ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2013 р.
Справа № 911/1243/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Васт-Транс»,
Київська обл., с. Петрушки

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аметист-Транс»,
Одеська обл., м. Іллічівськ

2. Дочірнього підприємства «Віаланд»,
Київська обл., с. Петрушки

про стягнення 19 000,00 гривень

за участю представників:

від позивача: Рибченко Н.М. (довіреність
від 04.01.2011р.)

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.04.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Васт-Транс»
(далі-ТОВ «Васт-Транс»/позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аметист-Транс»
(далі-ТОВ «Аметист-Транс»/відповідач 1)
та Дочірнього підприємства «Віаланд»
(далі-ДП «Віаланд»/відповідач 2) про
стягнення з відповідача 1 - 6 800,00 грн.
заборгованості за договором-заявкою
№1/15/01 від 15.01.2013р. та 12 000,00 грн. штрафу,
та про стягнення з відповідача 2, як
поручителя, 200,00 грн. штрафу
заборгованості відповідача 1 за
договором-заявкою №1/15/01 від 15.01.2013р.

Відповідач 1 не скористався правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, та
відзив на позовну заяву не надав.

У відповідності до відзиву на позовну
заяву відповідача 2, останній позов в
частині пред'явлених до нього позовних
вимог визнав у повному обсязі та просив
суд здійснювати розгляд даної справи
без участі його представника.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.04.2013р. порушено
провадження у справі №911/1243/13 та
призначено справу до розгляду на
23.04.2013р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 23.04.2013р., 07.05.2013р.
та 16.05.2013р. розгляд даної справи
відкладався на 07.05.2013р., 16.05.2013р. та
11.06.2013р. відповідно.

В судові засідання 23.04.2013р., 07.05.2013р.,
16.05.2013р. та 11.06.2013р. представник
відповідача 1 не з'явився, витребувані
судом документи не надав, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду даної справи був
повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.01.2013р. між ТОВ «Васт-Транс»
(далі-перевізник) та ТОВ
«Аметист-Транс» (далі-замовник)
укладено договір-заявку на перевезення
вантажу №1/15/01 (далі-Договір),
відповідно до якого сторонами
погоджено перевезення вантажу з м.
Хмельницького (Україна) до м. Каунас
(Литва).

Вартість транспортних послуг
становить 12 000,00 грн. ( п. 9 Договору).

Крім того, 15.01.2013р. між ТОВ «Васт-Транс»
(далі-кредитор) та ДП «Віаланд»
(далі-поручитель) укладено договір
поруки (далі-Договір поруки),
відповідно до якого поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед кредитором за виконання ТОВ
«Аметист-Транс» (боржником) обов'язків
за договором-заявкою №1/15/01 від 15.01.2013р.

У разі порушення боржником обов'язків
за Договором поручитель та боржник
несуть перед кредитором солідарну
відповідальність. Але в будь-якому
випадку розмір відповідальності
поручителя не повинен перевищувати
суму, яка на день одержання поручителем
вимоги кредитора є 200,00 грн. (п. 2.1
Договору поруки).

Судом встановлено, що позивач свої
обов'язки за Договором виконав
належним чином.

Так, на виконання умов Договору, 23.01.2013р.
позивачем доставлено у м. Каунас (Литва)
та передано вантаж, перелік та обсяг
якого передбачений Договором, що
підтверджується підписами та
відбитками печаток сторін на
міжнародній товарно-транспортній
накладній CMR, копія якої міститься в
матеріалах справи.

Факт надання позивачем відповідачу
послуг перевезення вантажу за
Договором підтверджується підписами
та відбитками печаток сторін на акті
виконаних робіт (наданих послуг) №99 від
23.01.2013р. на суму 12 000,00 грн.

З метою оплати вартості наданих за
Договором послуг, позивачем було
виставлено рахунок-фактуру №99 від
23.01.2013р. на суму 12 000,00 грн., оригінал
якого разом з двома примірниками актів
виконаних робіт (надання послуг) від
21.01.2013р., договором-заявкою, податковою
накладною, міжнародною
товарно-транспортною накладною CMR та
установчими документами було
надіслано 01.02.2013р. відповідачу.
Зазначений лист отриманий
відповідачем 07.02.2013р., що
підтверджується підписом представника
останнього на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення №08 0. Крім того, факт
отримання відповідачем вказаного
пакету документів 07.02.2013р.
підтверджується відміткою останнього
у акті виконаних робіт (наданих послуг)
№99 від 23.01.2013р. Копії зазначених
документів містяться в матеріалах
справи.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
першим умов Договору.

Натомість, відповідач 1 свої договірні
зобов'язання в частині оплати вартості
наданих послуг перевезення належним
чином не виконав, сплативши лише 5 000,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №865 від 02.04.2013р.

З метою досудового врегулювання даного
спору, 01.03.2013р. позивачем було надіслано
відповідачу лист-попередження №01/03 про
наявність заборгованості за Договором
та вимогою її погашення.

