ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року
Справа № 925/1343/13

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Потапенко
В.В., при секретарі судового засідання
Заболотній Л.А., за участю старшого
прокурора Шевченківської прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Бердник В.П. та
представників сторін:

від позивача - Ушанов О.В. (за
довіреністю);

від відповідача 1 - Дідух О.М., Гордієнко
В.В. (за дорученням); Повстенюк Д.В.
(директор);

від відповідача 2 - Козятинський О.М. (за
довіреністю);

від відповідача 3 - Педченко Т.Ю., Пфунт
О.Я. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Шевченківського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції у Черкаській області

до приватного підприємства
«Подільська промислова компанія»,
державного підприємства „Одеська
залізниця" та сільськогосподарського
приватно-орендного підприємства
«Відродження»

про стягнення 130 030 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з ПП
«Подільська промислова компанія»
130 030 грн. заподіяної державі шкоди
внаслідок порушення вимог
природоохоронного законодавства
шляхом розміщення відходів вапна на
земельних ділянках, що спричинило їх
забруднення хлоридами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
перевіркою встановлено факт
перевезення ПП «Подільська промислова
компанія» вапнякових відходів згідно
договору про подачу та забирання № 2/216
(7227) від 01.03.2012 року, в результаті чого з
грудня 2012 року по березень 2013 року
останнім проводилося їх складування на
земельній ділянці ДП „Одеська
залізниця", чим порушено вимоги ст. 33
Закону України "Про відходи".
Розрахунок розміру спричинених
збитків розраховано згідно Методики
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 171 від 27 жовтня 1997
року та становлять 130 030 грн.

Прокурором було подано уточнення щодо
змісту позовної вимоги до ДП "Одеська
залізниця" від 03.10.2013 року про залучення
до участі у справі ДП "Одеська
залізниця" в якості іншого відповідача
та стягнення з ДП "Одеська залізниця" ?
збитків, завданих забрудненням
земельної ділянки в смузі відводу
Одеської залізниці по станції Шпола
біля під"їзної колії № 6 по прив"язці 245
км + 551 км - 245 км + 635 км.

В уточненнях прокурор в обґрунтування
своєї вимоги посилався на наступне:

- в ході проведення Шевченківською
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері перевірки
за фактом забруднення частини
земельної ділянки станції Шпола ДП
"Одеська залізниця" встановлено, що
однією з причин забруднення землі
стало неналежне виконання начальником
станції Шпола Новічковим В.В. своїх
посадових обов"язків. У результаті
комісійного обстеження земельної
ділянки встановлено перелік умов, за
наявності яких можливо користування
земельною ділянкою: укладення договору
сервітуту, виготовлення плану-схеми до
договору, укладення залізобетонних
плит та огородження ділянки забором. ДП
"Одестка залізниця" питання щодо
виділення земельної ділянки СПОП
"Відродження" вирішено не було;

- начальником Шевченківської дирекції
залізничних перевезень щороку
видається наказ про призначення
відповідальних осіб за охорону
навколишнього природного середовища.
Згідно наказів від 18.05.2013 ДНЮ-02/462 та від
21.02.2011 ДНЮ-02/139 відповідальність за
дотримання вимог з охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання природних
ресурсів та забезпечення виконання
нормативних документів з
природоохоронної діяльності на
госпрозрахункових та лінійних
станціях дирекції покладена на
начальників станцій. Незважаючи на це,
начальником станції Шпола Новічковим
В.В. не вжито жодних заходів, які б
запобігли забрудненню земельної
ділянки по станції Шпола відходами
вапна, тим самим порушено вимоги п. 2.1.4.
Державних санітарних правил та норм 2.
Комунальна гігієна. 2.7. Грунт, очистка
населених місць, побутові та
промислові відходи, санітарна охорона
грунту "Гігієнічні вимоги щодо
поводження з промисловими відходами та
визначення їх класу небезпеки для
здоров"я населення" ДСанПІН 2.2.7.029-99,
затверджених постановою Головного
державного санітарного лікаря України
від 01.07.1999 року №29, що призвело до
забруднення вказаної земельної
ділянки площею 1456 квадратних метрів та
2747 квадратних метрів;

- згідно частини 1 статті 1172 Цивільного
кодексу України юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових обов"язків).

