донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.01.2013 р. справа №18/5014/2257/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача: ОСОБА_4 довіреність б/н від 21.09.2012р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків Лисичанськводоканал, м. Лисичанськ Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від21.11.2012р. (повний текст підписано 26.11.2012р.)
у справі№18/5014/2257/2012 (суддя Корнієнко В.В.)
за позовомЛисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків Лисичанськводоканал, м. Лисичанськ Луганської області
до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Лисичанськ Луганської області
простягнення 6 812,75грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.11.2012р. у справі №18/5014/2257/2012 у задоволенні позовних вимог Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків Лисичанськводоканал, м. Лисичанськ Луганської області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Лисичанськ Луганської області про стягнення 6 812,75грн. відмовлено у повному обсязі.

Лисичанським комунальним спеціалізованим підприємством по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків Лисичанськводоканал, м. Лисичанськ Луганської області подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового рішення у звязку з тим, що наведене рішення є незаконним та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає хибним висновок суду про необґрунтованість позовних вимог.

Позивач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином.

Відповідач проти скарги заперечує та просить рішення суду залишити без змін, у задоволенні скарги відмовити, про що зазначив у наданому відзиві на апеляційну скаргу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про порушення провадження у даній справі сторони були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків Лисичанськводоканал, м. Лисичанськ Луганської області звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Лисичанськ Луганської області про стягнення заборгованості за водопостачання у розмірі 6 812,75грн.

Згідно зі ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 06.11.2012р. зменшив розмір заявленого до стягнення боргу до суми 6 522,35грн.

Судом першої інстанції розглянуто позовні вимоги з урахуванням вказаної заяви.

Позовні вимоги до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Лисичанськ обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем письмового правочину, у звязку з чим відповідач повинен сплатити борг за послуги водопостачання та водовідведення, які йому надавалися починаючи з 18.01.2012р. в сумі 6 522,35грн. Нормативно позовні вимоги обгрунтовані ст.ст.202, 204, 207, 525, 526, 631 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, пунктами 3.3, 3.4, 3.5, 10.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, за твердженням позивача, 16.01.2012р. до нього звернувся підприємець ОСОБА_6 з заявою про розпломбування крану холодної води у приміщенні за адресою: м. Лисичанськ, кв. Жовтневої революції, 45 (приміщення знаходиться у володінні ОСОБА_5Л відповідача по справі), з метою встановлення водоміру.

18.01.2012р. контролер позивача розпломбував кран холодної води, про що складено акт.

06.02.2012р. відповідачем у встановленому порядку погоджено з позивачем ліміти на водопостачання на 2012р.

23.04.2012р. ОСОБА_6 звернувся до позивача із заявою від імені ОСОБА_5 (відповідача по справі) про доукладення в договорі №445 (який укладено з ОСОБА_6О.) нового обєкту, розташованого за адресою: м. Лисичанськ, кв. Жовтневої революції, 45, який орендується ОСОБА_5 (відповідачем) у ЛКП ЖЄК №5. Однак, сторони не досягли згоди щодо зміни договору, про що зазначено позивачем.

При цьому, письмовий договір на водопостачання та водовідведення з відповідачем не укладався.

Як зазначено позивачем, оскільки кран холодної води розпломбовано в приміщенні відповідача 18.01.2012р., ним було виставлено відповідачу рахунок від 08.05.2012р. №826 на оплату послуг водопостачання та водовідведення за період з 18.01.2012р. по 30.04.2012р. включно в сумі 6 812,75грн.

Відповідач рахунок не оплатив, від одержання рахунку відмовився, про що складено акт від 15.05.2012р.

На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача боргу в сумі 6 812,75грн. за послуги водопостачання та водовідведення, надані відповідачу в період з 18.01.2012р. по 30.04.2012р.

У письмових поясненнях до позовної заяви та в заяві про уточнення позовних вимог позивач вказав, що розрахунок заявленого до стягнення боргу в сумі 6 812,75грн. включає два періоди:

- 1-й період: з 18.01.2012р. по 06.02.2012р. (18 днів з дати розпломбування крану відповідача по дату погодження ним лімітів на водопостачання на 2012р.).

За вказаний період розрахунок здійснювався як за самовільне користування водою на підставі пунктів 3.3., 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. №190.

За вказані 18 діб відповідачу нараховано плату в сумі 6 582,85грн. із розрахунку споживання 30,24 м3 води на добу.

- 2-й період: з 07.02.2012р. по 30.04.2012р. (2 місяці та 23 дні). За цей період розрахунок здійснювався на підставі п.3.5. Правил, за нормативами питного водоспоживання, затвердженими у встановленому порядку і погодженими з позивачем 06.02.2012р.

За вказаний період відповідачу нараховано плату в сумі 229грн. із розрахунку споживання 6,7 м3 води в місяць.

Заявою про уточнення позовних вимог №01/2331 від 06.11.2012р. позивач зменшив розмір заявленого до стягнення боргу до суми 6 522,35грн. вказавши, що квитанціями від 21.08.2012р. відповідач сплатив 290,40грн.

