ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.12.13р. Справа № 904/8508/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медпром", с. Вільне

до Приватного підприємства "Проектне
бюро "Техпроект", м. Кривий Ріг

про розірвання договору та стягнення
попередньої оплати за договором

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Стригунова Г.І., дов. № б/н
від 01.03.2013 року;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Медпром" звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про розірвання договору на виконання
робіт по складанню проекта землеустрою
№ 10/18 від 18.10.2011 року та стягнення 20 000, 00
грн., що складають суму попередньої
оплати, здійсненої на підставі
зазначеного вище договору.

Відповідач відзив на позов не надав,
його представник в судове засідання не
з'явився.

Останній був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення,
яким надсилалась ухвала про
призначення справи до розгляду від
14.11.2013 р. - ( арк. справ. 35).

Ухвала про відкладення розгляду
справи, яка надсилалась за адресою,
місцязнаходження підприємства
відповідача, (зазначеною в Витягу з ЄДР
станом на 19.12.13р) повернена
підприємством зв`язку з поміткою: "за
истечением срока хранения".

Так, згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, відповідач
знаходиться за адресою, зазначеною у
позовній заяві, на яку і були надіслані
ухвали суду, як про порушення
провадження у справі, так і про його
відкладення.

Таким чином, господарський суд вважає,
що відповідач не скористався своїм
правом на участь представника у
судовому засіданні.

26.12.13 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Медпром"(Позивач) та
Приватним підприємством „Проектне
бюро „Техпроект" (Відповідач) було
укладено договір № 10/18 на виконання
робіт по складанню проекту
землеустрою.

Предметом даного договору є виконання
Виконавцем (відповідачем) проекту
землеустрою земельної ділянки, яка
знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Коломойцівська, 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу
України, у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення.

Відповідно до п. 2.1. договору, сторонами
визначено, що загальна вартість робіт
по договору, згідно кошторису
становить 34 000 грн.

В п.2.2. договору, узгоджено, що вартість
робіт, визначена на дату укладання
договору і може змінюватись у разі
видання нових документів, що
визначають обсяг та вартість робіт.

Відповідно до п.2.3. договору, сторони
дійшли згоди про те, що Замовник у 5-ти
денний строк, починаючи з дня
підписання договору, здійснює повну
оплату робіт, встановлених в п. 2.1
договору, тобто, 34000 грн.

Строк виконання робіт за цим договором
становить 7 місяців. В термін виконання
робіт Виконавцем, не враховується
термін на роботи зазначені в п.5.4
договору, який передбачає, що
узгодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
Землекористувачами Замовник виконує
самостійно ( п. 4.1 та 5.4 ).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивач, посилається на те, що
відповідач у строк до 18.05.2012 року роботи
за договором № 10/18 від 18.10.2011 року, не
виконав, що на його думку є підставою
для розірвання вищезазначеного
договору та стягнення попередньої
оплати в сумі 20 000 грн.

Вимоги позивача задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України вбачається, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. При цьому прострочення
боржника не настає, якщо зобов'язання
не може бути виконане внаслідок
прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 ЦК
України).

За приписами ст. 613 Цивільного кодексу
України кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку.

Як вже було зазначено вище, укладаючи
даний договір сторони дійшли згоди про
те, що Замовник у 5-ти денний строк,
починаючи з дня підписання договору,
повинен був здійснити повну оплату
робіт, вартість яких складає 34 000 грн.

В п. 6.1 договору сторони встановили, що
договір набирає чинності з моменту
оплати і діє до повного виконання
сторонами передбачених ним
зобов`язань.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач в період в 16.01.2012 р. по 28.03.2012 р.,
перерахував на рахунок відповідача
лише 20 000 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями, залученими до
матеріалів справи. (а.с. 11-14).

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 612,
частин 1, 2 ст. 613 ЦК України не настало
прострочення боржника (відповідача).

Крім того, слід зазначити про те, що
сторонами в договорі встановлено лише
строк виконання робіт, який становить 7
місяців, проте термін, з якого слід
відраховувати початок перебігу
вказаного строку, визначено не було.

Відповідно до ст.32 ГПК України
наявність чи відсутність обставин, на
яких грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, позивачем не
доведено неналежне виконання
відповідачем зобов`язань за спірним
договором, в зв'язку з чим у суду
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 612, 613, 614
Цивільного кодексу України, ст.ст. 49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Суддя І.Ф. Мельниченко Повне рішення
складено: 31.12.13 р.