РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16109/13 05.09.13
За позовом Дочірнього підприємства міжнародних експрес-перевезень "Юкрейнієн Парсел Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінекс"

про стягнення 175 476,19 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Від позивача Лєбєдєв О.В. (дов. від 07.06.2011 № 518642)

Від відповідача не з'явився

В судовому засіданні 05.09.2013 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірне підприємство міжнародних експрес-перевезень "Юкрейнієн Парсел Сервіс" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінекс" (відповідач) заборгованості в розмірі 175 476, 19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором №11/ГК/11 від 01.02.2011 про надання експедиторських послуг належним чином не виконав, зокрема, не сплатив грошові кошти за надані йому позивачем послуги в період з квітня 2011 року по серпень 2012 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2013 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/16109/13, розгляд справи призначено на 05.09.2013.

04.09.2013 через канцелярію Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, окрім того відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 05.09.2013, з'явився представник позивача, надав документи на виконання вимог ухвали суду, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2011 між позивачем та відповідачем, було укладено договір №11/ГК/11 про надання транспортно-експедиторських послуг з експрес-доставки вантажів (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно умов п. 1. позивач надає послуги, що передбачені діючим Тарифним довідником позивача.

Пунктом 8 Договору встановлено, що оплата послуг позивача здійснюється банківським переказом в гривнях, на підставі рахунків, що направляються позивачем. Рахунки підлягають сплаті протягом 7 календарних днів з моменту їх отримання.

З квітня 2011 року по серпень 2012 року позивач надав послуги з перевезення вантажів, а відповідач прийняв їх, що підтверджуються відповідними актами приймання-здачі робіт (послуг) (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Однак відповідач виставлені рахунки позивача за надані послуги на суму 178 067, 41 грн. (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи) сплатив частково, на суму 2 591 ,22 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

06.06.2013 позивач направив відповідачу претензію 286/4, в який просить останнього здійснити оплату наданих послуг.

Водночас, як зазначено позивачем та неспростовно відповідачем, останній на заяву не відреагував, грошових коштів не перерахував.

12.08.2013 сторони провели звірку взаємних розрахунків за період від 01.01.2011 по 08.08.2012, та актом зафіксували заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 175 476,19 грн. (належним чином засвідчена копія акту міститься в матеріалах справи).

Окрім того, відповідач в заяві, яка надійшла до суду 04.09.2013 визнає борг перед позивачем в повному обсязі.

Таким чином судом встановлено факт наявності порушень відповідачем взятих на себе господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, визнані відповідачем та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінекс" (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 25-а, офіс 100; ідентифікаційний код: 37308875) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення на користь Дочірнього підприємства міжнародних експрес-перевезень "Юкрейнієн Парсел Сервіс" (03036 м. Київ, Міжнародний аеропорт «Київ», Жуляни; ідентифікаційний код 20044695) 179 014 (сто сімдесят дев'ять тисяч чотирнадцять) грн. 19 коп. - основного боргу та 3 538 (три тисячі п'ятсот тридцять вісім ) грн. 00 коп. - суму судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 06.09.2013

Суддя М.О. Лиськов