ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.12.2013
Справа № 16/5009/3906/11

За заявою позивача ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
ідент.номер НОМЕР_1

до відповідача 1 - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2,
ідент.номер НОМЕР_2

до відповідача 2 - товариства з
обмеженою відповідальністю
"Всеукраїнський аукціонний дім", 49022,
м.Дніпропетровськ,
вул.Молодогвардійська, буд.8, оф.22,

відповідач 3 - арбітражний керуючий
ОСОБА_5, АДРЕСА_3

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача-1:

1. ОСОБА_4, АДРЕСА_4

2. публічне акціонерне
товариство "Фідокомбанк", 69002,
м.Запоріжжя, вул.Дзержинського, 53

про визнання відкритих торгів
(аукціону) недійсним

Суддя Р.Ніколаєнко

Представники учасників:

від позивача - ОСОБА_1 особисто (пасп.
НОМЕР_5, вид. 11.02.1999)

від відповідача-1 - не з'явився

від відповідача-2 - не з'явився

від відповідача-3 - не з'явився

від третьої особи-1 - не з'явився

від третьої особи-2 - Маврова С.В. (дов.б/н
від 03.07.2013)

ліквідатор ФОП ОСОБА_2 - Гусельников
М.О. (ухвала господарського суду
Запорізької області від 24.01.2013 у справі
№ 16/5009/3906/11)

В С Т А Н О В Л Е Н О :

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 13.07.2011 порушене
провадження у справі № 16/5009/3906/11 про
банкрутство фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, ідент.№ НОМЕР_2.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 20.07.2011 у справі
№ 16/5009/3906/11 фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (відповідача-1) визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_5 (ліцензія Державного
департаменту з питань банкрутства
серії НОМЕР_6 від 23.10.2007; адреса: АДРЕСА_3,
ідент. № НОМЕР_3).

Ухвалою від 24.01.2013 ліквідатором
ФОП ОСОБА_2 призначено арбітражного
керуючого Гусельникова Мирослава
Олександровича (ліцензія Міністерства
юстиції України серії НОМЕР_7 від
12.06.2012, адреса: АДРЕСА_5, ідент.№ НОМЕР_4;
на даний час Свідоцтво Міністерства
юстиції України про право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
НОМЕР_8 від 28.02.2013).

ОСОБА_1, як позивачем, в рамках справи
про банкрутство подано заяву (вх.№
3222/09-05/13 від 13.09.2013), якою вона, заявляючи
вимоги до ФОП ОСОБА_2 - відповідача-1 та
ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім" -
відповідача-2 просить визнати
недійсними публічні торги (аукціон),
проведені ТОВ "Всеукраїнський
аукціонний дім", з продажу нежилого
приміщення І першого поверху та
підвалу літ.А-2, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_6, загальною площею 296,51
кв.м, який відбувся 13.02.2012 в процедурі
ліквідації ФОП ОСОБА_2, а також визнати
недійсним протокол аукціону,
проведеного ТОВ "Всеукраїнський
аукціонний дім", з реалізації нежилого
приміщення І першого поверху та
підвалу літ.А-2, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_6, загальною площею 296,51
кв.м, який відбувся 13.02.2012.

Ухвалою господарського суду від 13.09.2013
прийнято до розгляду у справі №
16/5009/3906/11 про банкрутство ФОП ОСОБА_2
згадану заяву ОСОБА_1, залучено до
участі у справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача-1 ОСОБА_4, який
згідно з протоколом проведення
спірного аукціону є переможцем
останнього, засідання суду призначено
на 23.10.2013.

Ухвалою від 23.10.2013 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів фізичну
особу-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_3),
розгляд справи відкладено до 05.11.2013.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1
зазначила, що у ліквідаційній
процедурі, яка застосовується до ФОП
ОСОБА_2, на аукціоні було продано майно,
яке належить подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на праві спільної сумісної власності,
без згоди дружини ОСОБА_1 і це
суперечить ст.ст.60, 65 Сімейного кодексу
України та є підставою для визнання
аукціону недійсним в силу ст.ст.203, 213
Цивільного кодексу України.

