ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" квітня 2013 р.
Справа № 911/1355/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діджитрейд», м.
Бровари

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
Гарантійна

Агенція», м. Васильків

про зобов'язання вчинити певні
дії

Суддя - Мальована Л.Я.

позивач - Довгань В.М., директор

Представники:

відповідач - Дем'яненко А.С.,
директор

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
зобов'язання відповідача здійснити
погашення електронних грошей в сумі 50
000 грн. шляхом їх обміну на грошові
кошти - гривню в безготівковій формі.

На день розгляду справи позивачем
подана заява про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача 50 000 гривень в
рахунок погашення електронних грошей в
сумі 50 000 Титульних знаків WMU.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо погашення електронних
грошей, що виражені у «Титульних знаках
WMU», власником яких став позивач на
підставі укладених сторонами договору
відступлення прав вимоги та їхнього
обліку № U 45 від 21.03.2013 р. та
додаткової угоди № 9418807 від 25.03.2013 року.

Відповідачем поданий відзив на позов,
відповідно до якого позов не визнає,
вважає його необгрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню, у зв'язку з
тим, що «Титульні знаки WMU» не є
електронними грошима, не є одиницями
вартості, які зберігаються на
електронному пристрої, не є грошовими
зобов'язаннями відповідача, а отже
відповідач не повинен погашати
електронні гроші та не має такої
юридичної можливості, оскільки
відповідно до п. 1 договору
відступлення прав вимоги та їхнього
обліку № U 45 від 21.03.2013 року,
«Титульні знаки WMU» - це візуально
відображувані на «Реквізиті» одиниці
обліку прав вимоги, якими володіє
власник цього «Реквізиту». Один
«Титульний знак WMU» враховує одну
гривню боргу, що є предметом прав
вимоги.

Крім цього, представник відповідача
пояснив, що відповідно до п. 2.3 договору
відступлення прав вимоги та їхнього
обліку № U 45 від 21.03.2013 року гарант
на умовах, встановлених даним
договором, за бажанням кредитора має
право придбавати в нього за
номінальною вартістю права вимоги,
якими той володіє. Це є право
відповідача, а не його обов'язок, що
вказує на безпідставність позовних
вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

21.03.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Діджитрейд» (далі -
позивач, кредитор) та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Українська Гарантійна Агенція» (далі -
відповідач, гарант) та був укладений
договір відступлення прав вимоги та
їхнього обліку № U 45.

Згідно з додатковою угодою № 9418807 від
25.03.2013 року до договору відступлення
прав вимоги та їхнього обліку № U
45 від 21.03.2013 року відповідач
відступив позивачу права вимоги до ПАТ
«УПБ» у розмірі 50 000 гривень, про що був
складений Акт приймання-передачі права
вимоги від 25.03.2013 року.

На виконання умов договору
відступлення прав вимоги та їхнього
обліку № U45 від 21.03.2013 року, а також
додаткової угоди № 9418807 від 25.03.2013 року
до цього договору, позивач сплатив
відповідачу грошові кошти у розмірі 50
500 гривень, що підтверджується
платіжним дорученням № 1875 від 25.03.2013
року.

Судом встановлено, що сторони при
укладенні договору відступлення прав
вимоги та їхнього обліку погодили
терміни та визначення, які будуть
використовуватися у договірних
правовідносинах.

Так, пунктом 1 договору сторони
визначили, що «Титульні знаки WMU» - це
візуально відображувані на Реквізиті
одиниці обліку прав вимоги, якими
володіє власник цього Реквізиту. Один
«Титульний знак WMU» враховує одну
гривню боргу, що є предметом прав
вимоги. Облік ведеться в сотих долях
«Титульних знаків WMU».

Відповідно до п. 1 договору права вимоги
- права вимоги до третьої особи,
резидента України за дійсною
дебіторською заборгованістю,
вираженою в національній валюті
України. Права вимоги в рамках даного
договору передаються (відступаються)
згідно зі ст. 512 і 656 Цивільного Кодексу
України.

З метою виконання своїх зобов'язань за
договором для кількісного обліку прав
вимоги, якими володіє кредитор та інші
користувачі системи, сторони вирішили
використовувати автоматизовану
систему WebMoney Transfer, про що зазначено в п.
1 договору.

