки по Договору №202/21-24 від 03 жовтня 2011 року положення постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2006 року № 1404 виражена за допомогою додаткової угоди, яка набрала чинності з моменту її підписання сторонами - 27 грудня 2011 року.

В п.6 Додаткової угоди зазначено, що вона набирає чинності з моменту її підписання сторонами, тобто з 27 грудня 2011 року.

В додатковій угоді відсутнє посилання на те, що внесені зміни регулюють відносини між сторонами, які виникли до внесення змін в договір, а отже додаткова угода встановлює права і обов'язки з моменту набрання нею чинності.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися договором, в який було внесено зміни, то зміни застосовуються до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ними чинності.

До дня укладення Додаткової угоди №1 від 27 грудня 2011 року, діяли умови, що передбачені договором №202/21-24 від 03 жовтня 2011 року, а саме постачання товару Відповідачем мало бути здійснено до 15 грудня 2011 року.

Станом на 15 грудня 2011 року Відповідач не виконав свої договірні зобов'язання, оскільки товар не був поставлений, а тому Відповідач зобов'язаний сплатити штрафні санкції також за період з 15 по 27 грудня 2011 року.

Відповідач не виконав цієї умови Договору, оскільки товар на суму 312 150,00 гривень до дня укладення Додаткової угоди поставлений не був, а тому Відповідач прострочив постачання договору на 12 календарних днів.

Додаткова угода №1 від 27 грудня 2011 року до Договору була укладена між сторонами, в зв'язку з недопущенням зриву поставки товару, на підставі листа Відповідача від 14 грудня 2011 року №4915.

Про наявність зазначеного листа свідчить і посилання на його реквізити в самій Додатковій угоді. Даним листом Відповідач просив здійснити попередню оплату у наступному році (тобто у 2012 році), та подовження терміну дії договорів. В даному листі Відповідач про зміну термінів поставки до Позивача не звертався.

Таким чином, твердження Відповідача про те, що здійснивши попередню оплату Позивач тим самим змінив графік (термін) поставки Товару, не відповідають дійсності.

Відповідно до п.7.2. Договору, у випадку затримки поставки товару понад термін, встановлений п.5.1 цього договору, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення поставки товару, а за прострочення понад 30 календарних днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого (неприйнятого) товару, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти, з урахуванням індексу інфляції.

Міністерство охорони здоров'я України здійснило попередню оплату Товару, відповідно до умов Договору, та кошти на рахунок Відповідача поступили 29 грудня 2011 року, а тому кінцевий термін поставки становив 28 березня 2012 року.

Часткову поставку товару Відповідач здійснив 23 серпня 2012 року, згідно з актом приходу товару №156 Б (видаткова накладна №120835 від 22 серпня 2012 року) на суму 303180,00 гривень, чим здійснив прострочення поставки товару на 148 календарних днів включно.

Наступна поставка товару здійснена 12 вересня 2012 року, згідно з актом приходу товару №176 Б (видаткова накладна №120901 від 11 вересня 2012 року) на суму 8970,00 гривень, чим були порушені терміни постачання товару на 20 календарних днів включно.

Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню:

А) пеня за період:

- з 19 грудня 2011 року по 27 грудня 2011 року (9 днів) в розмірі 2809,35 гривень (312150,00*0,1%*9);

- з 29 березня 2012 року по 23 серпня 2012 року в розмірі 46198,20 гривень (312 150.00*0,1%* 148);

- з 24 серпня 2012 року по 12 вересня 2012 року в розмірі 179,40 гривень (8970,00*0,1%*20).

Загальний розмір пені, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача становить 49186,95 гривень (2809,35+46 198,20+179,40).

Б) штраф за прострочення виконання зобов'язання по поставці лікарських засобів, оскільки прострочення Відповідача складає більше 30 календарних днів - в розмірі 21 850,50 гривень.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу (зокрема, укладення договорів та інших правочинів). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Враховуючи те, що за Договором поставки сторони домовились, що постачальник протягом 90 календарних днів з дня надходження коштів як попередньої оплати забезпечує поставку товару, на умовах поставки DDP м. Обухів (у значенні міжнародних правил Інкотермс) Обухів, вул.Каштанова, 66-А, у відповідності до узгодженого графіку поставки, то зобов'язання за цим договором вважається виконаним в момент вручення товару (лікарських засобів) Позивачу.

