РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/12228/13 01.08.13

За позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

До приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий дім»

Про стягнення 4195,68 грн. в порядку регресу

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий дім» про стягнення 4195,68 грн. в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Ухвалою суду від 02.07.2013 р. порушено провадження у справі №910/12228/13, розгляд останньої призначено на 22.07.2013 р. та витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України дані щодо особи-страховика обов'язкової цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Рено», державний номер АХ6289АЕ, та умови страхування (строк, франшиза,тощо) станом на 25.01.2013 р..

Суду надані відповідні дані.

Ухвалою суду від 22.07.2013 р. розгляд справи відкладено до 01.08.2013 р..

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

09.10.2012 р. між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховиком) та товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (страхувальником) укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 28-0107-12-01177 (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля Ніссан, державний номер АА8376МН.

25.01.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ніссан, державний номер АА8376МН, та автомобіля «Рено», державний номер АХ6289АЕ, під керуванням Сидоренка Сергія Вікторовича.

Згідно з постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.02.2013 р. особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є водій Сидоренко С.В., який керував автомобілем «Рено», державний номер АХ6289АЕ.

Майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Рено», державний номер АХ6289АЕ, застраховані приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий дім» за полісом АВ № 3471723 (далі - Договір-2).

Умовами Договору-2 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., франшиза становить 510,00 грн.

Зазначена подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт № ССКА-1646, за яким до виплати підлягає 4195,68 грн..

Позивач перерахував страхувальнику 4195,68грн. (докази - в матеріалах справи).

Вимога позивача від 05.03.2013 р. (отримана відповідачем 22.03.2013 р.) залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

До фактичних витрат позивача було включено 510 грн., що є франшизою, передбаченою Договором-2.

З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню 3685,68 грн. (4195,68-510). У стягненні 510 грн. франшизи судом відмовлено.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 3685,68 грн.. В іншій частині позову судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Надмірно сплачені позивачем 1196,71 грн. судового збору підлягають поверненню йому з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий дім» (01023, Київ, площа Спортивна, 3, код 32556540) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. «А», код 30859524) 3685,68 грн. боргу, 1511,37 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. «А», код 30859524) з Державного бюджету України 1196,71 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Рішення підписано 02.08.2013 р.

Суддя С. А. Ковтун