м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 34/497-51/466 30.12.13
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко»
до Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Інго
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк»
про стягнення 7 193 680, 70 грн.
Судді: Пригунова А.Б.
від позивача: Карауш А.О., Навроцький
від відповідача: Вілько Н.Г.
від третьої особи: Кузьменко Я.Л.
Обставини справи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Закритого акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія Інго Україна» про стягнення
на користь Закритого акціонерного
товариства "ОТП Банк" заборгованості за
22.05.2008 р. у розмірі 6 024 753, 59 грн., 130
289, 11 грн. - 3 % річних та пені у розмірі 1
038 638, 00 грн.. Позовні вимоги
обґрунтовані невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
22.05.2008 р., за умовами якого Закрите
акціонерне товариство «Акціонерна
страхова компанія Інго Україна» взяло
на себе зобов'язання при настанні
страхового випадку відшкодувати
позивачу заподіяний матеріальний в
межах страхової суми та порушенням
передбачених пунктами 16.5, 16.6, 16.8
розгляду питання про виплату
страхового відшкодування.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.08.2009 р. порушено провадження
у справі № 34/497, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 02.02.2009
р. за участю представників сторін та
третьої особи, яких зобов'язано надати
суду певні документи.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.09.2010 р. у справі № 34/497 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.07.2011 р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.09.2010 р. у справі № 34/497
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.10.2011 р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 05.07.2011 р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.09.2010 р. у справі № 34/497
скасовано, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції в
іншому складі суду.

01.11.2011 р. матеріали справи № 34/497
надійшли до Господарського суду міста
Києва та згідно автоматизованої
системи документообігу передані на
розгляд судді Пригуновій А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.11.2011 р. суддею Пригуновою
А.Б. справу № 34/497 прийнято до свого
провадження, присвоєно їй № 34/497-51/466 та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 05.12.2011 р. за участю
представників сторін та третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.01.2012 р. у даній справі
призначено судову експертизу,
виконання якої доручено
Науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області та зупинено провадження у
справі № 34/497-51/466 на час проведення
експертизи.

24.10.2012 р. до Господарського суду міста
Києва надійшли матеріали даної справи
без виконання, у зв'язку з
непроведенням експертом огляду об'єкта
безпосередньо перед настанням
страхового випадку, у зв'язку з чим
неможливо визначити вартість
ремонтно-відновлювальних робіт на дату
оцінки - безпосередньо перед настанням
страхового випадку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2012 р. поновлено
провадження у справі № 34/497-51/466.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2012 р. призначено
колегіальний розгляд справи № 34/497-51/466.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 29.10.2012 р. визначено
склад суду для розгляду справи №
34/497-51/466 - Пригунова А.Б. (головуюча),
Любченко М.О. та Ломака В.С.

03.12.2012 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» надійшла
заява про збільшення позовних вимог, в
якій позивач просить стягнути з
відповідача 36 194 727, 69 грн. з яких: 29
152 000, 00 грн. розмір страхового
відшкодування за договором
страхування; 4 067 458, 96 грн. - пені; 2
306 941, 82 грн. - розмір індексу
інфляції; 668 321, 91 грн. - 3 % річних, а
також суму судового збору у розмірі 64
380, 00 грн.; витрати по забезпеченню
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу у розмірі 236, 00 грн. та
витрати у зв'язку з проведеними судової
експертизи.

Тож, приймаючи до уваги, що заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» не
суперечить нормам ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, суд прийняв вищевказану заяву
до розгляду та задовольнив її.

У процесі провадження у справі
відповідач подав пояснення по справі, у
яких проти позову заперечив, мотивуючи
свої заперечення тим, що підставою
настання страхового випадку була груба
недбалість до застрахованого об'єкту з
боку позивача, що відповідно до пункту
17.1.6. договору № від 22.05.2008 р. є
підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування.

Третя особа повністю підтримала
заявлені позивачем вимоги.

У процесі розгляду спору від Закритого
акціонерного товариства «Софт Сервіс
Холдинг» надійшло клопотання про
залучення його до участі у розгляді
справи третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог, на предмет спору,
яке обґрунтовано тим, що Закрите
акціонерне товариство «Софт Снрвіс
Холдинг» є єдиним засновником
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко».