Таким чином, Відповідач по справі частково виконав своє зобов'язання перед Позивачем 23 серпня 2012 року на суму 303180,00 гривень та частково 12 вересня 2012 року на суму 8970,00 гривень, у зв'язку з тим, що саме в ці дні товар було фактично передано Позивачу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, Відповідач повинен був поставити товар у строк, встановлений в Договорі.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Як зазначалося вище, постачальник (Відповідач) мав поставити замовнику (Позивачу) товар протягом 90 календарних днів, з дня надходження коштів як 100 % попередньої оплати.

Відповідні грошові кошти були зараховані на рахунок Відповідача 29 грудня 2011 року, тобто Відповідач мав поставити товар Позивачу до 28 березня 2012 року включно.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ч.1 ст. 612 ЦК України).

Вказане зобов'язання щодо строку поставки товару Відповідач не виконав, що призвело до прострочення поставки лікарських засобів, що зумовлює можливість застосування до Відповідача господарсько-правових санкцій.

Відповідно до ч.2 ст.217 Господарського кодексу України, у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Договором поставки передбачено, що Відповідач за неналежне виконання зобов'язань за цим договором повинен сплатити пеню та штраф.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Чинне законодавство України не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення в договорі одночасного стягнення пені і штрафу за порушення виконання господарських зобов'язань, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст.627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Окрім того, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України, пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Викладена вище позиція підтримується також в Постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2012 року у справі №5026/1052/2011 за позовом приватного підприємства "Кажан" до приватного підприємства "Енерголенд" про стягнення 95901,29 гривень, яка є обов'язковою до врахування судом першої інстанції, на підставі положення ч.3 ст.82 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що Відповідач не виконав свої зобов'язання по оплаті у термін, встановлений Договором і Додатковою угодою до нього, нараховані Позивачем пеня в сумі 49186,95 гривень та штраф у розмірі 21850,50 гривень відповідають умовам Договору та вимогам чинного законодавства, і підлягають стягненню з Відповідача.

Щодо повноважень Державного підприємства „Укрвакцина МОЗ України на представництво інтересів Міністерства охорони здоров'я України, суд встановив наступне.

04 травня 2012 року між Міністерством охорони здоров'я України (довіритель) та Державним підприємством „Укрвакцина (повірений) укладено договір доручення №30/21-24, відповідно до умов якого, довіритель доручає, а повірений зобов'язується виконати певні дії від імені довірителя.

Предметом даного договору (п.п.1.1-1.1.4) є :

" 1.1. Приймання лікарських засобів, виробів медичного призначення та інших товарів, робіт та послуг, що централізовано закуповуються Довірителем у Постачальника, (далі - Товар) та організація постачання Товару до закладів охорони здоров'я відповідно до розподілу Товару за номенклатурою у кількісному і вартісному виразі та у розрізі адміністративно - територіальних одиниць, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України (далі - Розподіл).

1.1.2.Здійснення відповідних дій для належного приймання, зберігання та доставки Товару до закладів охорони здоров'я.

1.1.3.Здійснення контролю за виконанням умов Договорів про закупівлю, укладених Довірителем з Постачальниками (далі - Договір про закупівлю) за бюджетною програмою, закріпленою наказом МОЗ України від 03.05.2012 № 235 «Деякі питання організації виконання державних цільових програм і комплексних заходів охорони здоров'я», за Повіреним.

1.1.4.Участь у претензійній та позовній роботі за Договорами про закупівлю".

Відповідно до п.2.1.6 договору доручення, повірений зобов'язується забезпечити контроль за виконанням Постачальниками договірних зобов'язань, та участь у претензійній та позовній роботі у разі невиконання або неналежного виконання Постачальниками умов Договору про закупівлю.

Відповідно до п.1.1. Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 03 квітня 2012 року №235, ДП «Укрвакцина» МОЗ України забезпечує супровід укладення договорів про закупівлю, контроль за виконанням постачальниками своїх договірних зобов'язань та участь у претензійній та позовній роботі у разі недотримання постачальниками умов договорів.

Відповідно до Договору доручення, ДП «Укрвакцина» МОЗ України здійснює від імені Довірителя (Міністерства охорони здоров'я України) претензійно-позовну роботу за Договорами про закупівлю з усіх питань, що пов'язані з укладенням, виконанням та/або припиненням дії цих договорів, з усіма правами, наданими стороні по справі процесуальним законодавством України, зокрема з правом:

- підписувати та подавати позовні заяви, в тому числі про стягнення грошових коштів та сум фінансових (штрафних) санкцій, клопотання, заяви в т.ч. про виконання судових рішень, інші документи;

- представляти інтереси Довірителя в суді, одержувати будь-які належні Довірителю процесуальні та інші документи;

- представляти інтереси Довірителя в органах виконавчої служби з питань виконання судових рішень, подавати та отримувати пов'язані з таким виконанням документи;

- виконувати інші дії, пов'язані з виконанням цього доручення.