У додаткових поясненнях до позовної заяви №01/2444 від 21.11.2012р. позивач вказав, що для приєднання обєкту до комунального водопроводу та для укладання договору на водопостачання та водовідведення слід дотримуватися певного порядку: заінтересованою особою подається відповідна заява з даними, які характеризують обєкт; на підставі поданих споживачем даних, протягом місяця водоканал видає споживачу технічні умови про можливість приєднання обєкта до комунального водопроводу; споживач на підставі технічних умов здійснює проектування водопровідних вводів та інших пристроїв; в 15-ти денний строк водоканал узгоджує цей проект; між споживачем та водоканалом укладається договір на водопостачання та водовідведення і споживач підключається до водопроводу.

На думку позивача, між останнім та відповідачем укладено письмовий правочин щодо водопостачання, що зафіксований у таких документах: заяві відповідача від 23.04.2012р. (про доукладення в договір №445 (який укладено з ОСОБА_6О.) нового обєкту, розташованого за адресою: м. Лисичанськ, кв. Жовтневої революції, 45 (який орендується ОСОБА_5 (відповідачем) у ЛКП ЖЄК №5); розрахунку водоспоживання відповідача на 2012р. від 06.02.2012р.; акті розмежування балансової належності мереж водопроводу, каналізації зі схемою; рахунку-фактурі від 08.05.2012р. №826 на суму 6 812,75грн.; квитанціях відповідача про оплату від 21.08.2012р. на суму 290,40грн.; акті звірення від 19.09.2012р. (не підписаним відповідачем).

Як зазначено вище, 18.01.2012р. контролер позивача ОСОБА_7 на підставі пп.8 п.32 Правил відновила відповідачу водопостачання шляхом зняття пломби з запірного вентиля, за заявою споживача, про що складено відповідний акт.

Таким чином, на думку позивача, на підставі вищевказаного письмового правочину відповідач повинен сплатити борг за послуги водопостачання та водовідведення, які йому надавалися починаючи з 18.01.2012р. в сумі 6 522,35грн.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що він самовільно не приєднувався та не користувався водою, так як розпломбування крану холодної води здійснено працівником водоканалу, при цьому, він не заявляв про необхідність здійснення таких дій.

Наразі, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з правильністю висновків місцевого господарського суду щодо неспроможності наданих позивачем доказів, необґрунтованості позовних вимог та необхідності відмови у їх задоволенні у повному обсязі, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правовідносини сторін у даній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України Про питну воду та питне водопостачання, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190.

За приписами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 затверджені Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за №936/15627) (далі Правила).

Вказані Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем (ч.2 ст.19 Закону).

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (ч.3 ст.19 Закону).

Наразі, договір на послуги з водопостачання та водовідведення між сторонами за позовом у встановленому законодавством порядку (шляхом підписання договору обома сторонами з визначенням істотних умов) не укладався.

За таких обставин, враховуючи те, що правовідносини стосовно отримання питної води та скидання стічних вод повинні здійснюватись виключно на підставі договору, укладеного згідно вимог чинного законодавства, а матеріали справи свідчать про відсутність відповідного договору між позивачем та відповідачем, тому посилання позивача на укладання договору у спрощений спосіб колегія суддів не приймає, оскільки відповідно до ч.ч.2, 3 ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладанні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Втім, позивачем не доведено, що сторони узгодили істотні умови договору, а отже факт укладання договору у спрощений спосіб є недоведеним.

Як зазначалось вище, застосування Правил можливо при наявності договору, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту воду та водовідведення в сумі 6 812,75грн. є безпідставними та необґрунтованими.

В свою ж чергу, як встановлено судом першої інстанції, на підставі договору оренди від 12.12.2011р. №28, укладеному між КП Лисичанська ЖЕК №5 та відповідачем, останній орендує нежитлове приміщення площею 195,5 м2, розташоване на 2-му поверсі будівлі за адресою: м. Лисичанськ, кв. Дружби народів, 34, з метою розташування магазину-салону з продажу меблів.

Відповідно до п.4.9 вказаного договору, орендар (відповідач) зобов`язується компенсувати витрати, пов`язані із утриманням орендованого майна, для чого протягом 15 днів з моменту підписання даного договору укласти з орендодавцем договір про компенсацію витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Тобто, умови договору оренди зобов`язують відповідача укласти договір про надання комунальних послуг саме з орендодавцем.

Крім того, доводи позивача про самовільне користування відповідачем системою централізованого комунального водопостачання спростовуються матеріалами справи, а тому місцевим судом правомірно не прийняті до уваги, оскільки судом встановлено, що користування відповідачем водою не є безобліковим у розумінні п.3.2. Правил, тому, застосування позивачем положень п.3.2., п.3.3., п.3.5. Правил при розрахунку вартості послуг є безпідставним, оскільки Правила, як зазначалось вище, застосовуються до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якими виробником (позивачем) укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості посилань позивача та недоведеності позовних вимог, у звязку із чим у задоволенні позову слід відмовити, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у позивача порушення субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу на подання даного позову.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що місцевим господарським судом в порядку ст.43 ГПК України всебічно, повно і обєктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм законодавства при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Рішення господарського суду Луганської області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 21.11.2012р. у справі №18/5014/2257/2012 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін за наведеними в постанові мотивами, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків Лисичанськводоканал, м. Лисичанськ Луганської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 21.11.2012р. у справі №18/5014/2257/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 22.01.2013р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписаний 25.01.2013р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3