17.12.2012 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» надійшли
пояснення по справі та клопотання про
призначення судової експертизи, у
якому позивач просив суд доручити
проведення експертизи Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Ухвалами Господарського суду міста
Києві від 24.12.2012 р. призначено у даній
справі судову експертизу, виконання
якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз та зупинено провадження у
справі № 34/497-51/466 на час проведення
експертизи.

29.08.2013 р. Київський науково-дослідний
інститут судових експертиз направив
висновок за результатами проведення
судової експертизи та матеріали справи
№ 34/497-51/466 до Господарського суду міста
Києва, у якому судовий експерт зазначив
про неможливість встановлення
конструктивних, технічних,
технологічних рішень конструкцій та
об?єму пошкоджених внаслідок пожежі
матеріалів нежитлових приміщень
торгівельно-виставкового центру
«Декор-Сервіс» через відсутність
необхідних показників та даних, що, в
свою чергу, унеможливлює визначення
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт та розміру матеріальної шкоди,
яка завдана власнику зазначених
нежитлових приміщень внаслідок пожежі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.08.2013 р. поновлено
провадження у справі № 34/497-51/466 та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 16.09.2013 р.

Під час розгляду справи позивач подав
клопотання про призначення повторної
експертизи у даній справі у зв?язку з
недостатністю матеріалів, наданих на
дослідження Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Розглянувши вищевказане клопотання,
проаналізувавши норми господарського
процесуального законодавства України,
суд відмовив у його задоволенні, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Згідно зі ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України при
необхідності господарський суд може
призначити повторну судову експертизу
і доручити її проведення іншому
судовому експерту.

Виходячи зі змісту наведених норм,
повторна судова експертиза
призначається якщо висновок експерта
визнано необґрунтованим чи таким, що
суперечить іншим матеріалам справи,
або коли він викликає сумнів у його
правильності, у разі розходження у
висновках кількох експертів і
неможливість їх усунення шляхом
одержання додаткових пояснень
експертів у судовому засіданні.

Відповідно до п. 15.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
призначення судової експертизи» № 4
від 23.03.2012 р. 15.2. повторною визнається
судова експертиза, у проведенні якої
експерт досліджує ті ж самі об'єкти і
вирішує ті ж самі питання, які
досліджувалися і вирішувалися у
первинній судовій експертизі. Нові
об'єкти на дослідження повторної
судової експертизи подаватися не
можуть, так само як не можуть ставитися
на її вирішення питання, які не
розглядалися попередньою експертизою.

В той же час, вищенаведені обставини
фактично виключають можливість
призначення повторної експертизи у
справі № 34/497-51/466, а відтак - у даному
випадку відсутні обставини, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
призначення повторної судової
експертизи у господарській справі.

Склад суду у даній справі змінювався.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
30.12.2013 р. колегіальний склад суду у
справу № 34/497-51/466 змінено наступним
чином - Пригунова А.Б. (головуюча),
Гулевець О.В. та Спичак О.М.

Розглянувши клопотання Закритого
акціонерного товариства «Софт Сервіс
Холдинг» про залучення його до участі у
розгляді даної справи третьою особою,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, суд відмовляє у його
задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора. У заявах про залучення
третіх осіб і у заявах третіх осіб про
вступ у справу на стороні позивача або
відповідача зазначається, на яких
підставах третіх осіб належить
залучити або допустити до участі у
справі. Питання про допущення або
залучення третіх осіб до участі у
справі вирішується господарським
судом, який виносить з цього приводу
ухвалу.

При цьому, відповідно до статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко», останнє є
юридичною особою та самостійно
здійснює свою господарську діяльність.

Крім того, представник позивача
повідомив про зміну власника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко».

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
залучення Закритого акціонерного
товариства «Софт Сервіс Холдинг» до
участі у розгляді даної справи третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог, на предмет спору.

У даному судовому засіданні учасники
провадження у справі підтримали свої
позиції.