Відповідач-1 ФОП ОСОБА_2 надав відзив на
заяву позивача, а також усні пояснення
в судових засіданнях, згідно з якими
вважає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню. Зазначив, що
нежиле приміщення І першого поверху
та підвалу літ.А-2, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_6, загальною площею 296,51
кв.м, було придбано в період укладеного
з позивачем ОСОБА_1 шлюбу та спільно
використовувалось для роботи кафе та
магазину.

Третя особа - 1 ОСОБА_4 в засіданні 23.10.2013
проти позову заперечив, в
обґрунтування пояснив, що відповідно
до умов аукціону здійснив в повному
обсязі оплату за придбане майно, проте
воно до тепер перебуває у володінні
ОСОБА_2, договір купівлі-продажу з ним
не укладено.

ОСОБА_5 в засіданні 05.11.2013 проти позову
не заперечив.

Ухвалою від 05.11.2013 процесуальний строк
вирішення спору було продовжено на 15
днів, а розгляд справи відкладено до
21.11.2013.

Ухвалою від 21.11.2013 розгляд справи
відкладено до 28.11.2013.

28.11.2013 від ПАТ "Фідокомбанк", яке згідно
із Статутом являється
правонаступником щодо прав і
зобов'язань АКБ "Престиж", ВАТ "Ерсте
Банк" та ПАТ "Ерсте Банк" -
іпотекодержателів проданого на
спірному аукціоні майна, надійшло
клопотання про залучення його до
участі у справи у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача-1.
Банк пояснив, що з реалізації майна,
проданого на спірному аукціоні,
отримав задоволення кредиторських
вимог до банкрута в розмірі 368899,20 грн., а
тому рішення суду може вплинути на
подальші правовідносини з
відповідачем-1.

У відповідності до ст.27 Господарського
процесуального кодексу України
ухвалою від 28.11.2013 до участі судовому
процесі за даним спором у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-1 було залучено ПАТ
"Фідокомбанк".

Також ухвалою від 28.11.2013 у
відповідності до ст. 24 Господарського
процесуального кодексу України до
участі у судовому процесі за даним
спором в якості відповідача-3 було
залучено арбітражного керуючого
ОСОБА_5 (свідоцтво арбітражного
керуючого НОМЕР_9 від 20.06.2013), яким
здійснювалася реалізація майна за
спірним правочину, з виключенням ФОП
ОСОБА_5 зі складу учасників процесу в
якості третьої особи на стороні
відповідачів без самостійних вимог на
предмет спору.

Тією ж ухвалою розгляд справи було
відкладено до 16.12.2013.

16.12.2013 ПАТ "Фідокомбанк" надано відзив
на заяву ОСОБА_1 із запереченнями на
заявлені вимоги. ПАТ "Фідокомбанк"
зазначило, що на підставі договору
іпотеки № 014/2180/4/07927 від 14.12.2007 являється
іпотекодерждателем спірного майна, а у
відповідності до ст. 26 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
майно банкрута, що є предметом застави,
включається до складу ліквідаційної
маси та використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя. Посилається на п.29
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 №11, де зазначається,
що "відповідно до положень статей 57, 61
СК, ст.52 ЦК України майно приватного
підприємства чи фізичної
особи-підприємця не є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя.
Інший з подружжя має право тільки на
частку одержаних доходів від цієї
діяльності". Крім того, вважає, що
позивач не має право на звернення до
суду з такими заявленими нею вимогами в
силу ст.20 Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)",
оскільки ОСОБА_1 не являлася учасником
спірного аукціону. Також зазначає, що
в силу цієї ж норми заяви про визнання
угод недійсними можуть бути подані
учасниками аукціону у місячний строк з
дати проведення аукціону, чого в даному
випадку не дотримано, спеціальний
строк позовної давності пропущено. ПАТ
"Фідокомбанк" просить повністю
відмовити ОСОБА_1 у пред'явлених нею
вимогах.

Ухвалою від 16.12.2013 розгляд заяви було
відкладено до 23.12.2013.

Від відповідача-3 надійшло клопотання
від 20.12.2013 про проведення судового
засідання, призначеного на 23.12.2013, а
також розгляд заяви ОСОБА_1 у його
відсутність внаслідок неможливості
явки.