Ухвалою від 21.10.2013 року до участі у
справі в якості інших відповідачів
залучено державне підприємство
"Одеська залізниця" та
сільськогосподарське приватно-орендне
підприємство "Відродження".

Відповідач 1 у запереченні на позовну
заяву від 19.09.2013 року вказує, що вважає
поданий позов необгрунтованим, таким,
що задоволенню не підлягає, з наступних
підстав:

- у поданому позові позивачем
(прокурором) не зазначено коли
проводилася перевірка додержання
вимог чинного законодавства з питань
охорони й використания земель та
дотримання природоохоронного
законодавства. Відповідно до 4.13
Порядку організації та проведення
перевірок суб'єктів господарювання
щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства за
результатами проведеної перевірки, в
тому числі спільної з іншими органами
державного нагляду (контролю),
державним інспектором складається акт
перевірки вимог природоохоронного
законодавства. В порушення
вищевказаного Порядку, акт перевірки
додержання природоохоронного
законодавства з питань забруднення
земельних ділянок представниками ДЕІ у
Черкаській області не складався;

- надані у якості доказів матеріали
перевірки ДЕІ у Черкаській області, а
саме: акт обстеження земельних ділянок
від 26.02.2013 року, акт відбору проб
грунтів від 26.02.2013 року № 01-02-13, протокол
вимірювань показників складу та
властивостей ґрунтів від 01.03.2013 року №
01.02.13 є неналежними та недопустимими в
силу вимог ст. 34 ГПК України, так як
складені з порушенням встановленої
форми, не містять всіх необхідних
даних, які можуть підтверджувати факт
забруднення земельної ділянки саме
відповідачем;

- Акт обстеження засміченої земельної
ділянки від 26.02.2013 року вказівок на
наявність критеріїв, які впливають на
встановлення забрудненості землі
відповідно до Методичних рекомендацій
щодо застосування Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства (далі
- Методика), не містить. Акт перевірки
додержання природоохоронного
законодавства не складався. Отже,
висновки позивача щодо порушення
відповідачем норм діючого
законодавства є необґрунтованими;

- позивачем в позовній заяві та при
розрахунку суми збитків
проігнорований зміст п. 4.1 Методики,
відповідно до якого розміри шкоди
обчислюються уповноваженими особами
на основі актів перевірок, протоколів
про адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель;

- розрахунок збитків від забруднення
земель представниками ДЕІ у Черкаській
області було проведено з грубим
порушенням вимог п. 3.8 Методичних
рекомендацій та є неправомірним;

- позивачем не дотримано вимог ч. 6 ст. 36 -
1 Закону України «Про прокуратуру»,
згідно якої обираючи форму
представництва, передбачену частиною
п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в
чому полягає порушення або загроза
порушення інтересів держави чи
громадянина, обґрунтовує необхідність
їх захисту. Позивач у своєму позові не
зазначає, в чому полягають інтереси
держави в даному конкретному випадку,
як вони були порушені з боку
відповідача, не підтверджує позовні
вимоги жодним належним доказом, який
доводить, що інтереси держави порушені,
що забруднення земельної ділянки
відбулося з вини відповідача тощо;

- прокурором не доведено факту завдання
шкоди навколишньому природному
середовищу саме відповідачем - ПП
«Подільська промислова компанія».

