ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2013 р.
Справа № 922/3290/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Пушай В.І., суддя
Плужник О.В. , суддя Барбашова С.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Шевцов С.І. (директор),
Головашич Ю.О.

відповідача - Іванова Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Горизонт" (вх. № 3137 Х/3-9) на рішення
господарського суду Харківської
області від 20.09.13 р. у справі № 922/3290/13

за позовом Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Горизонт", с.
Олександрівка

до Фермерського господарства "Альфа",
с. Одноробівка

про стягнення 488154,00 грн.

та за зустрічним позовом Фермерського
господарства "Альфа", с. Одноробівка

до Приватного сільськогосподарського
підприємства "Горизонт", с.
Олександрівка

про повернення товару та стягнення
17495,76 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне
сільськогосподарське підприємство
"Горизонт", с. Олександрівка звернувся
до господарського суду з позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
відповідача - Фермерського
господарства "Альфа" збитки та
неодержаний дохід внаслідок загибелі
посівів гороху на площі 100 га у 2007 році в
розмірі 488154,00 грн., обґрунтовуючи її
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
купівлі-продажу б/н від 13.04.2007 р., а також
просить суд стягнути з відповідача
судовий збір у розмірі 9763,08 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.09.2013 р.
прийнято зустрічний позов
Фермерського господарства "Альфа" до
Приватного сільськогосподарського
підприємства "Горизонт", в якому
позивач просить суд зобов'язати
Приватне сільськогосподарське
підприємство "Горизонт" повернути ФГ
"Альфа" товар - 20 тонн гороху "Мадонна",
стягнути з ПСП "Горизонт" на користь ФГ
"Альфа" 17495,76 грн. процентів за
користування чужими грошовими коштами
та покласти на ПСП "Горизонт" витрати по
сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 20.09.2013 року у
справі № 922/3290/13 у задоволенні
первісного позову відмовлено, у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Рішення мотивоване з тих підстав, що
позовні вимоги позивача за первісним
позовом ПСП "Горизонт" по даній справі
не ґрунтуються на належних доказах і
спростовуються матеріалами справи,
позовні вимоги ПСП "Горизонт" про
відшкодування збитків та неодержаного
доходу внаслідок загибелі посівів
гороху на площі 100 га у 2007 році у розмірі
488154,00 грн. є недоведеними та
необґрунтованими. Стосовно зустрічної
позовної заяви рішення мотивоване тим,
що постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
22.03.2010 р. у справі № 21/291-08 ПСП "Горизонт"
було звільнено від обов'язку по оплаті
товару, прострочка оплати товару з боку
ПСП "Горизонт" відсутня, а тому ФГ
"Альфа" не має права вимагати від ПСП
"Горизонт" повернення товару та
нараховувати останньому проценти за
користування чужими грошовими коштами
в порядку ст. 694 ЦК України та ін.

Приватне сільськогосподарське
підприємство "Горизонт" з рішенням
господарського суду Харківської
області не погоджується в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
за первісним позовом, вважає рішення
незаконним та необґрунтованим,
прийнятим з порушенням норм чинного
законодавства, подав апеляційну скаргу
в якій просить скасувати рішення
господарського суду Харківської
області в частині відмови в
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом та прийняти в цій
частині нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі, з
мотивів та підстав, зазначених в
апеляційній скарзі.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що господарський суд
при прийнятті рішення не надав йому
можливості подати додаткові докази та
неправильно оцінив акт від 20.06.2007 року,
порушивши при цьому вимоги ст. 32, 36, 43
ГПК України. Крім того, позивач
звернувся до суду з заявою про
відкладення розгляду справи з
посиланням на надання до суду
додаткових доказів, яка судом
розглянута та в її задоволені
відмовлено. Тобто на думку позивача
справа розглянута за наявними у
матеріалах справи доказами, що
призвело до неправильного та неповного
розгляду справи.

Крім того, позивач в апеляційній скарзі
зазначає, що загибель врожаю є
наслідком порушення умов договору б/н
від 13.04.2007 р. та передачі відповідачем
неякісного насіння, пошкодженого
шкідниками до його посіву, що у додатку
до паспорту на виробництво та
реалізацію насіння і садивного
матеріалу № 1418 на 2007 рік виданого
відповідачу не зазначено про право на
реалізацію гороху "Мадонна", що
неможливість виконання відповідачем
умов договору від 13.04.2007 р. зумовлена
обставинами відсутності у нього
відповідного дозволу на реалізацію,
які встановлені постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.03.2010 р. у
справі № 21/126-08, що відповідачем не
виконані зобов'язання з передачі
товару відповідного асортименту та
якості, що судом безпідставно не
прийнятий аудиторський висновок щодо
вартості, упущеної вигоди, та ін.