При цьому, жодних клопотань, в тому
числі й в порядку ст.ст. 38, 77
Господарського процесуального кодексу
України, учасниками судового процесу
не заявлялося.

За таких обставин суд дійшов висновку
про можливість прийняття рішення у
даному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих учасниками
провадження у справі, оригінали яких
оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 30.12.2013 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, Господарський суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2007 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» та Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк», (на
даний час - Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк»), укладено
іпотечний договір № PL 07-324/29-1, за
умовами якого третій особі в іпотеку
передано нежитлове приміщення
торгівельно-побутового центру,
загальною площею 5 773, 4 кв. м., що
знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.
Середня 83ж.

Згідно з п. 5.2 договору іпотеки №
PL07-324/29-1 від 22.06.2007 р. позивач
зобов?язаний своєчасно здійснювати всі
дії (в т. ч. ремонтні, відновлювальні та
профілактичні роботи) для забезпечення
справного технічного та
експлуатаційного стану предмету
іпотеки, який повинен бути не гіршим
від того, що існує на дату укладення
договору іпотеки за винятком
природного зносу.

22.05.2008 р. між Закритим акціонерним
товариством Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна»,
правонаступником якого є Приватне
акціонерне товариство «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна», та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» за участю
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» на підставі «Особливих умов
щодо добровільного страхування майна
від вогнепальних та інших ризиків» від
26.02.2007 р. зі змінами від 14.08.2007 р.
укладено договір страхування № 300106133,
за умовами якого відповідач
зобов?язався при настанні страхового
випадку відшкодувати позивачу
заподіяні матеріальні збитки
відповідно до умов договору та в межах
страхової суми, а позивач - сплачувати
страхову премію у визначеному розмірі
та в узгоджені сторонами строки.

Відповідно до п. 1.2. договору
страхування № від 22.05.2008 р. єдиним
вигодонабувачем за договором у межах
страхової суми є Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк».

Відповідно до п. 3.1.1. договору
страхування № від 22.05.2008 р.
предметом договору страхування є
будівлі (включаючи оздоблення,
комунікації) вартістю 30 321 896, 15 грн.

Відповідно до п. 6.1. договору
страхування № від 22.05.2008 р.
страховому відшкодуванню підлягають
збитки внаслідок загибелі,
пошкодження, втрати застрахованого
майна, в том числі в результаті пожежі,
в тому числі пожежі в результаті
підпалу, вибуху або іншої події;
пошкодження димом або сажею, якщо
безпосередньою причиною їх виникнення
була пожежа на застрахованому об?єкті,
включаючи збитки, що мали місце
внаслідок заходів, прийнятих для
рятування майна під час пожежі, гасіння
пожежі або попередження її
розповсюдження та виключаючи: пожежу,
яка виникла внаслідок землетрусу,
збитки, спричиненні застрахованому
майну в результаті його обробки вогнем,
теплом або іншим термічним впливом на
нього з метою його переробки або в
інших цілях.

За приписами п.п. 6.12., 6.12.1. договору
збитки, що виникли внаслідок
протиправних дій третіх осіб,
направлених на знищення або
пошкодження майна не відшкодовуються.
Під протиправними діями третіх осіб
розуміються дії, спрямовані на
навмисне знищення або пошкодження
майна, за вчинення яких згідно
законодавства України передбачена
кримінальна відповідальність.

Відповідно до п. 7.1. договору
страхування № від 22.05.2008 р. у всіх
випадках не підлягають відшкодуванню
збитки або витрати, які сталися
внаслідок: навмисних дій або грубої
недбалості страхувальника щодо
страхового майна, що призвело до
настання страхового випадку.

Згідно з п.п. 7.1.6., 7.1.7. договору
страхування № від 22.05.2008 р. груба
недбалість - не проявляння
елементарної обачливості та турботи
щодо виконання обов?язків по нагляду за
застрахованим майном з боку
страхувальника такої, яку можна
вимагати від будь-якої дієздатної
особи її майнових прав та обов?язків
або посадових повноважень; здійснення
страхувальником дії по відношенню до
застрахованого майна, за які
передбачена кримінальна
відповідальність.

