РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/13021/13 08.08.13

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Сай А.С.

розглянувши справу № 910/13021/13

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Метагор»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ББМ-Київ»;

про стягнення 55200,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Литовченко С.Л., довіреність № 3/1-Д від 05.04.2012р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Метагор» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ББМ-Київ» (надалі - відповідач) про стягнення 55200,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору поставки № 051602 від 05.11.2012р. у визначений строк повністю не розрахувався за одержаний товар, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 55200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2013р. порушено провадження у справі № 910/13021/13 та призначено її розгляд на 08.08.2013р.

Присутнім у судовому засіданні 08.08.2013р. представником позивача підтримано позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові, та надано витребувані судом докази.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали від 11.07.2013р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 11.07.2013р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві.

Відповідач отримав ухвалу про порушення провадження у справі 25.07.2013р.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2012 року між позивачем (за договором - постачальник) та відповідачем (за договором - покупець) було укладено Договір поставки № 051602, згідно п. 1.1. якого позивач зобов'язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити на умовах, викладених в договорі, металопродукцію, іменовану в подальшому за текстом «товар», сортамент, кількість, якість та ціна якого вказані у рахунку-фактурі, який надається позивачем відповідачу відповідно до умов цього договору та є його невід'ємною частиною, або у специфікаціях, що є додатком до цього договору і його невід'ємними частинами.

У п. 2.1. договору визначено, що кількість кожної партії товару узгоджується між сторонами в рахунках-фактурах або специфікаціях до договору. З моменту прийняття та оплати покупцем рахунку-фактури або підписання сторонами специфікації партія товару вважається узгодженою між сторонами. Під «партією товару» вважається товар, зазначений в одному рахунку-фактурі або в одній Специфіаії та підтверджується у відповідних товаротранспортних та видаткових накладних.

Ціна товару є договірною ціною між позивачем та відповідачем та вказується в рахунку-фактурі або в специфікації, які є невід'ємною частиною даного Договору. (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, позивач відвантажує (передає) товар відповідачу на умовах самовивозу зі складу позивача, умови поставки FCA (склад постачальника), згідно правил «Інкотермс» редакція 2010р. Інші умови поставки можуть бути узгоджені сторонами, що оформлюється додатковою угодою до договору або в специфікаціях.

Право власності на товар виникає у відповідача з моменту його завантаження позивачем на транспортний засіб, наданий відповідачем. Перехід ризиків на товар відбувається з моменту його завантаження позивачем на транспортний засіб, наданий відповідачем. (п. 4.5. договору).

Згідно п. 5.1. договору, приймання товару проводиться відповідачем безпосередньо при відпуску на складі позивача відповідно до чинного законодавства України.

На виконання умов договору сторони підписали Специфікацію № 481601 від 05 листопада 2012 року до Договору поставки № 051602 від 05.11.2012р., в якій узгодили асортимент, кількість та ціну товару, а також строки поставки та розрахунку за отриманий товар.

Позивачем у відповідності до умов договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 154595,29 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № МАД-501620 від 06.11.2012р. на суму 20019,98 грн., № МАД-501623 від 06.11.2012р. на суму 134575,31 грн.

Товар був прийнятий відповідачем, що підтверджено підписами його представника, уповноваженого відповідачем на отримання товару згідно довіреності (типова форма № М-2) № 113 від 05.11.2012р.

Відповідно до умов, узгоджених сторонами у Специфікації № 481601 від 05 листопада 2012 року, відповідач зобов'язався оплатити отриманий товар з відстрочкою платежу 5 банківських днів.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, останнім було проведено часткову оплату вартості поставленого позивачем товару на загальну суму 99395,29 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями виписок по особовому рахунку позивача, наданими АТ «ОТПБанк».

Таким чином, заборгованість відповідача перед позиваем на день розгляду справи, яка виникла внаслідок порушення умов Договору поставки № 051602 від 05.11.2012р., становить 55200,00 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання товару за представленими видатковими накладними та не надано доказів оплати переданого на підставі Договору поставки № 051602 від 05.11.2012р. товару в повному обсязі, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 55200,00 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою, а тому підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ББМ-Київ» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 21, кв. 71; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Метагор» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Вітянська, 1-А, приміщення 1; ) 55200,00 грн. - боргу, 1720 грн. 50 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.08.2013 р. Суддя А.І. Привалов А.І. Привалов