Відповідач-2 вимоги ухвал суду у даній
справі не виконав, відзив на позовну
заяву не надав, представник
відповідача-2 жодного разу в судове
засідання не з'явився. причину неявки
не повідомив.

У відповідності до ст.75 ГПК України
заяву розглянуто за матеріалами
справи, які є достатніми для вирішення
спору.

В засіданні 23.12.2013 прийнято судове
рішення.

Оцінивши матеріали та обставини
справи, вислухавши присутніх в судових
засіданнях, суд дійшов висновку про
задоволення заяви ОСОБА_1, встановивши
наступне.

Як вже зазначалося, постановою
господарського суду Запорізької
області від 20.07.2011 у справі № 16/5009/3906/11
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2
(відповідача-1) визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Згідно з ч.7 ст.48 Закону "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону України 14.05.1992 № 2343-ХІІ (далі -
Закон "Про відновлення
платоспроможності...") у разі
необхідності постійного управління
нерухомим майном або цінним рухомим
майном громадянина-підприємця,
визнаного банкрутом, господарський суд
призначає для цієї мети ліквідатора та
визначає розмір його винагороди. У
цьому разі продаж майна
громадянина-підприємця здійснюється
ліквідатором.

Повноваження ліквідатора у
ліквідаційній процедурі визначені ст.25
Закону "Про відновлення
платоспроможності...".

Між іншим, ліквідатор приймає до свого
відання майно боржника, виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута, здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута, реалізує майно банкрута для
задоволення вимог кредиторів (ч.1 ст.25
Закону "Про відновлення
платоспроможності...").

У відповідності до ст.30 Закону "Про
відновлення платоспроможності..."
після проведення інвентаризації та
оцінки майна банкрута ліквідатор
розпочинає продаж майна банкрута на
відкритих торгах, якщо комітетом
кредиторів не встановлено інший
порядок продажу майна банкрута.
Порядок проведення конкурсу (аукціону)
визначається згідно із Законом України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)".

Матеріалами заяви та справи про
банкрутство підтверджується, що під
час перебігу ліквідаційної процедури
ліквідатором ОСОБА_5 були здійснені
заходи щодо реалізації майна,
включеного ним до ліквідаційної маси
банкрута, зокрема - нежилого приміщення
І першого поверху та підвалу літ.А-2, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_6,
загальною площею 296,51 кв.м.

Для проведення торгів арбітражним
керуючим було укладено договір № 20 від
09.12.2011 з ТОВ "Всеукраїнський аукціонний
дім".

13.12.2012 на підставі вказаного договору
ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім"
були проведені відкриті торги, за
результатами яких оформлено протокол
№ 1 проведення відкритих торгів
(аукціону) від 13.12.2012.

Згідно з протоколом переможцем торгів
став ОСОБА_4, запропонувавши за об'єкт
447761,00 грн.

Протокол став підставою для укладення
договору купівлі-продажу між ФОП
ОСОБА_2, від імені якого діяв ліквідатор
ОСОБА_5, та ОСОБА_4

На цей час договір купівлі-продажу не
укладався.

ОСОБА_1 заявила про визнання торгів та
їх результатів, оформлених протоколом
№ 1 від 13.12.2012, недійсними як таких, що
укладені з порушенням її прав сумісної
сімейної власності, з чим суд
погоджується внаслідок наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються подружжям,
що підтверджено свідоцтвом про
одруження № 124484 від 18.12.2004, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Заводського районного
управління юстиції м.Запоріжжя.

Згідно зі ст.60 Сімейного кодексу
України (далі - СК України) основою
майнових відносин подружжя є положення
про те, що майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної
сумісної власності регламентовано
статтею 63 СК України, згідно з якою
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Розпоряджання спільним сумісним
майном подружжя може відбутися шляхом
його поділу, виділення частки. Поділ
майна, що є у спільній сумісній
власності подружжя, є підставою
набуття особистої власності кожним з
подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, закріплено у
статті 69 СК України. Поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, здійснюється
шляхом виділення його в натурі, а у разі
неподільності присуджується одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними (ч.ч.1, 2 ст. СК
України), або реалізується через
виплату грошової чи матеріальної
компенсації вартості його частки (ч.2
ст.364 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України)).

Власність у сім'ї існує у двох правових
режимах: спільна сумісна власність
подружжя та особиста приватна
власність кожного з подружжя.