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву
від 11.12.2013 року № ДНЮ-28/92 проти позову
заперечує та вказує наступне:

- посилання прокурора на ч 1. ст.1172 ЦК не
мають юридичної підстави, оскільки
вина працівника залізниці відсутня, є
вирок суду від 15.11.2013 року по справі
№710/1657/13-к, провадження №1-кп/710/80/2013,
яким начальника ст. Шпола Новічкова В.В.
виправдано;

- з жовтня по грудень 2012 року ПП
«Подільська промислова компанія»
проводила завантаження відходів вапна
на 6 під'їзній колії залізниці, яка
знаходилася в оренді СПОП
«Відродження». Усі дії проводилися
відповідно до укладених договорів між
залізницею і суб'єктами
господарювання. Начальник станції,
лише проводив контроль за дотриманням
графіка та своєчасності подачі вагонів
під навантаження та їх відправки з
вантажем. Контроль за проведення
розвантажувально-навантажувальних
робіт в його повноваження не входив і
ніяких дозволів на складування
відходів біля під'їзної колії він не
давав і як такого складування не було.
Більше того, сам товар - відходи вапна,
який відправлявся приватною компанією
зі ст. Шпола, не є специфічним товаром і
його перевезення особливих умов не
потребує;

- Шевченківська дирекція надавала
послуги лише по перевезенню відходів
вапна. Земля біля під'їзної колії
використовувалась СПОП «Відродження».
В матеріалах справи є додаткова угода
від 14.02.2013 року № 2 до договору №2/216(7227)
Про подачу та забирання де в п. 3
зазначено, що СПОП «Відродження»
зайнято під складування вантажу 2000
кв.м. землі, а в п. 14 абз. 3 зазначено, що
користувач сплачує залізниці суму у
якості відшкодування земельного
податку за ділянку землі, яка визначена
у п. 3 даного договору до моменту
укладення залізницею договору
сервітуту або договору компенсації.
Термін дії цієї угоди з 19.10.2012 року до
01.03.2017 року. Всі належні платежі СПОП
«Відродження» за користування даною
земельною ділянкою перераховано;

- щодо забруднення землі в районі
під'їзної колії, то вироком суду від
15.11.2013 року по справі №710/1657/13-к,
провадження №1-кп/710/80/2013 встановлено,
що підставою для проведення такої
перевірки став лист лінійного відділу
міліції, що свідчить про порушення ст.6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та п.3.6
Порядку, оскільки згаданий лист не може
бути самостійною підставою для
проведення позапланової перевірки
господарської діяльності;

- у відповідності до п.8 ст.7 Закону
України «Про Основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та п. 4.23
Порядку на підставі акта, яким
здійснено планового заходу в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, протягом 5-ти робочих
днів складається припис, розпорядження
або інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу. Припис щодо
усунення порушень складається у двох
примірниках, один з який не пізніше 5-ти
робочих днів з дня складання акту
надається керівнику суб'єкта
господарювання. Лише не виконання
приписів щодо усунення порушень вимог
законодавства, виявлених під час
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) тягне за собою застосування
до суб'єкта господарювання штрафних
санкцій в порядку, встановленому
законом. Як встановлено, припису щодо
усунення виявлених порушень
природоохоронного законодавства
начальником черкаської інспекції не
виносилось, залізниці не вручалось. З
вище наведеного можна зробити
висновок, що факт забруднення
відходами вапна біля під'їзної колії №
6 ст.Шпола земельної ділянки належними
та допустимими первинними документами
не підтверджено, а отже, є недоведеним
факт заподіяння шкоди в результаті
такого забруднення.

У відзиві на позовну заяву № 413 від
11.12.2013 року відповідач 3 вказує, що СПОП
«Відродження» заперечує проти
залучення його у якості відповідача,
так як немає жодного відношення до
забруднення земельної ділянки та
завдання державної шкоди. СПОП
«Відродження» неодноразово починаючи
з кінця 2011 р. зверталось до Одеської
залізниці про виділення в користування
під'їзної колії та земельної ділянки,
яка до неї прилягає. Проте, по
сьогоднішній день Одеська залізниця
нічого не виділила. Між СПОП
«Відродження» та Одеською залізницею є
договір про подачу та забирання від
22.02.2012 року в якому немає жодного слова
про те, що СПОП «Відродження» отримує у
володіння та користування будь-який
об'єкт від Одеської залізниці, а
зазначено, що СПОП «Відродження» може
навантажувати і розвантажувати вагони
між стрілочними переводами № 22 та № 29.