Пунктом 7.2.4. договору страхування
страхування № від 22.05.2008 р.
передбачено, що договором не
покриваються випадки знищення,
пошкодження або втрата майна внаслідок
будівельних або монтажних робіт,
реконструкції, пусконалагоджувальних
робіт, технічного обслуговування,
ремонтних робіт, тестування тощо.

За змістом п. 18.1.3. договору № від
22.05.2008 р. проведення ремонтних робіт,
реконструкції або переобладнання
застрахованих будівель та приміщень, а
також ремонт, реконструкція або
переобладнання приміщень та будівель,
які до нього прилягають є істотною
зміною ступеня ризику.

При цьому, пунктом 18.1.3. на позивача
покладено обов'язок повідомляти
відповідача про істотну зміну ступеня
ризику.

У відповідності до п. 9.1.3 «Особливих
умов щодо добровільного страхування
майна від вогневих та інших ризиків»,
зареєстрованих Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України 03.03.2007 р. за № 1070504, на підставі
яких укладено договір страхування №
від 22.05.2008 р. страхувальник
повинен негайно, як тільки про це стане
відомо, або повинно було стати відомо,
але у будь-якому випадку не пізніше ніж
п?ять календарних днів, письмово
повідомити страховика про всі істотні
зміни ступеня ризику за прийнятим на
страхування предметом договору
страхування, включаючи обставини, які
можуть призвести до настання
страхового випадку.

Як встановлено судом, 11.07.2008 р. на
застрахованному об?єкті, що
знаходиться в місті Одеса по вул.
Середня, 83 „Ж" сталася пожежа, в
результаті якої вогнем було знищено
горючі будівельні конструкції даху,
пошкоджено негорючі будівельні
конструкції крівлі, а також частину
комунікацій, торгівельне устаткування
та товар, що знаходились на
застрахованному об?єкті.

11.07.2008 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про страховий
випадок вих. № 0614, у якій повідомив про
пожежу, яка сталась 11.07.2008 р. на
застрахованому за договором №
від 22.05.2008 р. об?єкті, що знаходиться в
місті Одеса по вул. Середня, 83 „Ж".

12.07.2008 р. Приватним акціонерним
товариством «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна» проведено
огляд застрахованого майна, про що
складено акт огляду страхового випадку
по страхуванню майна.

13.07.2008 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» звернулось
до Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» із заявою про настання
страхового випадку із майном, яке
застраховане за договором № від
22.05.2008 р.

25.07.2008 р. старшим інспектором
Малиновського районного відділу
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Одеській області складено
акт про пожежу, що виникла 11.07.2008 р. на
території торгівельно-побутового
центру за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83ж, у якому зазначається. що
причиною пожежі на об??єкті стало
занесення джерела вогню на крівлю із
зовні.

06.08.2008 р. дослідно-випробувальною
лабораторією Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України в Одеській області складено
протокол № 07-08 виявлення та
дослідження залишкових кількостей
легкозаймистих і горючих рідин у
речових доказах, вилучених місця
пожежі, яка сталася 11.07.2008 р. за адресою
м. Одеса, вул. Середняя, 83 ж, у якому
стверджується, що імовірними причинами
настання пожежі на застрахованому
об?єкті є підпал невстановленою особою
або порушення правил пожежної безпеки
при проведенні ремонтних робіт крівлі
із застосуванням відкритого полум?я
газових пальників.

Відповідно до висновку до протоколу
вогнище пожару знаходилося на крівлі
торгово-виставкового комплексу
„Декор-Сервіс" на відстані 15 м від
східної стіни в центральній її частині,
а найбільш вірогідною причиною
виникнення вогнища є підпал не
встановленою особою (особами) на
попередньо пролиту легкозаймисту
речовину.

16.07.2008 р. суб'єктом оціночної діяльності
Приватним підприємством „Аргумент"
надано висновок № 17942 про ринкову
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт та матеріального збитку, ринкова
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт застрахованого об?єкту складає 5
266 393, 00 грн., вартість матеріального
збитку, нанесеного власнику
застрахованого об?єкту складає 4 862 009, 00
грн.