Підставами набуття права спільної
сумісної власності подружжя є юридично
визначений факт шлюбних відносин або
проживання чоловіка і жінки однією
сім'єю, а особистої приватної власності
кожного з подружжя є, зокрема, поділ,
виділ належної частки за законом та
спадкування.

Одним із видів розпоряджання власністю
є право власника використовувати своє
майно для здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом; законом можуть
бути встановлені умови використання
власником свого майна для здійснення
підприємницької діяльності (ст. 320 ЦК
України).

Приватне підприємство (або його
частина), засноване одним із подружжя, -
це окремий об'єкт права спільної
сумісної власності подружжя, до якого
входять усі види майна, у тому числі
вклад до статутного капіталу та майно,
виділене з їх спільної сумісної
власності.

Статутний капітал та майно приватного
підприємства, сформовані за рахунок
спільної сумісної власності подружжя,
є об'єктом їх спільної сумісної
власності.

Приведені правові аспекти закріплені в
рішенні Конституційного Суду України
від 19.09.2012 у справі № 17-рп/2012, яке є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскарженим.

Згідно з цим рішенням статутний
капітал та майно приватного
підприємства є об'єктом права спільної
сімейної власності подружжя.

У відповідності до ст.51 ЦК України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не випливає із суті
відносин.

Частиною 3 ст.368 ЦК України також
встановлено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, є їхньою сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до ст.370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, що здійснюється в
порядку, встановленому ст.364 ЦК України.

За ч.2 ст.52 ЦК України, ч.2 ст.128
Господарського кодексу України
фізична особа-підприємець відповідає
за зобов'язаннями, пов'язаними із
здійсненням підприємницької
діяльності, усім своїм майном, крім
майна, на яке згідно із законом не може
бути звернено стягнення.

Приписами ч.2 ст.52 ЦК України
встановлено, що фізична
особа-підприємець, яка перебуває у
шлюбі, відповідає за зобов'язаннями,
пов'язаними із підприємницькою
діяльністю, усім своїм особистим
майном і часткою у праві спільної
сімейної власності подружжя, яка
належатиме їй при поділі цього майна.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Дво - чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін, з
чого слідує, що біржові торги за своєю
правовою природою є багатостороннім
правочином, оскільки містять всі
елементи, притаманні правочину. Під час
проведення торгів продавець та
учасники торгів у встановленому
законом порядку певними діями
(ціновими пропозиціями) визначають
переможця торгів та ціну продажу майна,
в результаті чого переможець торгів
набуває право на придбання об'єкту.

Виходячи зі змісту положень ст.626
Цивільного кодексу України, за якими
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків,
підписання протоколу торгів фактично є
укладенням угоди, спрямованої на
відчуження майна.

Результатом проведення біржових
торгів є визначення покупця - переможця
аукціону та завершення процедури
торгів шляхом підписання протоколу,
укладення договору купівлі
ліцитатором, продавцем та покупцем,
який одержав право на придбання
об'єкта, який стає підставою для
подальшого оформлення угоди
купівлі-продажу.

За приписами ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього
Кодексу є підставою недійсності такого
правочину.

Згідно з ч.3 ст.215 Цивільного кодексу
України якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.369 ЦК
України співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними.
Правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

З матеріалів справи слідує, що нежиле
приміщення І першого поверху та
підвалу літ.А-2, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_6 було придбано ОСОБА_2
за нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу з ТОВ "Жайвір",
м.Запоріжжя, який було укладено 19.10.2006 -
в період шлюбу з ОСОБА_1

Таким чином, вказана нерухомість в силу
приведених вище норм права є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя -
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Також матеріалами справи
підтверджується, що нежиле приміщення
І першого поверху та підвалу літ.А-2, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_6 було
передано ОСОБА_2 як на забезпечення
виконання кредитних зобов'язань в
іпотеку ВАТ "Ерсте Банк",
правонаступником якого являється ПАТ
"Фідокомбанк", згідно з договорами
іпотеки № 014-71/474 від 19.10. 2006 та №
014/2180/4/07927 від 14.12.2007.

