ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" вересня 2013 р.Справа № 1/48/5022-561/2012
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

Розглянув заяву без номера та дати (вх. господарського суду № 14391 від 22.08.2013р.) Спільного малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" про відстрочення виконання рішення господарського суду від 05.09.2012р.

у справі

за позовом Корпорації "Укртрансжилбуд", вул. Незалежності, 65/4, м. Івано-Франківськ.

до Спільного малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод", вул. Набережна, 65, смт. Залізці Зборівського району, Тернопільської області.

про стягнення суми попередньої оплати товару в розмірі 75650 грн.00 коп.

Представники від:

Позивача (стягувача): Жирний С.Л. - директор (підстава наказ № 2911-1 від 29.11.2011р.)

Відповідача (заявника): представник Фліста Н.З., довіреність № б/н від 10.08.13р.

Представник відділу примусового виконанні рішень управлінні ДВС Головного управління юстиції у Тернопільскій області: не з"явився

Встановив:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.09.2012р. у справі № 1/48/5022-561/2012 позовні вимоги Корпорації "Укртрансжилбуд" задоволено повністю і стягнуто з Спільного малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод", вул. Набережна, 65, смт. Залізці Зборівського району, Тернопільської області (ідентифікаційний код 21138458) на користь Корпорації "Укртрансжилбуд", вул. Незалежності, 65/4, м. Івано-Франківськ (ідентифікаційний код 32776178) - 75 650 (сімдесят п'ять тисяч шістсот п'ятдесят)грн. 00 коп. рівно заборгованості (попередньої оплати) та 1609 (одну тисячу шістсот дев"ять) грн. 50 коп. в повернення сплаченого судового збору, про що 18.09.2012 року видано відповідний наказ на примусове виконання вищезазначеного рішення суду (із врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 18.09.2012р.)

22.08.2013р. Спільне мале підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" звернулося до господарського суду з заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду від 05.09.2012р. на 10 місяців в зв'язку з важким фінансовим становищем підприємства.

Ухвалою господарського суду від 23.08.2013р. призначено судове засідання по розгляду заяви боржника про розстрочку виконання рішення на 04.09.2013р. на 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні представниця заявника повністю підтримала викладені в заяві обставини. Зокрема зазначила, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому становищі, через що призупинено його діяльність, на рахунках відсутні кошти. Разом з тим повідомила, що керівництвом приймаються міри по відновленню роботи заводу. Звернула увагу на лист-звернення голови Зборівської районної ради, в якому викладено прохання до керівництва заводу вчинити всі необхідні дії для відновлення роботи заводу. Як доказ надала копії банківських виписок по рахунках товариства. Просить суд про розстрочення виконання рішення на 10 місяців.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні та поясненнях, поданих до суду заперечив щодо відстрочення виконання рішення суду з огляду на те, що відповідач подаючи заяву про розстрочення виконання рішення суду не навів належних і допустимих доказів та обставин на яких ґрунтується заява про розстрочення, а також не обґрунтував той факт та не навів жодних доказів щодо можливості забезпечити виконання ухвали суду про розстрочення виконання рішення суду у разі задоволення судом заяви відповідача про розстрочку. Звернув увагу на те, що з моменту виникнення заборгованості минуло два роки, а з моменту винесення судом рішення один рік, однак жодних проплат чи хоча б намірів з боку боржника не здійснено. Більше того, на виконанні у відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Тернопільській області перебуває зведене виконавче провадження, до складу якого входять 18 виконавчих проваджень кредиторів- фізичних та юридичних осіб, в тому числі, державні установи Управління пенсійного фонду та Державної податкової інспекції.

Розглянувши подану заяву, оцінивши докази подані на її обґрунтування, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Із змісту ч. 1,2,3 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно пп.7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Вищого господарського суду №2 від 16.01.2013, №3 від 16.01.2013) - розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

У відповідності до п. 7.2.,7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Заява про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення розглядається судом за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В обґрунтування необхідності відстрочення виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 05.09.2012р. заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод", посилається на важке фінансове становище товариства, на підтвердження чого надав суду копії банківських виписок, лист голови районної ради, постанови виконавчого провадження.

На думку суду, факт виникнення 18 виконавчих проваджень та важкий фінансовий стан боржника (відповідача) є результатом його власної господарської діяльності, і не може бути прийнятий судом як об'єктивна обставина, що унеможливлює виконання договірних зобов'язань та рішень суду. Крім того, заявником не обґрунтовано прохання про відстрочення виконання рішення на 10 місяців і жодних доказів на підтвердження того, що через вказаний період відновиться робота заводу і у боржника буде можливість розрахуватися з позивачем суду не надано.

Суд вважає, що негативні для відповідача наслідки виконання рішення, його заборгованість перед іншими особами, тяжкий фінансовий стан боржника, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для надання відстрочки виконання судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, Роз'ясненням Вищого арбітражного суду України N 02-5/333 від 12.09.96р. "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України", господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви без номера та дати (вх. господарського суду № 14391 від 22.08.2013р.) Спільного малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" про відстрочення виконання рішення господарського суду від 05.09.2012р. на 10 місяців - відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам у справі та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, м. Тернопіль .

Суддя Ю.О. Чопко