23.10.2008 р. Приватне акціонерне
товариство «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна» звернулось до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» з листом № 2371
про продовження строків розгляду
страхової справи № FR0037.

12.12.2008 р. на підставі листа Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна»
суб'єктом підприємницької діяльності
аварійним комісаром експертом Дзюбою
Володимиром Васильовичем проведено
дослідження обставин виникнення
пожежі 11.07.2008 р. на покрівлі
торгівельно-виставкового комплексу
«Декор-Сервіс» за адресою м. Одеса, вул.
Середня, 83ж, за результатами якого
складено висновок № 11/08/49-01, у якому
зазначається, що на вказаному об?єкті
проводились ремонтні роботи крівлі:
рубероїд наклеювався на металевий
профнастил, під яким знаходилась
плівка «гідробар?єр» та дерев?яне
решетування, що є порушенням п. 2.24 ДБН В.
2.6-14-97 «При влашуванні рулонних
покрівель необхідно додержауватись
таких вимог: наплавлений рубероїд на
покрівлях з похилом 10 % і більше
необхідно наклеювати методом
підплавлення покрівельного шару
бітуму нагріванням його на рубероїді
до температури 140-160 С…(Примітка:
наклейка напалвленого рубероїду
методом підплавлення покривного шару
бітуму на ньому допускається тільки на
покриттях із звлізобетонних плит і при
застосуванні неспалимих утеплювачів).

Крім того, у висновку зазначається, що з
аналізу наданих фотознімків, експертом
не було знайдено вогнегасників або їх
залишків, на газовому балоні не
вбачається наявність редуктора, що є
недотриманням п. 5.10 ДБН В.2.6.-14-97 «При
влаштуванні рулонних покрівель із
застосуванням наплавлених рубероїдів
слід дотримуватись підвищених вимог
пожежної безпеки, а саме забороняється:
виконувати роботи при відсутності
пожежного інвентаря; користуватись
балоном з пропан-бутаном без редуктора
(регулятора тиску)»; причиною пожежі
яка виникла 11.07.2008 р. на покрівлі
торгівельно-виставкового комплексу
«Декор-Сервіс» за адресою м. Одеса, вул.
Середня, 83ж стало недотримання п. 2.25; 5.10.
ДБН В.2.6-14-97 щодо протипожежних норм при
проведенні вогневих робіт та носить
причинний зв'язок із виникненням
пожежі.

Листом вих. № 3116 від 23.12.2008 р. Приватне
акціонерне товариство «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна»
повідомило позивача про відсутність
обов?язку виплати страхового
відшкодування у зв?язку з невиконанням
останнім умов договору страхування №
від 22.05.2008 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» зазначає, що
відповідачем неправомірно відмовлено
у виплаті страхового відшкодування у
порядку та у строк, що передбачено
договором № від 22.05.2008 р., що є
порушенням умов вищевказаного
договору.

Крім того, в обґрунтування позовних
вимог, позивач посилається на вирок
Приморського районного суду міста
Одеси від 23.05.2011 р. у кримінальній
справі № 1-1297/2011 р., яким громадянина
Папазова І.Ю. визнано винним за ч. 2 ст. 194
Кримінального кодексу України (умисне
пошкодження чужого майна, вчинене
шляхом підпалу, яке заподіяло значну
шкоду в особливо великих розмірах), що,
на думку позивача, є безумовним доказом
того, що страховий випадок настав
внаслідок підпалу сторонньою особою.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування
одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування» встановлено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України «Про страхування»
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Відповідно до ч. 1 ст. 991 Цивільного
кодексу України страховик має право
відмовитися від здійснення страхової
виплати у разі: навмисних дій
страхувальника або особи, на користь
якої укладено договір страхування,
якщо вони були спрямовані на настання
страхового випадку, крім дій,
пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового
обов'язку, вчинених у стані необхідної
оборони (без перевищення її меж), або
щодо захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації;
вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; подання
страхувальником завідомо неправдивих
відомостей про об'єкт страхування або
про факт настання страхового випадку;
одержання страхувальником повного
відшкодування збитків за договором
майнового страхування від особи, яка їх
завдала; несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків; наявності інших
підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 991 Цивільного
кодексу України, ст. 26 Закону України
„Про страхування" договором
страхування можуть бути передбачені
також інші підстави для відмови
здійснити страхову виплату, якщо це не
суперечить закону.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Умовами договору страхування №
від 22.05.2008 р. на позивача покладено
обов?язок під час дії договору
повідомляти страховика про всі істотні
умови ступеню ризику за прийнятим на
страхування предметом договору.