Події, які спричинили забруднення
території відбувалися в IV кварталі 2012
p., а додаткова угода до договору № 2/216
(7227) від 01.03.2012 р. про подачу та забирання
була підписана 14.02.2013 р. Також додаткову
угоду не можна вважати як таку, що
надала право СПОП «Відродження»
користуватися земельною ділянкою (2000
м2), оскільки не було підписано акту про
приймання-передачу даної земельної
ділянки і Одеська залізниця не
підписала договору сервітуту зі СПОП
«Відродження».

У судовому засіданні прокурор та
представник позивача позовні вимоги
підтримали повністю, дотримувалися
позиції, викладеної в позовній заяві.

Представники відповідачів проти
позову заперечували з підстав,
викладених у письмових відзивах.

Заслухавши доводи та пояснення
прокурора та представників сторін,
дослідивши наявні в справі матеріали,
суд виходить з наступного:

Шевченківською прокуратурою з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері проведено перевірку додержання
вимог чинного законодавства з питань
охорони й використання земель та
дотримання вимог природоохоронного
законодавства.

У ході перевірки встановлено, що на
станції Шпола Одеської залізниці біля
під'їзної колії № 6 в межах смуги
відводу залізниці висипані вапнякові
відходи.

При перевірці законності та підстав
знаходження вказаних відходів на
земельній ділянці залізниці в межах
станції Шпола було встановлено, що
01.03.2012 року між ДП «Одеська залізниця» в
особі Шевченківської дирекції
залізничних перевезень (Залізниця) та
СПОП «Відродження» (Користувач) було
укладено договір № 2/216 про подачу та
забирання вагонів (далі - Договір).

Згідно умов вказаного договору
земельна ділянка в користування СПОП
«Відродження» не надавалась. 29.10.2012
року сторони уклали додаткову угоду до
Договору, згідно якої за умовами цього
договору вагони подаються ПП
«Подільська промислова компанія». 14
лютого 2013 року сторони уклали
додаткову угоду №2, згідно якої було
визначено, що СПОП «Відродження» у
межах смуги відведення залізниці
зайнято земельну ділянку площею 2000 кв.
м.

Перевіркою встановлено, що вказана
компанія здійснювала перевезення
вапнякових відходів. При цьому, при
здійсненні навантаження
вантажовідправником вантажу тривалий
час, з грудня 2012 року по березень 2013
року, проводилось його складування на
земельній ділянці ДП «Одеська
залізниця» без вжиття будь - яких
заходів для запобігання забруднення
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
відходи» зберігання та видалення
відходів здійснюються відповідно до
вимог екологічної безпеки та
способами, що забезпечують максимальне
використання відходів чи передачу їх
іншим споживачам. Зберігання та
видалення відходів здійснюються у
місцях, визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
види та кількість відходів, загальні
технічні вимоги, заходи безпеки,
відомості щодо утворення, призначення,
методів оброблення відповідно до
лімітів та умови їх зберігання.

Згідно п. 2.4.1 ДСанПіН 2.2.7.029-99
«Гігієнічні вимоги щодо поводження з
промисловими відходами та визначення
їх класу небезпеки для здоров'я
населення» при тимчасовому зберіганні
відходів на майданчиках на території
підприємства у відкритому вигляді
(навалом, насипом) або в негерметичній,
відкритій тарі повинні бути
забезпечені такі умови: концентрація
шкідливих речовин у грунті
санітарно-захисної зони не повинна
перевищувати допустимих рівнів;
промисловий майданчик для тимчасового
зберігання відходів повинен
розташовуватися на території
підприємства з підвітряного боку, бути
покритий неруйнівним та непроникним
для токсичних речовин матеріалом
(керамзитбетоном, полімербетоном та
інш.) з автономним зливовідводом і
нахилом у бік очисних споруд. При цьому
попадання поверхневого стоку з
майданчиків у загальний зливовідвід
повинен бути виключений за рахунок
обвалування і інших заходів. Для
зазначеного поверхневого стоку
необхідні спеціальні очисні споруди,
що забезпечуватимуть уловлювання
токсичних речовин, очистку і їх
знешкодження. Повинен бути
передбачений ефективний захист
відходів від дії атмосферних опадів та
вітру.