На виконання приписів законодавства, Міністерство охорони здоров'я України видало 13 грудня 2012 року ДП «Укрвакцина» Довіреність №14.02/12.

Відповідно до наданої Довіреності, Міністерство охорони здоров'я України (як Довіритель) доручило ДП «Укрвакцина»:

- здійснювати претензійно позовну роботу за договорами про закупівлю з усіх питань, що пов'язані з укладанням, виконанням та/або припиненням дії договорів, з усіма правами, наданими стороні по справі процесуальним законодавством України, в т.ч., але не обмежуючись: підписувати та подавати позовні заяви, в т.ч. про стягнення грошових коштів та сум фінансових (штрафних) санкцій, клопотання, заяви про виконання судових рішень, інші документи;

- подавати та підписувати апеляційні та касаційні скарги на рішення, постанови, ухвали та інші процесуальні документи;

- представляти інтереси довірителя в суді;

- отримувати будь-які належні довірителю процесуальні та інші документи;

- представляти інтереси Довірителя в органах виконавчої служби з питань виконання судових рішень, подавати та отримувати пов'язані з таким виконанням документи;

- виконувати інші дії, пов'язані з виконанням цієї довіреності з правом підпису процесуальних документів.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що відповідно до Наказу МОЗ України від 03 квітня 2012 року №235, укладеного між ДП «Укрвакцина» МОЗ України та Міністерством охорони здоров'я України 04 травня 2012 року договору-доручення №30/21-24 (з додатковою угодою №1), довіреності від 13 грудня 2012 року №14.02/12, ДП «Укрвакцина» МОЗ України здійснює претензійно-позовну роботу по договорам про закупівлю, а тому виступає в суді у якості представника Міністерства охорони здоров'я України.

Таким чином, повноваження ДП «Укрвакцина» МОЗ України, як представника Міністерства охорони здоров'я України, підтверджені відповідними документами, а саме:

- Наказом МОЗ України від 03 квітня 2012 року №2354;

- Договором-доручення від 04 травня 2012 року № 30/21-24 (з додатковою угодою №1);

- Довіреністю від 13 грудня 2012р. №14.02/12;

- Статутом ДП «Укрвакцина»;

- П. 1.1. Договору про закупівлю товарів за державні кошти від 03 жовтня 2011 року №202/21-24, згідно з яким, уповноваженим підприємством Міністерства охорони здоров'я України визначено - Державне підприємство «Укрвакцина» МОЗ України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Ст.1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Ст.ст.1003, 1004, 1005 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений повинен виконати дане йому доручення особисто.

Ст.1007 Цивільного кодексу України визначено, що довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Ст.ст.244, 246 Цивільного кодексу України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України, до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ст.21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

За змістом ч.З ст.28 Господарського процесуального кодексу України, представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Статтею 238 Цивільного кодексу України визначені правочини, які може вчиняти представник: " 1. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

2. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

3. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом".

Таким чином, суд встановив, що Позивачем по справі виступає Міністерство охорони здоров'я України, а Державне підприємство «Укрвакцина» МОЗ України виступає як повноважний представник Позивача.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання Відповідача про припинення провадження по справі, згідно з п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (пояснення вх. №32775 від 09 вересня 2013 року).

Враховуючи вищевикладене, суд визнав позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими суду доказами, та підлягають задоволенню.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на Відповідача, з вини якого й виник спір.

На підставі вищевикладеного та ст.129 Конституції України, ст.ст.217, 230 Господарського кодексу України, ст.ст..238, 244, 246, 509, 526, 530, 549, 611, 612, 627, 629, 651, 654, 664, 712, 1000, 1003, 1004, 1005, 1007 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст.18, 21, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Фармстандарт-Біолік" ( код 09173452; адреса: 61070, м.Харків, Дзержинський р-н, Помірки; р/р 6648 у філії ПАТ «ПУМБ» у м.Харків, МФО 350385) на користь Міністерства охорони здоров'я України (код 00012925; адреса: 01601. м.Київ, вул.Грушевського, 7; р/р 0021 в ДКСУ, ЄДРПОУ ДКСУ 37567646, МФО 820172) пеню у розмірі 49186,95 гривень, штраф у розмірі 21850,50 гривень, та судовий збір у розмірі 1609,50 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.10.2013 р.

Суддя ОСОБА_3