Відповідач у запереченні на апеляційну
скаргу просить рішення господарського
суду першої інстанції залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду, з
мотивів викладених у запереченні та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила
наступне:

Як свідчать матеріали справи, 13.04.2007
року між ПСП "Горизонт" (покупець) та ФГ
"Альфа" (продавець) укладено договір
купівлі-продажу б/н (т. 1 а .с. 19-20).

Відповідно до умов договору, продавець
зобов'язався передати належний йому
товар у власність покупця, а покупець
зобов'язався прийняти товар та
оплатити його на умовах даного
договору.

Пунктами 2.1, 2.4 договору сторонами
узгоджено найменування товару - горох
"Мадонна" - 20 тон по ціні 1700,00 грн., на
загальну суму 34000,00 грн. у тому числі ПДВ
- 5666,00 грн. Якість товару, що передається
продавцем повинна відповідати ДСТУ
України. Підтвердженням якості товару
є свідоцтво на насіння.

Як вбачається з матеріалів справи, ФГ
"Альфа" передало ПСП "Горизонт" горох
"Мадонна" в кількості 20000 кг. на суму
34000,00 грн., що підтверджується накладною
№ 158 від 16.04.2007 р. та не заперечується
ПСП "Горизонт".

Якість гороху „Мадонна" підтверджена
наданим ФГ "Альфа" свідоцтвом на
насіння № 47 від 10.04.2007 р. (т. 1 а. с. 22).

Позивач вказує, що ФГ "Альфа" у
відповідності до умов договору
купівлі-продажу б/н від 13.04.2007 р.
поставило на адресу ПСП "Горизонт"
горох "Мадонна", який одразу ж висіяний
на підготовленому ПСП "Горизонт" полі
сівалкою СЗ-5,4. Актом комісії від 20.06.2007
р. у складі генерального директора ПСП
"Горизонт" Шевцова С.І., головного
агронома Ушенка А.Г., начальника
ділянки Бондаря М.І., механізатора
Богомолова М.М. встановлено, що насіння
гороху було пошкоджено
сільськогосподарськими шкідниками ще
до його посіву. Вказані посіви на площі
100 га були списані та підготовлені під
посів озимої пшениці.

24.06.2007 року ПСП "Горизонт" надіслало на
адресу ФГ "Альфа" претензію № 7 від
24.06.2007 р. (т. 1 а. с. 26), в якій повідомило
про те, що у зв'язку з продажем та
постачанням неякісного товару ПСП
"Горизонт" були нанесені матеріальні
збитки, а тому, керуючись п. 5.2.1.
договору купівлі-продажу, ПСП
"Горизонт" відмовляється від його
оплати.

Відповіді на дану претензію ФГ "Альфа"
не надало.

В подальшому ФГ "Альфа" звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з ПСП "Горизонт" 87509,97 грн.
Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 22.03.2010 р. у
справі № 21/291-08 у позові ФГ "Альфа"
відмовлено.

ПСП "Горизонт" стверджує, що відповідач
всупереч умовам договору здійснив
продаж неякісного насіннєвого гороху
невідомого сорту, репродукції та
низькою схожістю, а також надав ПСП
"Горизонт" недостовірну інформацію про
якісні показники насіннєвого
матеріалу, внаслідок чого позивачем
понесені збитки у розмірі 488154,00 грн., що
стало підставою для звернення позивача
до суду з позовом по даній справі.

З матеріалів справи також вбачається,
що господарський суд приймаючи
оскаржуване рішення крім іншого
виходив з того, що позовні вимоги
позивача за первісним позовом ПСП
"Горизонт" по даній справі не
ґрунтуються на належних доказах і
спростовуються матеріалами справи,
позовні вимоги ПСП "Горизонт" про
відшкодування збитків та неодержаного
доходу внаслідок загибелі посівів
гороху на площі 100 га у 2007 році в розмірі
488154,00 грн. є недоведеними та
необґрунтованими. Стосовно зустрічної
позовної заяви рішення мотивоване тим,
що постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
22.03.2010 р. у справі № 21/291-08 ПСП "Горизонт"
було звільнено від обов'язку по оплаті
товару, прострочка оплати товару з боку
ПСП "Горизонт" відсутня, а тому ФГ
"Альфа" не має права вимагати від ПСП
"Горизонт" повернення товару та
нараховувати останньому проценти за
користування чужими грошовими коштами
в порядку ст. 694 ЦК України та ін.