Перевіркою, яка проводилась
представниками Державної екологічної
інспекції в Черкаській області у
лютому 2013 року зі вказаного питання
встановлено, що розміщення відходів
вапна на земельних ділянках спричинило
їх забруднення.

Площа забруднених земельних ділянок
становить 1456 м2 та 2747 м2 , розмір
завданої шкоди забрудненням хлоридами
становить 45 045 грн. та 84 985,31 грн.
відповідно.

Процедуру проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
у сфері охорони навколишнього
природного середовища та оформлення їх
результатів визначено та затверджено
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України № 464 від 10.09.2008р. „Про
затвердження Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства" (далі
- Порядок).

Відповідно до 4.13 Порядку за
результатами проведеної перевірки, в
тому числі спільної з іншими органами
державного нагляду (контролю),
державним інспектором складається акт
перевірки вимог природоохоронного
законодавства.

В порушення вищевказаного Порядку, акт
перевірки додержання
природоохоронного законодавства з
питань забруднення земельних ділянок
представниками ДЕІ у Черкаській
області не складався.

Відповідно до статті 167 Земельного
кодексу України господарська та інша
діяльність, яка зумовлює забруднення
земель і ґрунтів понад встановлені
гранично допустимі концентрації
небезпечних речовин, забороняється.
Нормативи гранично допустимих
концентрацій небезпечних речовин у
ґрунтах, а також перелік цих речовин
затверджуються спеціально
уповноваженими органами виконавчої
влади у галузі охорони здоров'я та
санітарного нагляду, екології та
природних ресурсів.

Згідно Методики визначення розмірів
шкоди, зумовленої забрудненням і
засміченням земельних ресурсів через
порушення природоохоронного
законодавства, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 27
жовтня 1997 p. № 171 (далі - Методика)
розміри шкоди обчислюються
уповноваженими особами, що здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного
законодавства, на основі актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення. Основою розрахунків розміру
шкоди від забруднення земель є
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, яка зазнала забруднення.
Розмірною одиницею для розрахунку
величини шкоди приймається товща землі
в 0,2 м (об'єм ґрунтової маси 2000 м3 на один
гектар земної поверхні).

Розмір шкоди визначено Державною
екологічною інспекцією в Черкаській
області, яка має відповідні
повноваження, згідно вказаної
Методики, п. 4.6 якої передбачено, що
розмір шкоди від забруднення земель
визначається за формулою:

РШ = А х ГОЗ х ПД х КЗ х КН х КЕГ,

де РШ - розмір шкоди від забруднення
земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію
наслідків забруднення земельної
ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

ГОЗ - нормативна грошова оцінка
земельної ділянки, що зазнала
забруднення (засмічення), грн./м2;

ПД - площа забрудненої земельної
ділянки, м2;

КЗ - коефіцієнт забруднення земельної
ділянки, що характеризує кількість
забруднюючої речовини в об'ємі
забрудненої землі залежно від глибини
просочування;

КН - коефіцієнт небезпечності
забруднюючої речовини;

КЕГ - коефіцієнт
еколого-господарського значення
земель.

Відповідно до проведеного позивачем
розрахунку згідно вимогам вказаної
методики розмір завданої шкоди
становить 130 030 грн.

Згідно п. 3.3 Методики факти забруднення
(засмічення) земель встановлюються
уповноваженими особами, які здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

В обґрунтування факту забруднення
земельної ділянки позивач надав суду
акт обстеження земельних ділянок від
26.02.2013 року, складений представниками
Державної екологічної інспекції в
Черкаській області, акт відбору проб
ґрунтів від 26.02.2013 року № 01-02-13,
розрахунок розміру шкоди від
забруднення земельної ділянки ст.
Шпола Одеської залізниці вздовж
залізної дороги та земельної ділянки
за адресою вул. Привокзальна, 27, м.
Шпола.

