ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2013 р. Справа № 918/1020/13

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да Капо"

про стягнення заборгованості за поставлений природний газ в сумі 23 928 грн. 85 коп.

Суддя Політика Н.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №10/05 від 02.01.2013 року

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 06 серпня 2013 року, відповідно до ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз" (надалі ПАТ "Рівнегаз" - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Да Капо" (надалі ТзОВ "Да Капо" - відповідач) заборгованості за поставлений природний газ в сумі 23 928 грн. 85 коп..

Позивач у позовній заяві та його представник в судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог. Просять суд стягнути з відповідача 23 928 грн. 85 коп. заборгованості по оплаті за спожитий у травні 2013р. природний газ.

Ухвалою суду від 09.07.2013р. порушено провадження у справі №918/1020/13 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 23.07.2013р.

Ухвалою суду від 23.07.2013р., у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю витребовування додаткових доказів розгляд справи відкладено на 06.08.2013р.

В судовому засіданні 06.08.2013р. представник позивача в обґрунтування позовних вимог пояснив, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань згідно з договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1к/125-р від 17.12.2012 року. Зазначають, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1к/125-р від 17.12.2012 року, актом прийому - передачі природного газу від 31.05.2013р. на суму 24 043 грн. 84 коп.. Повідомив, що станом 06.08.2013р. заборгованість відповідача складає 23 928 грн. 85 коп., оскільки відповідачем було проведено оплату за отриманий природний газ у квітні в сумі 3 247, 88 грн., з якої 114, 99 грн. зараховано в оплату за поставлений природний газ у травні 2013 року, що вбачається з платіжного доручення.

Також представником позивача долучено до матеріалів справи: копію платіжного доручення №@2PL602196 від 15 травня 2013 року на підтвердження факту часткової оплати відповідачем заборгованості.

Відповідач в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов не подав.

Ухвали суду від 09.07.2013р., від 23.07.2013р. направлені на адресу відповідача зазначену у позовній заяві та внесену до ЄДРПОУ Рівненська область, с.Городок, вул.Барона Штейнгеля, 4А С рекомендованими листами, які повернуті до суду з відміткою "про вручення". (а.с.24, 29).

На підставі наведеного, суд вважає можливим розглянути справу, відповідно до ст.75 ГПК України, за наявними в матеріалах справи доказами за відсутності представника відповідача.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення повноваженого представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Да Капо" (далі - Споживач) 17 грудня 2012 року укладеного Договір № 2013/ТП-ПР-1к/125-р про постачання природного газу за регульованим тарифом (надалі - Договір (а.с. 8-11) відповідно до умов якого Постачальник постачає природній газ споживачу в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених Договором.

Згідно з пунктом 1.1 Договору, Постачальник постачає природний газ Споживачу в обсягах і порядку, передбачених цим договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу у розмірах строках, порядку та на умовах передбачених Договором.

Відповідно до пункту 2.7 Договору Постачальник до 2-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє Споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника.

Пунктом 2.9 Договору визначено, що акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником.

Згідно п. 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно додатку №2 до Договору.

Авансові платежі сплачуються Споживачем Постачальнику на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого Постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 05 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу.

У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому Договором порядку.

Пунктом 4.7 зазначено що оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

Пунктом 4.8 договору встановлено. що Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ у поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Відповідно до пункту 5.3.3 договору Споживач зобов'язаний оплачувати Постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених цим Договором.

У відповідності до п.10.1 Договір набуває чинності з дати підписання і поширює свою дію на відносини, що складаються між сторонами з 01.01.2013р. та діє до 31.12.2013 року, а частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору Позивач, відповідно до акту №РВ000005821 прийому - передачі природного газу від 31.05.2013 р. поставив у травні місяці 2013 року, а Відповідач прийняв газ в кількості 5.108 тис. м3 на суму 24 043 грн. 84 коп. (а.с.18).

Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого газу виконав частково на суму 114 грн. 99 коп. (зазначена сума зарахована в рахунок погашення заборгованості за поставлений природний газ у травні 2013 р., з урахуванням того, що решта суми, сплаченої згідно платіжного доручення №@2PL602196 від 15.05.2013р. зарахована в рахунок погашення боргу за поставлений природний газ у квітні 2013р.).

10.06.2013 року позивачем було направлено відповідачу претензію №10/2140 з вимогою сплатити заборгованості, яка відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

На час розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий згідно договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1к/125-р від 17.12.2012 року становить 23 928 грн. 85 коп.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається зі статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1к/125-р від 17.12.2012 року, щодо поставки газу виконав належним чином, проте відповідач повному обсязі не розрахувався.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1к/125-р від 17.12.2012 року, актом прийому - передачі природного газу від 31.05.2013 р. на суму 24 043 грн. 84 коп., платіжним дорученням №@2PL602196 від 15.05.2013р. щодо часткової оплати вартості поставленого газу.

Відповідачем не подано доказів оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту отримання природного газу.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ "Рівнегаз" про стягнення з ТзОВ "Да Капо" заборгованості за поставлений природний газ в сумі 23 928 грн. 85 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 81-1, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да Капо" про стягнення заборгованості за поставлений природний газ в сумі 23 928 грн. 85 коп. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА Капо" (35331, с.Городок, вул. Барона Штейнгеля, 4А, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (м. Рівне, вул. Білякова, 4, ) 23 928 (двадцять три тисячі дев'ятсот двадцять вісім) гривень 85 копійок - заборгованості за поставлений природний газ, 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) гривень 50 копійок витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 06.08.2013 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Білякова, 4);

3 - відповідачу рекомендованим (35331, с.Городок, вул. Барона Штейнгеля, 4А).