Викладені вище висновки
господарського суду, на думку колегії
суддів, повністю відповідають
фактичним обставинам спору та
матеріалам справи, їм надана правильна
та належна правова оцінка, в зв'язку з
чим відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги і скасування
прийнятого по справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК
України, доказами у справі є будь -які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Як зазначено вище, постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.03.2010 р. у
справі № 21/291-08 у позові ФГ "Альфа" про
стягнення з ПСП "Горизонт" 87509,97 грн.
відмовлено. Зазначена постанова
Харківського апеляційного
господарського суду набрала законної
сили.

Вищезазначені юридичні факти в силу
вимог ч. 2 ст. 35 ГПК України не
підлягають доведенню при вирішенні
даного спору та мають преюдиційне
значення для даної справи.

При цьому, із зазначеної постанови
вбачається, що продавець насіння
гороху «Мадонна» (ФГ «Альфа») на
порушення умов договору та вимог
відповідних норм законодавства
передав покупцеві (ПСП «Горизонт»)
зазначений горох за відсутності у
нього на момент передачі дозволу на
його реалізацію, який повинен
міститися у додатку до паспорту
насіннєвої інспекції на реалізацію та
виробництво насіння. Зазначена
обставина стала підставою для визнання
недоведеним факту передачі ФГ «Альфа»
покупцеві ПСП «Горизонт» товару
належної якості.

Разом з тим, у зазначеній постанові
наведено обставини, з яких видно, що ПСП
«Горизонт» було повідомлене про
купівлю (продаж) насіння гороху
«Мадонна», як посівного матеріалу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. ст. 626-629 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як зазначено вище, 13.04.2007 року між ПСП
"Горизонт" (покупець) та ФГ "Альфа"
(продавець) укладено договір
купівлі-продажу б/н, за умовами якого
продавець зобов'язався передати
належний йому товар у власність
покупця, а покупець зобов'язався
прийняти товар та оплатити його на
умовах даного договору.

На виконання умов договору ФГ "Альфа"
поставило на адресу ПСП "Горизонт"
горох "Мадонна", якість гороху
„Мадонна" підтверджена наданим ФГ
"Альфа" свідоцтвом на насіння № 47 від
10.04.2007 р. (т. 1 а. с. 22), який одразу ж
висіяний на підготовленому ПСП
"Горизонт" полі сівалкою СЗ-5,4, без
перевірки.

Матеріали справи містять акт б/н від
11.06.2007 р. (т. 1, а. с. 141) складений комісією
у складі: директора Шевцова С.І.,
головного агронома Ушенко А.Г.,
начальника ПЭО Немировской С.В., в якому
зазначено про те, що «…всходы гороха на
площади 100 га …достигнув 10-15 см.,
засохли…»;

В подальшому, 20.06.2007 р. тобто після
проведення посіву та виникнення засухи
позивачем складений односторонній акт
(т. 1, а. с. 23) комісії у складі
генерального директора ПСП "Горизонт"
Шевцова С.І., головного агронома Ушенка
А.Г., начальника ділянки Бондаря М.І.,
механізатора Богомолова М.М. про те, що
насіння гороху було пошкоджено
сільськогосподарськими шкідниками ще
до його посіву. Вказані посіви на площі
100 га були списані та підготовлені під
посів озимої пшениці.

Предметом спору у даній справі є вимоги
позивача, з посиланням на ст. 22 ЦК
України про стягнення з відповідача
збитків, в сумі 488154,00 грн., які
нараховані згідно з аудиторським
висновком від 03.11.2008 р. (т. 1 а. с. 24) за
результатами перевірки достовірності
розрахунку заподіяних збитків та
неодержаних доходів внаслідок
загибелі посівів гороху на площі 100 га.
у 2007 році відповідно до якого
позивачеві заподіяні збитки та
неодержаний дохід в сумі 488154,00 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); та
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224, п. 1 ст. 225 ЦК України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції,
сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених
матеріалів тощо), понесені стороною,
яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою
стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода),
на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання
другою стороною;

матеріальна компенсація моральної
шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, за загальним правилом, збитки це
об'єктивне зменшення будь-яких
майнових благ кредитора, яке пов'язане
з утиском його інтересів, як учасника
певних суспільних відносин і яке
виражається у зроблених ним витратах, у
втраті або пошкодженні його майна, у
втраті доходів, які він повинен був
отримати. Вони є фактом об'єктивної
дійсності, що існує незалежно від
правової оцінки і від того, підлягають
збитки, що виникли, відшкодуванню
згідно з законом або не підлягають. Для
притягнення боржника до
цивільно-правової відповідальності у
формі відшкодування збитків необхідно,
щоб порушення зобов'язання дійсно
спричинило отримання кредитором
збитку та можливе лише у разі наявності
складу цивільного правопорушення:
протиправної поведінки; наявності
збитків; причинного зв'язку між
протиправною поведінкою та
спричиненням збитків; вини.