На виконання ухвал господарського суду
від 05.11.2013 та від 21.11.2013 приватним
нотаріусом ОСОБА_7 надані пояснення
щодо обставин посвідчення договору
купівлі-продажу від 19.10.2006 між ТОВ
"Жайвір", м.Запоріжжя та гр.ОСОБА_2,
договору іпотеки № 014-71/474 від 19.10.2006 між
ВАТ "АКБ "Престиж", м.Київ та гр.ОСОБА_2,
договору іпотеки № 014/2180/4/07927 від 14.12.2007
між ВАТ "Ерсте Банк", м.Київ та
гр.ОСОБА_2, а також надано копії заяв
ОСОБА_1 про згоду на укладення
договорів.

В заяві-згоді на передачу майна в
іпотеку також зазначається про
належність нежилого приміщення І
першого поверху та підвалу літ.А-2 по
АДРЕСА_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві
сумісної власності.

В заяві ОСОБА_1 також зазначається про
її обізнаність про можливе відчуження
майна, а тому слід зазначити, що в
будь-якому разі таке відчуження може
відбуватися у відповідності до
встановлених законом умов, зокрема в
разі виділення частки, поділу тощо.

Докази виділення частки майна ОСОБА_2 у
натурі із спільної сумісної власності
подружжя у встановленому законом
порядку відсутні.

Рівно так відсутні докази поділу майна.

Докази згоди ОСОБА_1 на вчинення
правочину щодо розпорядження майном
спільної сумісної власності та його
продажу також відсутні.

За таких обставин, слід визнати, що
продаж на оспорюваних торгах
відбувся в порушення вимог закону щодо
права спільної сумісної власності
подружжя та поза межами
цивільно-правової відповідальності
фізичної особи-підприємця (ч.2 ст.52 ЦК
України), в зв'язку з чим публічні торги
(аукціон) нежилого приміщення І
першого поверху та підвалу літ.А-2 по
АДРЕСА_6 слід визнати недійсними.

Ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України
встановлено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Результати торгів зафіксовано
протоколом проведення відкритих
торгів (аукціону) № 1 від 13.02.2012, який
став підставою для укладення договору
купівлі-продажу майна та переходу
права власності до іншої особи, а тому,
як наслідок недійсного правочину, цей
протокол слід також визнати недійсним.

Внаслідок такого заява ОСОБА_1
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір покладається на
відповідача-3, як на сторону, з вини якої
виник спір.

Заперечення ПАТ "Фідокомбанк" не можуть
бути прийняті до уваги.

Зокрема, посилання ПАТ "Фідокомбанк" на
ст.20 Закону України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" та зазначення про
заявлення вимог ОСОБА_1, яка не являлася
учасником спірного аукціону та за
спливом встановленого цією статтею
місячного строку в даному випадку є
безпідставними, оскільки правочин
оспорений ОСОБА_1 на інших, ніж
передбачено цією статтею, підставах.

Інші заперечення ПАТ "Фідокомбанк"
спростовуються викладеними вище
обставинами та нормами права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-1, 12, 49 Господарського процесуального
кодексу України, ст.ст. 5, 24 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №
2343-ХІІ, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсними публічні торги
(аукціон), проведені ТОВ
"Всеукраїнський аукціонний дім", з
продажу нежилого приміщення І першого
поверху та підвалу літ.А-2, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_6,
загальною площею 296,51 кв.м, які
відбулися 13.02.2012 в процедурі ліквідації
ФОП ОСОБА_2

Визнати недійсним протокол
проведення відкритих торгів (аукціону)
№ 1 від 13.02.2012, яким оформлено
результати торгів з реалізації
нежилого приміщення І першого поверху
та підвалу літ.А-2, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_6, загальною площею 296,51
кв.м, проведених ТОВ "Всеукраїнський
аукціонний дім".

Стягнути з арбітражного
керуючого ОСОБА_5 (АДРЕСА_3, ідент.№
НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідент.номер НОМЕР_1) 1147 /одну тисячу сто
сорок сім/ грн. 00 коп. - суми
відшкодування судового збору. Видати
наказ.

Копії ухвали направити сторонам по
справі, третім особам, ліквідатору ФОП
ОСОБА_2 арбітражному керуючому
Гусельникову М.О.

Суддя
Р.Ніколаєнко