ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" грудня 2013 р.Справа № 922/5168/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "Ресін",
м. Харків до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Харків про
стягнення 86 025,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "Ресін",
м. Харків (позивача) звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
(відповідача) про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості в розмірі 86 025,00 грн.,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договорами поставки №30 від 31.08.2011 р., №
38 від 01.12.2011 р. та № 3 від 19.01.2012 р. Позивач
також просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 1 720,50 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до
неї документи, господарський суд
визнав їх недостатніми для порушення
провадження, оскільки позивачем не
дотримано правил об'єднання позовних
вимог, що є порушенням приписів ст. 58
ГПК України.

Так, ч. 1 ст. 58 ГПК України встановлено,
що в одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька позовних вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

В розумінні даної статті під вимогою
розуміється матеріально-правова
вимога, тобто предмет позову, який
являє собою спосіб захисту порушеного
права.

Підставою позову є фактичні обставини,
на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, об'єднані вимоги повинні
випливати з тих самих фактичних
обставин, на яких ґрунтується позов в
цілому.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Отже, закон допускає можливість
об'єднання в одній позовній заяві
кілька позовних вимог, але за умови, що
фактичні обставини, на яких вони
ґрунтуються, підтверджуються тими
самими доказами.

Позивач об'єднав вимоги про стягнення
суми боргу, який виник з різних
договорів поставки: №30 від 31.08.2011 р., № 38
від 01.12.2011 р. та № 3 від 19.01.2012 р.

При цьому, серед документів, доданих
позивачем до позовної заяви, містяться
видаткові накладні: №РН-РЛ00523 від 31.08.2011
р., №РН-РЛ00525 від 01.09.2011 р., №РН-РЛ00528 від
01.09.2011 р., №РН-РЛ00601 від 04.10.2011 р.,
№РН-РЛ00793 від 01.12.2011 р. та №РН-РЛ00806 від
06.12.2011 р., в яких підставою поставки є
договір №ДГ-0000327 від 26.08.2011 р., а у
видаткових накладних №Х040 від 16.01.2012 р.
та №Х054 від 19.01.2012 р. зазначено договір
без номеру та дати.

Отже, дані договори є самостійно
існуючими правочинами, а позовні
вимоги позивача, зумовлені
невиконанням умов цих договорів, не
пов'язані між собою ані підставами
виникнення, ані поданими доказами.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що з відомостей,
викладених у позовній заяві, та з
доданих до позовної заяви письмових
доказів не вбачається підстав для
висновку про можливість об'єднання у
одній позовній заяві різних позовних
вимог, які стосуються окремих
договорів, укладених між сторонами.

За таких обставин сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін та суттєво
утруднить вирішення спору по суті.

Даний висновок повністю узгоджується з
позицією Вищого господарського суду
України, викладеним у постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", в абз.
3 п. 3.6. якого визначено, що якщо позивач
порушив правила об'єднання вимог або
об'єднання цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору, суддя має право повернути
позовну заяву (стаття 58 та пункт 5
частини першої статті 63 ГПК). Наприклад,
господарський суд повинен повернути
позовну заяву без розгляду, якщо,
зокрема: об'єднано вимоги про стягнення
сум боргу, який виник з різних
договорів або інших правочинів, і т.п.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи, якщо порушено правило
об`єднання вимог.

На підставі викладеного, суд вважає, що
дана позовна заява і додані до неї
документи підлягають поверненню
позивачу без розгляду на підставі п. 5 ч.
1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись постановою Пленуму ВГСУ № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", ст. ст. 32, 56, 57, 58, п. 5 ч.
1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім "Ресін", м. Харків без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї
документи (на 18-ти аркушах), в тому числі
платіжне доручення №17/12-001 від 17.12.2013
року про сплату судового збору в
розмірі 1 720,50 грн. на 1 арк.

Суддя Макаренко О.В.

Примітка: Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення (ст.63 ГПК України).