Крім того, 25.02.2013р. позивачем було
надіслано відповідачу 2 вимогу №9,
відповідно до якої у зв'язку з
ухиленням відповідача 1 (боржника) від
сплати вартості наданих за Договором
послуг, позивач, з урахуванням
встановленого Договору поруки ліміту
відповідальності, просив останнього,
як поручителя, сплатити 200,00 грн.
заборгованості.

Посилаючись на те, що відповідач 1, як
замовник за Договором, та відповідач 2,
як поручитель за Договором поруки, свої
договірні зобов'язання не виконали,
позивач просить суд, зокрема, стягнути
з відповідачів 7 000,00 грн.
заборгованості по оплаті вартості
наданих за Договором послуг
перевезення, з яких: 6 800,00 грн. з
відповідача 1 та 200,00 грн. з відповідача
2, з огляду на погоджені сторонами
ліміти відповідальності останнього.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив,
що заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Приписами статей ст. 175, 173, 307
Господарського кодексу України
встановлено, що майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Відповідно до статей 627, 629, 530
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 10 Договору погоджені терміни
оплати, а саме: протягом 5-ти
банківських днів за оригіналами
документів: договір-заявка, рахунок,
акт виконаних робіт, CМR з мокрою
печаткою вантажоодержувача, податкова
накладна, копії статутних документів з
мокрими печатками, виписка з ЄДР,
свідоцтво платника податків, довідка
ЄДР із зазначенням видів діяльності.

З огляду наведеного, здійснення
позивачем перевезення погодженого
сторонами вантажу та отримання
відповідачем 07.02.2013р. пакету
документів, передбаченого п. 10
Договору, породжує в останнього
обов'язок по оплаті вартості наданих
послуг у повному обсязі у строки,
передбачені Договором, а саме до
15.02.2013р.

Крім того, приписами статей 553, 554 ЦК
України встановлено, що за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено,
що у разі порушення боржником
обов'язків за Договором поручитель та
боржник несуть перед кредитором
солідарну відповідальність. Але в
будь-якому випадку розмір
відповідальності поручителя не
повинен перевищувати суму, яка на день
одержання поручителем вимоги
кредитора є 200,00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також те, що
станом на день прийняття рішення
відповідачі вартість наданих за
Договором послуг не оплатили, суд
дійшов висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідачів 7 000,00 грн.
заборгованості по оплаті вартості
наданих за Договором послуг
перевезення, з яких: 6 800,00 грн. з
відповідача 1 та 200,00 грн. з відповідача
2, з огляду на погоджені сторонами
ліміти відповідальності останнього
підлягає задоволенню як така, що
доведена позивачем належними та
допустимими доказами та не спростована
у встановленому порядку відповідачами.

Крім того, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем 1 своїх
грошових зобов'язань за Договором,
позивач просить суд стягнути з
останнього 12 000,00 грн. штрафу,
нарахованого на підставі п. 20 Договору.

Статтею 230 ГК України унормовано, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Приписами пунктів 20, 9 Договору
передбачено, що у випадку прострочення
платежів сторони за даним договором
зобов'язані сплатити штраф у розмірі
суми вартості перевезення.

Вартість транспортних послуг
становить 12 000,00 грн.

Оскільки розмір штрафу, заявленого
позивачем до стягнення відповідає
вимогам вищезазначених норм Закону,
положенням Договору та є арифметично
вірним, тому вимога позивача про
стягнення з відповідача 1 - 12 000,00 грн.
штрафу підлягає задоволенню.
Задовольняючи вказану позовну вимогу
судом було враховано, що до моменту
часткової оплати відповідачем 1
вартості наданих послуг за Договором у
розмірі 5 000,00 грн., останнім було
порушено строк проведення розрахунків
з позивачем, що свідчить про
підставність нарахування позивачем
штрафу на загальну вартість послуг
перевезення за Договором.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідачів 1, 2 пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 530, 627, 629 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 173, 175, 193, 230, 307
Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аметист-Транс» (68000,
Одеська обл., м. Іллічівськ, бул.
Гайдара, 2, оф. 126-Н, ідентифікаційний код
37439287) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Васт-Транс» (08113,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Петрушки, вул. Лісна, 1,
ідентифікаційний код 30367782) 6 800 (шість
тисяч вісімсот) грн. 00 коп.
заборгованості, 12 000 (дванадцять тисяч)
грн. 00 коп. штрафу та 1 702 (одну тисячу
сімсот дві) грн. 50 коп. судового збору.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства
«Віаланд» (08113, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с. Петрушки,
вул. Лісна, 1, ідентифікаційний код 32416328)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Васт-Транс» (08113,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Петрушки, вул. Лісна, 1,
ідентифікаційний код 30367782) 200 (двісті)
грн. 00 коп. заборгованості та 18
(вісімнадцять) грн. 07 коп. судового
збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 17.06.2013р.

Суддя
Ярема В.А.