ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2013 р.
Справа № 914/4386/13

За позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмонолітавто", м.
Львів,до відповідача:приватного
підприємства "ТОП-СІТІ", м. Львів,про:
стягнення 42.990,41 грн. Суддя Т. РимЗа
участю представників:позивача:не
з'явився,відповідача:не з'явився.На
розгляд господарського суду
Львівської області подано позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмонолітавто" до
приватного підприємства "ТОП-СІТІ" про
стягнення 42.990,41 грн. Ухвалою від 21.11.2013
р. провадження у справі порушено,
позовну заяву прийнято до розгляду,
розгляд справи призначено на 11.12.2013 р.
розгляд справи відкладався на 25.12.2013 р.
у зв'язку з неприбуттям в судове
засідання представника відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач у порушення умов договору
№310712 від 31.07.2012 р. не здійснив оплату за
надані послуги, внаслідок чого виникла
заборгованість у сумі 37.000,00 грн. Крім
того, відповідачу нараховано 2.790,16 грн.
пені, 1.350,25 грн. - 3% річних, 1.850,00 грн. - 5%
штрафу.

Відповідач у судове засідання 25.12.2013 р.
повторно не з'явився, причин неприбуття
не повідомив, хоча був належним чином
та завчасно повідомлений про час та
місце судового розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення від
29.11.2013 р. та від 16.12.2013 р., долученим до
матеріалів справи, проти позову в
установленому порядку не заперечив. За
таких обставин відповідачу було
створено усі можливості для
висловлення власної позиції з приводу
предмета спору та подання доказів на
свій захист.

Суд, керуючись статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності пояснень
(заперечень) відповідача щодо
заявлених позовних вимог та
представника відповідача у судовому
засіданні, за наявними у справі
матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення
спору по суті. При цьому суд враховує ту
обставину, що відповідачу було
створено всі належні умови для
реалізації власного права на захист,
однак відповідач таким правом не
скористався, своїх заперечень суду не
надав ні в письмовому вигляді, ні
шляхом скерування повноважного
представника в судове засідання.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Між сторонами у справі укладено
договір №310712 від 31.07.2012 р. про надання
послуг (надалі - Договір). За умовами
цього договору замовник (відповідач у
справі) доручає, а виконавець (позивач у
справі) зобов'язується за плату
надавати послуги, за відповідною
письмовою заявкою замовника, за
допомогою транспортних засобів та
спеціальної техніки згідно з додатком
№1 до цього договору. На підтвердження
факту надання виконавцем замовником
послуг, відповідно до умов цього
договору складається акт про надання
послуг.

У додатку №1 до Договору сторонами
погоджено Перелік транспортних
засобів, якими надаються послуги, та
вартість надання транспортних послуг
(250,00 грн. машино/година).

Позивачем надавались послуги
бульдозера на загальну суму 37.000,00 грн.,
а відповідачем ці послуги були
прийняті, про що складено акти надання
послуг:

- №103 від 15.08.2012 р. на суму 13.250,00 грн.,

- №109 від 31.08.2012 р. на суму 13.250,00 грн.,

- №124 від 15.09.2012 р. на суму 10.500,00 грн.

Зазначені акти скріплені підписаним
повноважних представників та
печатками сторін у справі. Жодних
претензій щодо обсягу та якості
наданих послуг нема. Відповідачем не
подано доказів погашення
заборгованості у сумі 37.000,00 грн.

При ухваленні рішення суд виходив з
такого.

Між сторонами у справі виникли
зобов'язання на підставі Договору в
силу пункту 1 частини другої статті 11
Цивільного кодексу України. Згідно зі
статтею 174 Господарського кодексу
України однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

Відповідно до статті 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору, з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. За
умовами статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

На підставі укладеного з позивачем
Договору відповідач користувався
послугами бульдозера, за що повинен
здійснювати оплату. Згідно з частиною
першою статті 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Відповідно до пункту
3.4 Договору оплата за надані послуги
здійснюється замовником на підставі
рахунка-фактури виконавця й акта про
надання послуг, протягом 3 календарних
днів з моменту підписання акта про
надання послуг.

Як встановлено судом, акти надання
послуг сторонами підписано, що
свідчить про виконання позивачем
зобов'язань за умовами Договору та
прийняття їх без застережень
замовником. Кореспондуючий обов'язок з
оплати наданих послуг замовник не
виконав. Таким чином, вимоги позивача
про стягнення 37.000,00 грн. основного
боргу є обгрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Згідно з пунктом 5.3 Договору при
порушенні строку оплати, передбаченого
п. 3.4 цього Договору, замовник сплачує
виконавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України від суми боргу за кожен день
такого прострочення, а за
протермінування платежу понад 90
календарних днів, замовник
зобов'язаний додатково сплатити штраф
у розмірі 5% від загальної суми
несвоєчасно здійснених платежів, за
кожен випадок такого порушення.

За таких обставин вимоги позивача про
стягнення 1.850,00 грн. штрафу є
обгрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

В частині стягнення пені суд, провівши
перерахунок, дійшов висновку про
необхідність задоволення позову в цій
частині частково, у сумі 2.564,45 грн.:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1325019.08.2012 - 17.02.20131837.5000 %0.041
%*993.751325004.09.2012 - 18.02.20131687.5000 %0.041
%*912.301050019.09.2012 - 18.02.20131537.5000 %0.041 %*658.40
Разом: 2.564,45Відповідно до статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. За таких
обставин вимоги позивача про стягнення
з відповідача 3% річних є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення. Суд,
провівши перерахунок 3% річних, дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову в цій частині частково, у сумі
1.306,06 грн.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1325019.08.2012
- 05.11.20134443 %483.531325004.09.2012 - 05.11.20134283
%466.111050019.09.2012 - 05.11.20134133
%356.42Разом:1.306,06Згідно зі статтями 33, 38
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 Господарського процесуального
кодексу України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем не спростовано
доводів позовної заяви, а судом не
виявлено на підставі наявних
документів у справі інших фактичних
обставин, що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

В силу положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтею
174 Господарського кодексу України,
статтями 11, 207, 530, 627, 629, 901 Цивільного
кодексу України, статтями 1, 43, 33, 38, 43, 49,
82, 83, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного
підприємства "ТОП-СІТІ" (адреса: вулиця
Водогінна, 2 оф. 304, місто Львів,
Львівська область,79000;
ідентифікаційний код 34605657) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансмонолітавто"
(адреса: вулиця Городоцька, будинок 367/2,
місто Львів, Львівська область, 79040;
ідентифікаційний код 35774976) 37.000,00 грн.
основного боргу, 2.564,45 грн. пені, 1.306,06
грн. - 3% річних, 1.850,00 грн. штрафу, 1.709,83
грн. відшкодування витрат на оплату
судового збору.

3. Наказ видати відповідно до
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

4. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Суддя
Рим Т.Я.