Система WebMoney Transfer - це автоматизована
система, що використовується сторонами
договору з метою виконання своїх
зобов'язань за договором для
кількісного обліку ПВ, якими володіє
кредитор та інші користувачі системи.
Система WebMoney Transfer не належить позивачу
та відповідачу, у зв'язку з чим позивач
та відповідач не мають можливості
здійснювати її адміністрування та
керувати нею.

Відповідно до п. 1 договору
користувачами системи є фізична або
юридична особа, яка пройшла реєстрацію
в системі за встановленою процедурою.

Інформація про кількість «Титульних
знаків WMU» фіксується на обліковому
записі користувача системи, який
згідно з п. 1 договору має назву
«Реквізит».

Відповідно до п. 2.3 договору гарант на
умовах, встановлених даним договором,
за бажанням кредитора має право
придбавати в нього за номінальною
вартістю права вимоги, якими той
володіє.

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу
України, відступлення права вимоги є
підставою для заміни кредитора у
зобов'язанні.

Частиною 3 статті 656 Цивільного кодексу
України передбачено, що предметом
договору купівлі-продажу може бути
право вимоги, якщо вимога не має
особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Таким чином, вимога щодо повернення
банківського вкладу/депозиту може бути
предметом договору купівлі-продажу та
предметом договору відступлення права
вимоги.

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу
України, об'єктами цивільних прав є
речі, у тому числі гроші та цінні
папери, інше майно, майнові права,
результати робіт, послуги, результати
інтелектуальної, творчої діяльності,
інформація, а також інші матеріальні і
нематеріальні блага.

«Титульні знаки WMU», які позивач та
відповідач за договором відступлення
прав вимог та їхнього обліку
використовують для обліку прав вимоги
не є об'єктами цивільних прав.

Запровадження у договорі відступлення
прав вимоги облікової одиниці
кількості прав вимоги - «Титульних
знаків WMU» є волевиявленням сторін і
використовується для зручності обліку
прав вимоги та операцій з ними.

Таким чином, передача від однієї особи
до іншої прав вимог, облікованих у
певній кількості «Титульних знаків WMU»,
означає передачу прав вимоги до
боржника у розмірі, що відповідає
обумовленій сторонами кількості
облікових «Титульних знаків WMU».

Згідно з п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» 5 квітня 2001 року N 2346-ІІІ
електронні гроші - одиниці вартості,
які зберігаються на електронному
пристрої, приймаються як засіб платежу
іншими особами, ніж особа, яка їх
випускає, і є грошовим зобов'язанням
цієї особи, що виконується в готівковій
або безготівковій формі.

Пунктом 15.1 ст. 15 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» передбачено, що випуск
електронних грошей може здійснювати
виключно банк. Банк, що здійснює випуск
електронних грошей, бере на себе
зобов'язання з їх погашення.

Випуск електронних грошей
здійснюється шляхом їх надання
користувачам або комерційним агентам в
обмін на готівкові або безготівкові
кошти.

Пунктом 15.1 ст. 15 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» визначено, що погашення
електронних грошей здійснюється на
вимогу користувача банком, що їх
випустив.

Судом встановлено, що емісії
«Титульних знаків WMU» не відбувається,
а всі операції відбуваються з об'єктом
цивільних прав - майновим правом
грошової вимоги до боржника щодо
повернення депозиту.

Враховуючи відсутність такого об'єкту
цивільних прав як «Титульні знаки WMU», а
також неможливість здійснення
самостійних операцій з «Титульними
знаками WMU», «Титульні знаки WMU» за
допомогою яких здійснюється облік прав
вимоги не можуть розглядатися
відокремлено від прав вимоги, вони є
лише умовною одиницею обліку кількості
прав вимоги.

Таким чином, «Титульні знаки WMU», якими
вимірюються та обліковуються права
вимоги до боржника ПАТ «УПБ» не є
електронними грошима, оскільки вони не
є одиницями вартості, які зберігаються
на електронному пристрої та не є
грошовим зобов'язанням відповідача.

Крім цього, відповідач не може
вважатися емітентом електронних
грошей, оскільки не здійснює випуск
електронних грошей та не бере на себе
зобов'язання з їх погашення.

Викуп відповідачем у позивача прав
вимоги до боржника є правом
відповідача, а не його обов'язком, про
що зазначено у п. 2.3 договору.

За таких обставин позовні вимоги не
підлягають задоволенню, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
ст. ст. 638, 837, 853 ЦК України, ст. 180 ГК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Рішення вступає в законну силу після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і
підписання, і може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Суддя
Мальована Л.Я.