ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
"30" серпня 2013 р. Справа № 5016/2789/2012(17/105)
Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,
у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроМакс»
ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
про: стягнення страхового відшкодування у сумі 810000,0 грн., -
Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29.08.2013 з ВАТ НАСК «Оранта» в особі Миколаївської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» було стягнуто на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Миколаївської обласної філії АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» страхове відшкодування у сумі 810000,0 грн. та на користь позивача - ТОВ «АгроМакс» судовий збір у сумі 16200,0 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішення питання про розподіл господарських витрат.

Під час нового розгляду справи, судом не було вирішено питання стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на адвокатську допомогу в розмірі 51000,0 грн., тому, суд, керуючись п.2 ч.1 ст.88 ГПК України вважає за необхідне, за власною ініціативою, розглянути це питання у додатковому рішенні.

В обґрунтування своїх вимог про стягнення витрат на адвокатську допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги №12/11-12 від 12.11.2012, квитанцію від 15.11.2012 про сплату послуг згідно договору про надання правової допомоги № 12/11-12 від 12.11.2012 та свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №543 (а.с.45-47).

Відповідно до Роз'яснень Вищого арбітражного суду від 04.03.1998 № 02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (в редакція 01.02.2005) витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг (пункт 10 в редакції Роз'яснення Вищого господарського суду № 04-5/609 від 31.05.2002).

Судом установлено, що надання позивачеві адвокатських послуг адвокатом Козловим В.О. на суму 51000,00 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Таким чином, виплачений відповідачем на користь адвоката Козлова В.О. гонорар може бути віднесений до складу судових витрат.

Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат (крім судового збору) не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин, суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п.12 Роз'яснень ВАСУ №02-5/78 від 04.03.1998 та п.11 Інформаційного листа ВГСУ №01-8/973 від 14.12.2007 (із змінами та доповненнями).

Доказів, які б підтверджували розумність витрат на оплату послуг адвоката саме у заявленій сумі, позивачем суду не надано.

При вирішенні питання щодо розміру витрат на послуги адвоката, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, судом взяті до уваги рівень складності справи; кількість судових засідань, у яких брав участь адвокат у місцевому суді, апеляційній та касаційній інстанціях; кількість та складність документів, які були підготовлені адвокатом під час розгляду справи; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в регіоні.

Дослідивши вказані обставини, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до відшкодування витрат на послуги адвоката, не є співрозмірним обсягу робіт, які виконані адвокатом по даній справі. Тому, суд вважає за необхідне обмежити розмір вказаних витрат, які підлягають відшкодуванню з відповідача, та стягнути з нього на користь позивача 5000,0 грн. витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Керуючись ст.ст.44, 49, 88 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (01032, м.Київ, вул.Жилянська, 75, код ЄДРПОУ) в особі Миколаївської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» (54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 20, ) (р/р 0014 в АКБ «Укрсоцбанк» у м.Києві, МФО 300023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроМакс» (54030, м.Миколаїв, вул.Спаська, 1) (р/р 3220 в МОФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 326018, ) 5000,0 грн. витрат на послуги адвоката.

2. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В.Мавродієва