Господарський суд Чернігівської області
УХВАЛА

13.08.2013 справа №5028/5/44/2012

Суддя А.В. Романенко, розглянувши матеріали скарги

скаржника (стягувача): Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзпартнер-північ»,

вул. Миргородська, 6, м. Суми, Сумська область, 40007;

до: Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції,

вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030;

про визнання незаконною бездіяльність та зобовязання вчинити виконавчі дії по виконанню рішення господарського суду від 22.11.2012 у справі №5028/5/44/2012, порушеній

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзпартнер-Північ»,

вул. Миргородська, 6, м. Суми, Сумська область, 40007;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТП Партнер-Лідер,

вул. Старобілоуська, 63, м. Чернігів, 14017;

про стягнення 62 947,02грн

за участю представників сторін:

від скаржника: не зявився;

від відділу ДВС: ОСОБА_1, довіреність №283/9М від 13.08.2013, заступник начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції;

від боржника: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Союзпартнер-Північ» подано скаргу на бездіяльність Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції при виконанні рішення господарського суду від 22.11.2012 у справі №5028/5/44/2012, порушеній за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Союзпартнер-Північ до товариства з обмеженою відповідальністю „ТП Партнер-Лідер про стягнення 62 947,02грн, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції при виконанні рішення господарського суду від 22.11.2012 у справі №5028/5/44/2012;

- зобов'язати Новозаводський відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції вчинити виконавчі дії по виконанню рішення господарського суду від 22.11.2012 у справі №5028/5/44/2012.

Скаржник (позивач у справі), посилаючись на ідентифікатор (витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень) від 17.07.2013, у своїй скарзі зазначає, що рішення господарського суду від 14.07.2011 на даний час не виконано, незважаючи на встановлений ст.30 Закону України Про виконавче провадження шестимісячний строк проведення виконавчих дій, з моменту відкриття виконавчого провадження (з 04.02.2013) не вчинено жодної виконавчої дії, наприклад, не накладено арешт на банківський рахунок боржника, не надіслано запитів до відповідних органів та інше.

Інших доказів, зокрема, запитів на підтвердження факту звернення до відділу ДВС з проханням повідомити про стан виконавчого провадження скаржником суду не надано.

Ухвала від 29.07.2013 про призначення скарги до розгляду, яка надсилалась скаржнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, отримана останнім 02.08.2013 (уповноважений Івашко), проте скаржник повноважного представника в судове засідання не направив, причин незявлення суду не повідомив.

Боржника повідомлено судом про час і місце розгляду скарги належним чином, проте ухвала від 29.07.2013 про призначення скарги до розгляду повернулась до суду неврученою, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 (зі змінами, внесеними Постановою Пленуму ВГСУ від 16.01.2013 №3) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

За змістом ст.64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З врахуванням викладеного, господарський суд приходить до висновку, що відповідно до частини другої ст.121-2 ГПК України, боржник (відповідач у справі) належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності його представника.

В судовому засіданні представник відділу ДВС надав письмові пояснення №283/9 від 13.08.2013 (з додатками), а також усні пояснення по суті скарги та зазначив, що 04.02.2013 відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду від 04.12.2012 виданого на виконання судового рішення у даній справі, яке постановою від 12.02.2013 приєднано до зведеного виконавчого провадження.

При проведенні виконавчих дій обєктів нерухомості, земельних ділянок, автотранспортної та іншої техніки за боржником не зареєстровано. На кошти та майно боржника накладено арешт, та інше.

До пояснень додано належним чином засвідчені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження №32071729 на 68 аркушах.

Дослідивши подані документи та матеріали зведеного виконавчого провадження №32071729, вислухавши пояснення представника органу Державної виконавчої служби, господарський суд встановив:

22.11.2012, господарським судом Чернігівської області ухвалено рішення у справі №5028/5/44/2012 порушеній за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Союзпартнер-Північ» до товариства з обмеженою відповідальністю „ТП Партнер-Лідер про стягнення 62 947,02грн, яким позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 54 038,52грн боргу, 4 170,29грн пені, 1 447,94грн річних та 1 529,03грн судових витрат.

Керуючись ст.ст. 116, 117 ГПК України, на виконання вищевказаного рішення господарським судом Чернігівської області 04.12.2012 видано та надіслано стягувачу - товариству з обмеженою відповідальністю «Союзпартнер-Північ» відповідний наказ про примусове виконання рішення суду, який предявлено останнім для виконання до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

04.02.2013, заступником начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36510331 про примусове виконання наказу №5028/5/44/2012 господарського суду Чернігівської області від 04.12.2012 про стягнення з ТОВ „ТП Партнер-Лідер на користь ТОВ «Союзпартнер-Північ» 61 185,78грн.

У звязку з невиконанням в наданий державним виконавцем для самостійного виконання строк, відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», 12.02.2013 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Оскільки на примусовому виконанні в органі ДВС щодо боржника ТОВ «ТП Партнер-Лідер» перебувало зведене виконавче провадження, 12.02.2013 заступником начальника Новозаводського ВДВС ОСОБА_1 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №36510331 до зведеного виконавчого провадження №32071729, яке утворилося у відповідності до постанови від 03.04.2012.