Розглядаючи даний спір по суті, судом
встановлено, що договір на проведення
ремонтних робіт на застрахованому
об?єкті, що знаходиться в місті Одеса по
вул. Середній, 83ж, Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ньюко» не
укладався, будь-яких документально
підтверджених відомостей про
наявність у осіб, які безпосередньо
здійснювали ремонтні роботи,
відповідної кваліфікації для
проведення будівельних (ремонтних)
робіт суду не надано.

Крім того, позивачем не надано суду
доказів на підтвердження повідомлення
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» про наміри здійснення
ремонтних робіт на застрахованому
об'єкті по вул. Середній, 83ж у місті
Одеса, що за змістом договору
страхування № від 22.05.2008 р. є
істотною зміною умови ступеню ризику
за прийнятим на страхування предметом
договору.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
відзначити, що виходячи з аналізу умов
договору страхування, укладеного між
сторонами, зокрема, п. 7.1.6, саме
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ньюко» є
зацікавленою особою з нагляду за
збереженням застрахованого майна.

В той же час, за умовами договору
страхування № від 22.05.2008 р. збитки
або витрати, які сталися внаслідок
грубої недбалості страхувальника щодо
страхового майна, що призвело до
настання страхового випадку, не
підлягають відшкодуванню.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

В матеріалах даної справи міститься
висновок Науково-дослідного
екпертно-криміналістичного центру
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області 24.06.2010 р. № 44, складений
експертом Л.К. Гусєвим з попередженням
останнього про дачу завідомо
неправдивого висновку згідно статті 384
Кримінального кодексу України, у якому
зазначається, що пожежа, яка сталася
11.07.2008 р. в будівлі
торгівельно-виставкового комплексу
"Декор-Сервіс" за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж, почалася й розвивалась на
покрівлі будівлі, в її центральній
частині, до пожежі, яка сталася 11.07.2008 р.
в будівлі торгівельно-виставкового
комплексу "Декор-Сервіс" за адресою: м.
Одеса, вул. Середня, 83-ж, привела дія
джерела запалювання вогневого типу
полуменевої форми горіння, до яких
відносяться сірники, що горять, свічки,
факели, пальники різного типу тощо,
найбільш імовірною причиною
виникнення пожежі, яка сталася 11.07.2008 р.
на покрівлі будівлі
торгівельно-виставкового комплексу
"Декор-Сервіс" за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж, стало необережне
поводження з вогнем робітниками, які
проводили на покрівлі вогневі роботи з
наплавлення рулонних покрівельних
матеріалів, виникнення пожежі, яка
сталася 11.07.2008 р. на покрівлі будівлі
торгівельно-виставкового комплексу
"Декор-Сервіс" за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж, повязано з порушенням
вимог п. 8.1.1.3., 8.1.1.4., 8.1.1.17, 8.3.9., 8.3.39 НАПБ
А.01.001-2004 „Правила пожежної безпеки в
Україні", а також з порушенням вимог п.п.
5.15, 5.17 т. 2 ДБН В.2.6-14-97 „Покриття
будинків та споруд".

При цьому, суд звертає увагу, що
викладені у висновку
Науково-дослідного
екпертно-криміналістичного центру
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області 24.06.2010 р. № 44 обставини
відповідають одній із версій причин
пожежі, що викладена у протоколі № 07-08
від 06.08.2008 р. виявлення та дослідження
залишкових кількостей легкозаймистих
і горючих рідин у речових доказах,
вилучених з місця пожежі від
дослідно-випробувальної лабораторії
Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в
Одеській області, та в експертному
висновку Суб'єкта підприємницької
діяльності Дзюби В.В.