В акті обстеження земельних ділянок
від 26.02.2013 року зазначено план-схему
земельних ділянок, які були забруднені,
однак, при цьому, на ній не зазначено
дату її складання; сам акт обстеження
складався без присутності
представників відповідачів; в акті
обстеження не вказується про факт
накопичення відходів вапна на
земельній ділянці по вул. Привокзальна,
27, а лише площа даної ділянки; не
вказано яким шляхом вирахувані обсяги
відходів вапна на земельних ділянках;
яким чином таке накопичення пов'язане з
виробничими технологіями та процесами
в діяльності відповідачів; не
міститься жодних відомостей, що
підтверджують причетність до
виявлених відходів вапна саме
відповідачів; в акті обстеження
земельних ділянок не відтворені
реальні обсяги виявлених відходів
вапна на земельних ділянках.

Окрім цього, акт відбору проб грунтів
від 26.02.2013 року № 01-02-13 складений з
порушенням встановленої форми, а саме,
у ньому не зазначено, ким затверджена
дана форма акту, в ньому відсутня
вказівка на виконання якого
розпорядчого документу проведено
відбір проб ґрунтів (таким розпорядчим
документом повинен був бути зазначений
наказ Держекоінспекції у Черкаській
області); в акті не зазначені дані про
дату та час прийняття та проведення
вимірювань доставлених проб грунтів із
вищевказаних земельних ділянок, немає
даних про наявність чи відсутність
зауважень щодо стану проб і записів,
відсутні дані (висновки) щодо придатних
або непридатних проб відібраних
грунтів.

Те саме стосується і складеного
протоколу вимірювань показників
складу та властивостей грунтів від
01.03.2013 року № 01.02.13 - у ньому відсутня
вказівка, ким затверджена форма такого
протоколу, відсутнє посилання, на
підставі якого розпорядчого документу
складений даний протокол.

Вироком Шполянського районного суду
Черкаської області від 15.11.2013 року по
справі № 710/1657/13-к провадження №
1-кп/710/80/2013 начальника станції Шпола
Новічкова В.В. виправдано.

Позивач у позовній заяві вказує, що
відповідач 1 протягом періоду з грудня
2012 року по березень 2013 року здійснював
складування вапнякових відходів на
земельних ділянках площею 1456 м2 та 2747 м2
без вжиття будь - яких заходів для
запобігання забруднення земельної
ділянки і факт такої протиправної
поведінки зафіксовано в акті від 26.02.2013
року, складеному представниками
Державної екологічної інспекції в
Черкаській області, та акті відбору
проб ґрунтів від 26.02.2013 року № 01-02-13.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоду завдано не з її вини. Для
застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

- протиправної поведінки;

- шкоди, її розмір;

- причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою;

- вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає. Протиправною є поведінка,
яка не відповідає вимогам закону, тягне
за собою порушення (зменшення,
обмеження) майнових прав (благ) і
законних інтересів іншої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" підприємства, установи,
організації та громадяни України, а
також іноземні юридичні та фізичні
особи та особи без громадянства
зобов'язані відшкодувати шкоду,
завдану внаслідок порушення вимог
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Згідно з ст. 69 цього Закону шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
охорону земель», юридичні і фізичні
особи, винні в порушенні законодавства
України про охорону земель, несуть
відповідальність згідно із законом.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства України про охорону
земель, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі.

У відповідності до ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справі,
розмір збитків, розраховано відповідно
до Методики визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства та
складає 130 030 грн.

Вказана Методика встановлює порядок
розрахунку розмірів відшкодування
шкоди суб'єктами господарювання та
фізичними особами в процесі їх
діяльності через забруднення земель
хімічними речовинами, їх засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами, і поширюється на всі землі
України незалежно від форм їх
власності.

Згідно з п. 3.1 Методики, землі
вважаються забрудненими, якщо в їх
складі виявлені негативні кількісні
або якісні зміни, що сталися в
результаті господарської діяльності
чи впливу інших чинників. При цьому
зміни можуть бути зумовлені не тільки
появою в зоні аерації нових
шкодочинних речовин, яких раніше не
було, а і збільшенням вмісту речовин, що
перевищує їх граничнодопустиму
концентрацію, які характерні для
складу незабрудненого грунту або у
порівнянні з даними агрохімічного
паспорта (для земель
сільськогосподарського призначення).