В межах зведеного виконавчого провадження №32071729, заступником начальника Новозаводського ВДВС двічі (19.03.2012 та 10.04.2012) винесено постанови про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунку №75261 в ЧФ «Приватбанк» м. Чернігів, МФО 353586 та №0195 в ПАТ «Креді ОСОБА_2», м. Київ, МФО 300614 ( в межах суми 65 159,53грн).

Як вбачається з відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.03.2012 №30.1.0.0/2-120328/1787 рахунок №75261 в банку не обслуговується.

Листом від 24.07.2012 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомлено, що рахунок боржника закритий.

Відповідно до листа ПАТ «Креді ОСОБА_2» від 20.06.2012, залишок коштів на рахунку боржника становить 60,12грн.

Листом від 18.04.2013 №12200/4-511 ПАТ «Креді ОСОБА_2» повідомило, що постанова про арешт коштів прийнята до виконання в межах суми боргу 65 159,53грн, але залишок коштів на рахунку ТОВ «Тп Партнер-Лідер» є недостатнім для виконання арешту.

Крім того, неодноразово, а саме: 19.03.2012, 10.04.2012, 12.12.2012 та 04.03.2013 заступником начальника Новозаводського ВДВС виносились постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на все майно боржника ТОВ «ТП Партнер-Лідер», про що внесено відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Заступником начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції на виконання вимог Закону України „Про виконавче провадження було направлено запити №283/9 від 30.03.2012 до: ДПІ у м. Чернігові, управлінню ПФУ в м. Чернігові, ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області, управлінню земельних ресурсів Чернігівської міської ради, Інспекції державного технічного нагляду Чернігівської ОДА та ГУ статистики у Чернігівській області.

Крім того, надіслано запит від 30.03.2012 Державному реєстратору про надання Витягу з ЄДР щодо ТОВ «ТП Партнер-Лідер».

Згідно відповіді управління статистики від 12.04.2012, місцезнаходженням боржника є: м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 63.

Відповідно до витягу з Інформаційно-ресурсного центру Пошук в ЄДР за електронною адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html, юридична особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТП Партнер-Лідер», ідентифікаційний код 35506314, знаходиться в стані припинення; 09.11.2011 внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи.

Згідно відповіді ДПІ у м. Чернігові від 16.08.2012, боржник звітує до органів ДПІ як платник податків за загальною системою оподаткування, за ІІ квартал 2012 року звіт не подано; наймані працівники, ймовірно, відсутні.

На запит державного виконавця Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради надало письмову відповідь №2033 від 19.04.2012, в якій зазначено, що за «ТП Партнер-Лідер» земельні ділянки в адміністративних межах Чернігівської міської ради не зареєстровані.

Згідно відмітки Інспекції Державного технагляду Чернігівської ОДА від 13.04.2012 майна за боржником не зареєстровано.

Листом від 25.04.2012 №12088 КП «Чернігівське МБТІ» повідомило, що «ТП Партнер-Лідер» не має зареєстрованого права власності на обєкти нерухомості.

Відповідно до витягу з журналу карток ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області від 18.04.2012, за даними системи МРЕВ за боржником зареєстровано автомобіль ГАЗ 2705 414 (2007).

Постановою від 08.06.2012 вищевказане майно оголошено в розшук; копію постанови, відповідно до вимог ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано для виконання до УДАІ УМВС в Чернігівській області.

На запит ВДВС від 21.09.2012 управління ДАІ в Чернігівській області повідомило, що особовий склад УДАЇ УМВС орієнтований на встановлення та затримання автомобіля боржника, про виконання буде повідомлено додатково.

Згідно Інформаційних довідок від 20.03.2013 та від 12.08.2013 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «ТП Партнер-Лідер» відомості відсутні.

Як вбачається з акту державного виконавця від 07.06.2012, за адресою: м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 63, ТОВ „ТП Партнер-Лідер вибув, місцезнаходження невідоме; майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, наказів господарських судів.

Згідно ст.25 цього Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 27 даного Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 33 зазначеного Закону, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з

організацією та проведенням виконавчих дій.

Статтями 30, 32 Закону України „Про виконавче провадження передбачається, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно п.п. 5.1.1 п. 5.1 розділу 5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. №74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999р. за №865/4158 (далі по тексту Інструкція), звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до п.п. 5.1.3 п. 5.1 розділу 5 Інструкції, за наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних установах, на них накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця.

Державним виконавцем доведено суду проведення всіх дій, виконання яких є обовязковим під час здійснення виконавчого провадження, відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ст.11-1 вищезазначеного Закону, скаржник має право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження №14 від 26.12.2003, суд не вправі зобовязувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

В свою чергу, скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження викладених у скарзі відомостей, в тому числі і щодо звернення до Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та за отриманням інформації щодо проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу від 04.12.2012 у справі №5028/5/44/2012 в установленому законом порядку.

Відповідно до п.4 частини третьої ст.129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Новозаводським відділом Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції вживались заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Новозаводський відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції діяв в межах наданих йому повноважень, з дотриманням вимог встановлених Законом України Про виконавче провадження, а тому скарга стягувача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 36, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Суддя А.В.Романенко