У відповідності до п. 21 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 4 від 23.03.2012 р. «Про деякі
питання практики призначення судової
експертизи» висновок судової
експертизи, яку було проведено в межах
провадження з іншої справи, в тому
числі цивільної, кримінальної,
адміністративної, оцінюється
господарським судом у вирішенні
господарського спору на загальних
підставах як доказ зі справи, за умови,
що цей висновок містить відповіді на
питання, які виникають у такому спорі, і
поданий до господарського суду в
належним чином засвідченій копії.

За приписами ст.ст. 4-3, 33. 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами,
які господарський суд оцінює за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Тож, здійснивши оцінку наявних у справі
доказів за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд дійшов висновку, що
здійснюючи ремонт застрахованого
об'єкту за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж без повідомлення
відповідача, позивач допустив
порушення умов договору, що свідчить
про грубу недбалість позивача по
відношенню до об'єкту страхування.

Що ж до посилань позивача на вирок
Приморського районного суду міста
Одеси від 23.05.2011 р. у кримінальній
справі № 1-1297/2011, яким встановлено факт
підпалу застрахованого спірного майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньюко", суд
відзначає, що відповідно до ч. 3 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України вирок суду з кримінальної
справи, що набрав законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
при вирішенні спору з питань, чи мали
місце певні дії та ким вони вчинені.

Дійсно, вироком Приморського районного
суду міста Одеси від 23.05.2011 р. у
кримінальній справі № 1-1297/2011
встановлено, що пожежа сталась
внаслідок умисних дій громадянина
Папазова І.Ю., яким здійснено підпал
будівлі, що знаходиться за адресою: м.
Одеса, вул. Середня, 83-ж. Тож, зазначені
обставини не потребують доведенню в
силу вимог ст. 35 ст. Господарського
процесуального кодексу України.

В той же час, вищенаведене не
спростовує встановлені судом
обставини порушення позивачем умов
договору № від 22.05.2008 р. в частині
зміни умов ступеню ризику за прийнятим
на страхування предметом договору, а
саме - здійснення ремонтних робіт
будівлі, що знаходиться за адресою: м.
Одеса, вул. Середня, 83-ж без
попереднього погодження з Приватним
акціонерним товариством «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна» та
недотримання позивачем правил
пожежної безпеки при здійсненні
ремонтних робіт, а також факт
недотримання правил пожежної безпеки
на застрахованому об'єкті.

Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу, що факт вчинення
підпалу застрахованої будівлі що
знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж сторонньою особою, яка
проникла всередину будівлі та
опинилась на даху будівлі, свідчить про
безпечність позивача стосовно
забезпечення охорони та збереження
застрахованого майна.

Приймаючи до уваги наявні у справі
докази та встановленні обставини, суд
дійшов висновку, що при здійсненні
ремонтних робіт на застрахованому
об'єкті за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж, позивачем не забезпечено
належну охорону застрахованого майна
та порушено правила пожежної безпеки,
що призвело до виникнення пожежі.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що Приватне акціонерне
товариство «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна» правомірно
відмовило позивачу у виплаті
страхового відшкодування за договором
№ від 22.05.2008 р., а тому у суду
відсутні правовові підстави для
задоволення позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ньюко" в
цій частині.

Щодо решти заявлених вимог, а саме -
стягенння з відповідача 4 067 458, 96
грн. - пені відповідно до п. 19.2 спірного
договорору, 2 306 941, 82 грн. - індексу
інфляції; 668 321, 91 грн. - 3 % річних в
порядку ст. 625 Цивільного кодексу
України, суд відзначає, що у межах даної
справи судом не встановлено
прострочення виконання грошового
зобов"язання відповідачем перед
позивачем, та, крім того, зазначені
вимоги є похідними від основної вимоги
у задоволенні якої судом відмовлено.

Таким чином, суд також відмовляє
позивачу у задоволенні вищезазначених
вимог.

Витрати по сплаті державного мита,
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, проведення судової
експертизи, а також витрати по сплаті
судового збору відповідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 31.12.2013
р.

Судді:
Пригунова А.Б. (головуюча)

Гулевець О.В.

Спичак О.М.