ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2013 р.
справа № 911/1796/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області, Херсонська обл., м.
Цюрупинськ

до Державного спеціалізованого
підприємства «Чорнобильська АЕС»,
Київська обл., м. Славутич

про стягнення 11 019,11 гривень

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Гарнага П.А.
(довіреність №62-юв від 10.10.2012р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.05.2013р. Управління Пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області (далі-позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Державного спеціалізованого
підприємства «Чорнобильська АЕС»
(далі-ДСП «Чорнобильська
АЕС»/відповідач) про стягнення 11 019,11
грн. шкоди, завданої внаслідок видачі
відповідачем недостовірних
документів.

Відповідач позов не визнав з підстав,
викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.05.2013р. порушено
провадження у справі №911/1796/13 та
призначено справу до розгляду на
22.05.2013р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 22.05.2013р. та
18.06.2013р. розгляд даної справи
відкладався на 18.06.2013р. та 02.07.2013р.
відповідно.

19.06.2013р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшло клопотання про
здійснення розгляду даної справи без
участі його представника. Зазначене
клопотання судом задоволено.

В судові засідання 22.05.2013р., 18.06.2013р. та
02.07.2013р. представник позивача не
з'явився

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника відповідача,
суд

ВСТАНОВИВ:

05.12.2011р. Управління Пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області направило до
управління Пенсійного фонду України у
місті Славутичі Київської області
запит про проведення перевірки,
надання документів, що підтверджують
факт прийняття участі Провкіна А.Ф., 1947
р.н. в роботах по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986р.
по 17.05.1986р., та довідки про заробітну
плату останнього за травень 1986 року.

27.12.2011р. головним спеціалістом по
контролю за цільовим використанням
коштів УПФУ у м. Славутичі, Горбань Н.І.,
в присутності начальника сектору
відділу кадрів ДСП «Чорнобильська АЕС»
Бондар М.Ю. проведена зустрічна
перевірка обґрунтованості видачі
корінця до довідки Ф-122 №6912 від 12.09.2011р.
на Провкіна А.Ф.

У зв'язку з виявленими розбіжностями у
особових рахунках, Управлінням
Пенсійного фонду України в Херсонській
області проведено перерахунок пенсії
Провкіна А.Ф., 1947 р.н. і встановлено
переплату пенсії в сумі 4 575,39 грн., що
підтверджується повідомленням
управління з координації та контролю
за виплатою пенсій Головного
управління Пенсійного фонду України в
Херсонській області від 22.06.2012 р. № 4642/04.

Крім того, 08.12.2011р. Управлінням
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області направило до управління
Пенсійного фонду України у місті
Славутичі Київської області запит про
проведення перевірки, надання
документів, що підтверджують факт
прийняття Провкіною С.В. 1946 р.н. участі в
роботах 26.04.1986р., по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та довідки про заробітну плату
останньої за квітень 1986 року.

У зв'язку з виявленими розбіжностями у
особових рахунках, Управлінням
Пенсійного фонду України в Херсонській
області проведено перерахунок пенсії
Провкіної С.В., 1947 р.н. і встановлено
переплату пенсії в сумі 6 443,72 грн., що
підтверджується повідомленням
управління з координації та контролю
за виплатою пенсій Головного
управління Пенсійного фонду України в
Херсонській області від 14.05.2012 р. № 3229/04.

Посилаючись на те, що допущені
відповідачем при складанні довідок про
заробітну плату помилки призвели до
безпідставної виплати Провкіній С.В. та
Провкіну А.Ф. пенсій на суму 11 019,11 грн.,
у той час як зазначена сума коштів
пенсіонерами в добровільному порядку
повернута не була, позивач просить суд
стягнути з відповідача 11 019,11 грн.
шкоди, завданої внаслідок видачі
відповідачем недостовірних документів
з підстав ст. ст. 1166, 1172 Цивільного
кодексу України, ст. 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника відповідача, суд
встановив, що заявлена позовна вимога
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Статтями 1166, 1172 Цивільного кодексу
України унормовано, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

У відповідності до ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

З огляду на наведені нормативні
приписи, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки, шкоди та її розміру,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою, вини.
За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 17.06.2013р. у справі №5008/1115/2012.

Так, на підтвердження неправомірної
поведінки відповідача, що полягає у
наданні недостовірних документів щодо
розміру заробітної плати Провкіної С.В.
та Провкіного А.Ф., позивач посилався на
акти зустрічних перевірок факту роботи
на пільгових умовах №274, №275 від
20.12.2011р., складених Управлінням
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Водночас, посилання позивача на те, що
безпідставно виплачена Провкіній С.В.
та Провкіну А.Ф. пенсія на суму 11 019,11
грн. є збитками у розумінні ст. 22 ЦК
України та ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» судом не
приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Приписами статей 1, 14, 50 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» унормовано, що пенсія -
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Підприємства, установи і організації (у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами) є
страхувальниками для фізичних осіб, що
працюють у них на умовах трудового
договору (контракту), або інших умовах,
передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового
характеру, а згідно із статтею 15 -
платниками страхових внесків.

Суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

В силу вимог статей 32-34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Водночас, в порушення наведених
законодавчих положень, суду не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що 11 019,11 грн.
виплачених Провкіній С.В. та Провкіну
А.Ф. є саме шкодою, заподіяною
відповідачем державі внаслідок видачі
недостовірних документів, яка підлягає
стягненню в силу ст. 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», а не сумою
пенсій, надмірно виплачених внаслідок
подання страхувальником недостовірних
даних, порядок утримання якої
врегульований ст. 50 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

До того ж, позивачем не надано суду
доказів наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
діями відповідача та збитками
позивача.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також враховуючи
недоведеність позивачем наявності у
сукупності всіх елементів складу
правопорушення, яке тягне за собою
відповідальність у вигляді
відшкодування завданих збитків в
порядку ст. 1166 ЦК України, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 11 019,11 грн.
шкоди, завданої внаслідок видачі
відповідачем недостовірних документів
з підстав ст. ст. 1166, 1172 Цивільного
кодексу України, ст. 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» є
необґрунтованою, а тому задоволенню не
підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 27.05.2013р. у справі
№5011-7/16346-2012.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 32-34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 22, 1166, 1172 Цивільного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 03.07.2013р.

Суддя
В.А.
Ярема