ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.12.2013
Справа № 905/7445/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С.

при секретарі судового засідання
Вашето Т.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Приватного
підприємства «Бэль», м.Донецьк

до Відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн 2013»,
м.Донецьк

про: стягнення заборгованості у
розмірі 13824,00грн., пені у сумі 136,53грн. та
штрафу у розмірі 6912,00грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Колодяжна О.І., яка діє на
підставі довіреності №27 від 19.08.2013р.

від відповідача: не з'явився, про
причину неявки не повідомив.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство «Бэль»,
м.Донецьк звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до
Відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн 2013»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
у розмірі 13824,00грн., пені у сумі 136,53грн.
та штрафу у розмірі 6912,00грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором поставки №1793/13 від 12.06.2013р., у
частині оплати вартості прийнятого ним
товару, внаслідок чого за останнім
утворилась заборгованість у сумі
13824,00грн., що стало підставою для
нарахування пені у сумі 136,53грн. та
штрафу у розмірі 6912,00грн.

На підтвердження викладених обставин
Позивач надав копії: договору поставки
№1793/13 від 12.06.2013р., накладних,
податкових накладних,
товарно-транспортної накладної.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 11, 202, 509, 526, 530, 546-549,
550-552, 610, 612, 614, 625 Цивільного кодексу
України, п.7 ст.180 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 15, 54, 57, 64,
66-68 Господарського процесуального
кодексу України.

Заявою №127 від 18.11.2013р. позивач в
порядку ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
збільшив розмір позовних вимог
заявивши до стягнення пеню у розмірі
486,75грн.

Судом було прийнято до розгляду
збільшення позовних вимог у зазначеній
частині.

Заявою №116 від 29.11.2013р. позивач зменшив
позовні вимоги в частині пені та просив
стягнути 451,12грн. пені.

Отже суд розглядає справу з
урахуванням заяви №116 від 29.11.2013р.,
оскільки, згідно ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
Позивач вправі до прийняття рішення
зменшити або збільшити розмір вимог.
Суд приймає вказане зменшення,
оскільки відповідні дії не суперечать
законодавству і не порушують
чиїх-небудь охоронюваних законом
інтересів.

Відповідач жодного разу до судових
засідань не з`явився, про причини не
явки суд не повідомляв, ніяких
документів суду не надав, хоча був
належним чином повідомлений про час,
та місце розгляду справи про що
свідчить наявні в матеріалах справи
поштове повідомлення.

Відповідно до положень ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, справу розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Також за
приписами п.3.9.2. Постанови пленуму ВГСУ
№18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Між Позивачем (Постачальник) та
Відповідачем (Покупець) укладено
договір №1793/13 від 12.06.2013р. (далі -
Договір) відповідно до умов якого
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупця товар (алкогольні,
слабоалкогольні, безалкогольні напої,
продукти харчування), а Покупець
зобов'язується прийняти товар та
своєчасно здійснити його оплату на
умовах даного Договору.

Згідно п.2.1. договору поставка товару
здійснюється Постачальником протягом
трьох днів на умовах DDU згідно з
Інкотермс - 2000.

За приписами п.3.1. договору Покупець
зобов'язаний здійснити оплату за
партію товару шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Постачальника або шляхом
внесення готівки в касу Постачальника
протягом 14 (чотирнадцяти) календарних
днів з моменту отримання товару, а за
слабоалкогольну продукцію протягом 7
(семи) календарних днів з моменту
отримання такої продукції.

Умовами п.5.1. договору визначено, що
за прострочку платежу більш
встановленого в п.3.1. договору строку
Покупець сплачує Постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості за кожен день
прострочки платежу.

Пунктом 5.2. договору сторони
встановили, що у випадку неоплати
поставленого товару більш ніж на 30 днів
вище строку, встановленого в п.3.1. цього
договору, Покупець сплачує
Постачальнику штраф у розмірі 50% від
суми заборгованості.

Строк дії Договору з 12.06.2013р. по
31.12.2014р. (п.7.1. договору).

Договір підписаний Сторонами та
скріплений печатками підприємств.