Факти забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

Таким чином, для встановлення того, чи є
землі забрудненими, необхідно
встановити наявність наступних
критеріїв забруднення у їх сукупності
та взаємозв'язку:

- наявність негативних кількісних або
якісних змін, що сталися в результаті
господарської діяльності чи впливу
інших чинників;

- наявність в зоні аерації нових
шкодочинних речовин, яких раніше не
було, або збільшення вмісту речовин, що
перевищує їх граничнодопустиму
концентрацію, які характерні для
складу незабрудненого ґрунту;

- наявність таких речовин, що може
призвести саме до забруднення землі
(накопичення в грунтах речовин, які
негативно впливають на їх родючість та
інші корисні властивості).

Акт обстеження засміченої земельної
ділянки від 26.02.2013 року вказівок на
наявність таких критеріїв не містить.
Акт перевірки додержання
природоохоронного законодавства не
складався.

Відповідно до п. 4.1 Методики, розміри
шкоди обчислюються уповноваженими
особами, що здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства, на
основі актів перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення.

Наказом Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
України від 21.12.2008р. № 685 затверджено
Методичні рекомендації щодо
застосування Методики, роз'яснення
процедури обстеження земельних
ділянок та здійснення розрахунків
розміру шкоди, завданої державі
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
вимог природоохоронного
законодавства, уточнення порядку
оформлення матеріалів розрахунків,
процедури стягнення заподіяної шкоди
та зарахування коштів.

Відповідно до п. 2.1 Методичних
рекомендацій щодо застосування
Методики визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
(надалі-Методичні рекомендації)
підставою для здійснення розрахунку
шкоди, заподіяної державі, зумовленої
забрудненням або засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства, є
матеріали, які підтверджують факт
вчинення правопорушення, а саме: акт
перевірки дотримання
природоохоронного законодавства, у
якому зазначено правопорушення та
припис (з вимогою усунення порушення
природоохоронного законодавства);
протокол про адміністративне
правопорушення; акт відбору проб
грунтів (при забрудненні земельної
ділянки); акт обстеження засміченої
земельної ділянки.

Отже, факт засмічення земельної
ділянки повинен підтверджуватися вище
вказаними документами в їх сукупності
та саме усі перелічені документи є
підставою для здійснення розрахунку
розміру шкоди, заподіяної державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, факт
забруднення земельних ділянок
відповідачем 1 підтверджується лише
актом обстеження земельних ділянок.
Акт перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства не
складався, також не складався протокол
про адміністративне правопорушення за
порушення природоохоронного
законодавства внаслідок забруднення
земель.

Отже, позивачем в позовній заяві та при
розрахунку суми збитків
проігнорований зміст п. 4.1 Методики,
відповідно до якого розміри шкоди
обчислюються уповноваженими особами
на основі актів перевірок, протоколів
про адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель.

Прокурором не доведено факту завдання
шкоди навколишньому природному
середовищу жодним з відповідачів.
Відсутні належні та допустимі докази
на обгрунтування позовних вимог, а
саме: розрахунок розміру заподіяної
шкоди проведений з порушенням вимог
Методичних рекомендацій; акт перевірки
додержання природоохоронного
законодавства, протокол про
адміністративне правопорушення,
постанова про накладення
адміністративного стягнення по факту
забруднення земельних ділянок
відсутні; акт обстеження забруднених
земельних ділянок від 26.02.2013 р., акт
відбору проб ґрунтів № 01-02-13 від 26.02.2013
p., протокол вимірювань показників
складу та властивостей ґрунтів від
01.03.2013 року № 01.02.13 складені з
порушенням встановленої форми та не
містять всіх фактичних обставин.

Оскільки прокурором належним чином не
доведено суду факту забруднення
земельної ділянки жодним з
відповідачів, не обґрунтовано та не
підтверджено належними доказами
розміру заподіяної шкоди, позов про
стягнення заподіяної шкоди
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 49, ст. 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду.

Суддя
В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 21 січня
2014 року.

Суддя
В.В. Потапенко