ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2013 р.
Справа №917/879/13

За позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", вул.
Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2А,
м. Полтава, 36008,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, вул.
Димитрова, 24, м. Київ, 03150

про стягнення грошових коштів 355 585,41
грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від позивача: Мандригеля Р. С., дов. №
272/10 від 14.12.12 р.,

від відповідача: Данілова Н. Н., дов. №
19-14/990 від 10.04.13 р.,

від третьої особи: не з'явився.

Розглядається позовна заява про
стягнення заборгованості за договором
поставки природного газу № 06/11-873-БО-24
від 30.08.11 р. в розмірі 355 585,41 грн., з яких:
316001,20 грн. - основний борг, 24519,17 грн. -
пеня, 632,00 грн. - інфляційні та 14433,04 грн. -
3% річних.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
погашена.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
(вхід. № 4215 від 26.03.13 р.) проти позову
заперечує частково, а саме: визнає суму
основного боргу у розмірі 316 001,20 грн.,
але просить відмовити в задоволенні
вимоги щодо стягнення річних та
інфляційних нарахувань ( оскільки
позивачем не доведено факту
користування відповідачем чужими
грошовими коштами) та просить зменшити
розмір пені на 50 % , так як заявлена
санкція є надмірно великою і порушення
зобов'язань зі сторони відповідача
виникли внаслідок незалежних від
останнього обставин, а саме, через
встановлений економічно
необґрунтований тариф на теплову
енергію.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

30.08.2011 року між Дочірньою компанією "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
(далі-позивач, постачальник) та
Полтавським обласник комунальним
виробничим підприємством теплового
господарства "Полтаватеплоенерго"
(далі - відповідач, покупець) було
укладено договір поставки природного
газу №06/11-873-БО-24 ( далі - договір).

Відповідно до умов даного договору
позивач зобов'язався поставити
покупцеві імпортований природний газ в
період з 06.08.11 р. по 30.09.11р. з урахуванням
вартості його транспортування в обсязі
до 234000,314 грн., а покупець зобов'язувався
прийняти та оплатити поставлений
природний газ.

Відповідно до вимог пункту 4.1
договору оплата за природний газ з
врахуванням вартості транспортування
газу територією України проводиться
покупцем виключно грошовими коштами в
такому порядку. За серпень 2011 р. -
протягом 3-ьох банківських днів з дати
укладення договору; за вересень 2011
року:

- оплата в розмірі 34% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться не пізніше 10 числа місяця
поставки,

- оплата в розмірі по 33 % від вартості
запланованих обсягів проводиться до 20
та 30 числа місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 20 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Як зазначає позивач, на виконання
умов договору позивачем було
здійснено поставку природного газу
відповідачу протягом серпня - вересня
2011 року на загальну суму 502 079,34 грн., що
підтверджується актами прийому -
передачі природного газу від 31.08.11 р. та
30.09.11 року. Зазначені акти підписані
представниками сторін та засвідчені
печатками. Оригінали оглянуті судом у
засіданні, копії долучені до
матеріалів справи.

Як вказує позивач, відповідач свої
зобов'язання по договору виконав
частково, а саме розрахувався за
поставлений газ в сумі 186 078,14 грн.

Отже, згідно пояснень позивача,
сума основного боргу складає 316 001,20 грн.

Згідно із ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати: з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
сплати за поставлений товар
відповідно до умов договору не надано,
відповідно до відзиву - позовні вимоги
в частині стягнення суми основного
боргу визнано, таким чином, вимоги
позивача про стягнення заборгованості
у розмірі 316001,20 грн. є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, крім
всього іншого і сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до ст. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення божником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Пунктом 9.3 договору передбачено, строк
позовної давності за цим договором та
до вимог про стягнення неустойки
встановлюється тривалістю у 3 роки.
Неустойка нараховується протягом 6
місяців, що передують моменту
звернення з претензією або позовом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.1 договору у разі
невиконання або неналежного виконання
своїх зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
законом та цим договором.

В зв'язку з простроченням виконання
грошового зобов'язання, відповідно до
наданих розрахунків, відповідачу
обґрунтовано нарахована пеня за період
з 21.10.11 р. по 21.04.12 р. на суму 24 519,17 грн., 3 %
річних за період з 21.10.10 р. по 30.04.13 р. на
загальну суму 14433,04 грн. та інфляційні
нарахування за листопад 2011 р. -
березень 2013 р. на загальну суму 632,00 грн.

Відповідач у відзиві (вхід. № 7598 від
30.05.13р.) просить зменшити розмір пені, у
зв'язку з відсутністю джерел оплати
боргу та збитковістю підприємства.

Господарський суд відповідно до п.3 ст.
83 ГПК України, приймаючи рішення, має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки.

Відповідно до п.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він перевищує
розмір збитків та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Ст. 233 ГК України передбачає, що у разі,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Враховуючи часткове виконання умов
договору, скрутне фінансове становище
відповідача, що підтверджується
звітами про фінансові результати за 2011
р., 2012 р., інформацією про фінансові
результати і дебіторську та
кредиторську заборгованість
відповідача за 2013 р., суд зменшує розмір
пені на 50 %, у зв'язку з чим з відповідача
стягується пеня у сумі 12 259,58 грн.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Полтавського обласного
комунального виробничого
підприємства теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" (36008, м. Полтава,
вул. Комарова, 2А, р. № 9, філія
Октябрське відділення №43 ВАТ
"Ощадбанк" м. Полтава, МФО 391098, код
ЄДРПОУ ,3338030) на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1,
р.№ 7001 в ФПАТКБ "Південкомбанк", м.
Київ, МФО 320876, ) суму
основного боргу в розмірі 316 001,20 грн.,
12259,58 грн. - пені, 14433,04 грн. - 3% річних, 632,00
грн. - інфляційних нарахуваннь та 1720,50
грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено _____________

Суддя
О. А. Киричук