На виконання умов договору позивач
поставив на адресу відповідача Товар
на загальну суму 13824,00грн., що
підтверджується наступними
накладними: №3807 від 24.07.2013р. на суму
2304,00грн., №4413 від 29.07.2013р. на суму
2304,00грн., №767 від 05.08.2013р. на суму
2304,00грн., №944 від 06.08.2013р. на суму
2304,00грн., №1737 від 12.08.2013р. на суму
4608,00грн. Факт отримання відповідачем
товару підтверджується підписом
відповідача у вказаних накладних,
скріпленим печаткою підприємства.

Крім того Позивачем до матеріалів
справи надані податкові накладні на
здійснені господарські операції.

25.09.2013р. Відповідачу було надіслано
претензію №33 від 19.09.2013р. з вимогою
оплатити заборгованість у розмірі
13824,00грн. в 7-ми денний термін з моменту
отримання претензії. Докази вручення
претензії наявні в матеріалах справи.
Відповідачем зазначена претензія
залишена без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
повністю з огляду на наступне:

За приписами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено матеріалами справи,
відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо повного та своєчасного розрахунку
за отриманий Товар не виконав у зв'язку
з чим за відповідачем виникла сума
боргу у розмірі 13824,00грн.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

На підставі зазначеного, факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за спірним Договором
перед позивачем підтверджено наявними
в матеріалах справи доказами, на
підставі чого суд дійшов висновку про
законність та обґрунтованість вимог
позивача про стягнення з відповідача
суми боргу у розмірі 13824,00грн. за
спірним Договором.

Позивачем на підставі умов п.5.1.
договору заявлено до стягнення пеню в
сумі 451,12грн. за період з 08.08.2013р. по
18.11.2013р.

Згідно з приписами ч.2 ст.193 ГК
України порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Аналогічне положення міститься у
ст.611 ЦК України, відповідно до якої у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі -
сплата неустойки, що узгоджується із ч.1
ст.550 Цивільного кодексу України.
Аналогічні положення закріплені і в
ст.ст.216, 217 Господарського кодексу
України. При цьому, несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань є
належною підставою у розумінні ст.218 ГК
України для застосування заходів
господарсько-правової
відповідальності.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Перевіривши наданий розрахунок пені,
суд вважає що зазначені вимоги є
законними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 231
Господарського кодексу України у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Керуючись п.5.2. договору Позивачем
був нарахований штраф у розмірі 50% від
суми заборгованості.

Відповідно до ч.1. ст.627 та ст.6
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

З урахуванням того, що положеннями
чинного законодавства не передбачено
заборони стосовно одночасного
стягнення пені та штрафу за порушення
господарських зобов'язань, суд вважає,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафу в сумі 6912,00грн. є
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
підприємства «Бэль», м.Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн 2013»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
у розмірі 13824,00грн., пені у сумі 451,12грн.
та штрафу у розмірі 6912,00грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн 2013»,
м.Донецьк (83095, м.Донецьк,
вул.Невинноминська, б.59, , р/р
2796 в ПАТ «ВБР», МФО 380719, іпн.)
на користь Приватного підприємства
«Бэль», м.Донецьк (83114, м.Донецьк,
вул.Університетська, 96; поштова адреса:
83015, м.Донецьк, пр.Миру, 15, ,
р/р 0429 в ПАТ «ВБР», МФО 380719, св.-во
ПДВ 07763024, іпн. 48) заборгованість у
розмірі 13824,00грн., пеню у сумі 451,12грн. та
штрафу у розмірі 6912,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн 2013»,
м.Донецьк (83095, м.Донецьк,
вул.Невинноминська, б.59, , р/р
2796 в ПАТ «ВБР», МФО 380719, іпн.)
на користь Приватного підприємства
«Бэль», м.Донецьк (83114, м.Донецьк,
вул.Університетська, 96; поштова адреса:
83015, м.Донецьк, пр.Миру, 15, ,
р/р 0429 в ПАТ «ВБР», МФО 380719, св.-во
ПДВ 07763024, іпн. 48) Державний Ощадний
Банк України», м.Донецьк, МФО 335106, код за
ДРФО ) витрати зі сплати судового
збору у розмірі 1720,50грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 19.12.2013р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано
24.12.2013р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко