РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15897/13 04.11.13

За позовом Товариства з обмеженою відповдіальністю «Стройтек»

до Товариства з обмеженою відповділаьністю «Голден Деррік»

про стягнення 846 747,54 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін :

Від позивача: Давиденко О.А. - представник за довіреністю б/н від 31.07.2013 року;

Роздорожна Н.В. - представник за довіреністю б/н від 04.11.2013 року;

Від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройтек» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» про стягнення 787 101,97 грн. - основного боргу, 1 574,21 грн. - інфляційного збільшення суми боргу, 17 234,47 грн. - 3% річних, 58 836,89 грн. - пені.

Ухвалою суду від 22.08.2013 року було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 16.09.2013 року.

У судовому засіданні 16.09.2013 року представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі, а також надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, відповідно до яких підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у дане судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, ухвалою суду від 16.09.2013 року розгляд даної справи було відкладено на 04.10.2013 року.

У судовому засіданні 04.10.2013 року представник позивача надав документи для долучення до матеріалів справи, а також надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, відповідно до яких підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 04.10.2013 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, а також у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів, ухвалою суду від 04.10.2013 року розгляд справи відкладено на 18.10.2013 року.

Представник відповідача 18.10.2013 року до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи його тим, що представник відповідача не ознайомлений з матеріалами справи, в задоволення якого судом відмовлено.

У судовому засіданні 18.10.2013 року представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Крім того, у даному судовому засіданні представники сторін подали спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору, яке судом розглянуто та задоволено.

У судовому засіданні 18.10.2013 року продовжено строк вирішення спору у справі та у відповідності до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 04.11.2013 року.

У судовому засіданні 04.11.2013 року представники позивача надали усні пояснення по справі, відповідно до яких позов підтримали. Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем на виконання умов договору поставки № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 року, було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 236 222,72 грн. Проте, відповідач здійснив лише часткову оплату отриманого товару, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 787 101,97 грн. - основного боргу.

Крім того, враховуючи положення п. 6.3. договору № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 року позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 58 836,89 грн., а також, враховуючи приписи ст. 625 Цивільного кодексу України 3 % річних в сумі 17 234,47 грн. та інфляційного збільшення суми боргу в сумі 1 574,21 грн.

Відповідач своїх представників в судове засідання 04.11.2013 року - не направив, вимоги попередніх ухвал суду щодо надання витребуваних документів - не надав. Через канцелярію Господарського суду ніяких заяв та клопотань не подавав. Про проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого Господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 04.11.2013 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, а також заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2011 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтек», як постачальником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік», як покупцем, було укладено договір поставки № СТ 08/08-11, відповідно до п. 1.1 якого, постачальник зобов'язався поставити (передати у власність) товар (хімічні реагенти), кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у специфікаціях, накладних та/або актах приймання-передачі, що складають невід`ємну частину цього договору.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що платежі за товари, що поставляються за цим договором, будуть виконуватись на поточний рахунок постачальника з поточного рахунка покупця протягом 360 днів з моменту отримання товару.

Відповідно до п. 3.4 договору Умовами договору моментом поставки вважається дата, що вказана на накладній та/або акті приймання-передачі.

Відповідно до видаткових накладних № СК2111-0004 від 21.11.2011 року на суму 549 929,42 грн., № СК 2511-0003 від 25.11.2011 року на суму 328 202,57 грн., № СК 0612-0001 від 06.12.2011 року на суму 358 090,73 грн., які підписані представниками сторін без будь-яких претензій та зауважень, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 236 222,72 грн.

Як зазначив позивач у позові, ним було виконано свої зобов'язання за договором поставки № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 року у повному обсязі, поставлено на користь відповідача товар, проте, відповідач здійснив лише частковий розрахунок за отриманий товар, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виник борг в сумі 787 101,97 грн. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 787 101,97 грн. - основного боргу.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п. 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем, як постачальником, на виконання умов договору поставки № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 року було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 236 222,72 грн., що підтверджується видатковими накладними № СК2111-0004 від 21.11.2011 року, № СК 2511-0003 від 25.11.2011 року, № СК 0612-0001 від 06.12.2011 року, які підписані представниками сторін без будь-яких претензій та зауважень, проте відповідач свій обов'язок щодо оплати переданого йому позивачем товару у строк, встановлений п. 5.1 договору виконав лише частково, внаслідок чого відповідач перед позивачем виник борг в сумі 787 101,97 грн.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, доказів належного виконання ним зобов'язань щодо оплати поставленого йому позивачем товару за договором поставки № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 - не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 року, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріали справи свідчать про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за договором поставки № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 року, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме, в сумі 787 101,97 грн.

Крім того, у зв'язку із простроченням відповідачем виконання зобов'язання щодо оплати отриманого товару за договором поставки № СТ 08/08-11 від 08.08.2011 року, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 58 836,89 грн., 3 % річні за в сумі 17 234,47 грн. та інфляційне збільшення суми боргу в сумі 1 574,21 грн.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що покупець, в разі прострочення виконання грошового зобов'язання, вказаного у п. 5.1 договору, виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок пені, 3 % річних та інфляційного збільшення суми боргу, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов'язання, періодів нарахування визначених позивачем та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та пені підлягають частковому задоволенню, а саме, 3 % річних в сумі 17 176,54 грн., пеня в сумі 58 728,38 грн., а позовна вимога про стягнення інфляційного збільшення суми боргу задоволенню не підлягає, оскільки за період прострочення, зазначений позивачем у розрахунку, інфляційне збільшення суми боргу не відбулось.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (місцезнаходження: 04123, м. Київ, вул. Западинська, буд. 13-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтек» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, кв. 1, ) 787 101 (сімсот вісімдесят сім тисяч сто одну) грн. 97 коп. - основного боргу, 58 728 (п'ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 38 коп. - пені, 17 176 (сімнадцять тисяч сто сімдесят шість) грн. 54 коп. - 3 % річних та 17 260 (сімнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 14 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

11.11.2013 року

Суддя Спичак О.М.