При цьому позивач повинен довести
збитки, котрі були заподіяні
відповідачем, наявність
безпосереднього причинного зв'язку між
діями відповідача і заподіянням
збитків їх розмір, та вжиття
відповідних заходів щодо їх
запобігання.

Обов'язковою умовою відшкодування
шкоди (збитків) може бути лише
доведеність факту завдання шкоди саме
діями чи бездіяльністю відповідача, а
також реальність їх понесення і
обставин щодо вжиття заходів до їх
зменшення.

Таким порушенням, на думку позивача, є
збитки які заподіяні відповідачем
шляхом продажу товару (насіннєвого
матеріалу) неналежної якості), як в
подальшому висіяне позивачем, але як
наполягає позивач, виходячи з його
одностороннього акту від 20.06.2007 р.
насіння гороху «Мадонна» пошкоджено
сільськогосподарськими шкідниками ще
до їх посіву, внаслідок чого позивачеві
завдані збитки, що згідно з розрахунком
позивача складають 488154,11 грн. Інших
доказів наявності такого пошкодження,
або встановлення таких обставин
пошкодження за участю
незаінтересованих осіб або експертних
спеціалізованих установ позивач не
надав.

В силу ч. 4 ст. 623 ЦК України позивач
повинен вжити всіх заходів для
одержання доходів. Проте, з матеріалів
справи вбачається, що останній не вжив
таких заходів.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позивач не надав належних та
допустимих доказів вжиття відповідних
заходів щодо недопущення посіву
неякісного насіння, передчасного
здійснення визначення спеціалізованою
організацією щодо можливості
встановлення відповідних його
характеристик. Більше того,
матеріалами справи, а так само і
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 22.03.2010 р. у
справі № 21/291-08 підтверджуються факти
виявлення неврожаю гороху зі спірного
насіння внаслідок тривалої засухи та
списання його посівів за цих обставин а
не за інших, що і було здійснено
позивачем, за його погодженням з
висновками відповідної комісії,
зазначеними в акті від 11.06.2007 р.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Водночас, обов'язковою передумовою
задоволення позовних вимог щодо
відшкодування збитків є встановлення в
діях відповідача складу цивільного
правопорушення, складовими частинами
якого є: наявність збитків; причинний
зв'язок між діями відповідача та
заподіянням збитків позивачеві;
протиправність поведінки відповідача
як заподіювача збитків; вина
відповідача. Відсутність будь-якої з
зазначених ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків.

Крім того, для доведення обставин щодо
недотриманого прибутку позивач не
надав відповідних доказів наявності
певних правочинів, що могли б свідчити
про закупівлю врожаю зі спірного
насіння або іншого надбання, наслідком
якого міг бути прибуток від реалізації,
певного використання, тощо.

Позивач у позовній заяві посилається
на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
22.03.2010 р., як на доведеність складу
цивільного правопорушення, а саме
протиправної поведінки відповідача
(дії чи бездіяльності особи),
шкідливого результату такої поведінки,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та заподіяними збитками.

Проте, як зазначено вище підставою
зазначеного рішення (постанови) є інші
обставини ніж ті, на яких ґрунтуються
доводи позивача, щодо встановлення для
такої міри цивільно - правової
відповідальності, - як збитки.

Отже, позивачем при зверненні до суду
не доведено та не надано доказів
заподіяння йому збитків в сумі 488154,00
грн. внаслідок неправомірних дій
відповідача, що свідчить про
недоведеність позивачем факту
заподіяння йому збитків, тобто,
наявності всіх елементів складу
цивільного правопорушення.

Позивач не довів причинного зв'язку між
діями відповідача і заподіянням
збитків, а так само реальності їх
понесення з вини відповідача, та не
надав доказів вжиття відповідних
заходів щодо запобігання виникненню
збитків.

Зазначені обставини свідчить про
правомірність висновків суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позову.

З урахуванням викладеного, суд визнає
доводи позивача позбавленими
фактичного та правового обґрунтування,
а так само такими, що не відповідають,
як матеріалам справи, так і нормам
чинного законодавства, у зв'язку з
ненаданням всупереч вимогам ст. 33 ГПК
України доказів в підтвердження
обставин, на існуванні яких наполягає
позивач.

На підставі вищевикладеного, рішення
господарського суду Харківської
області від 20.09.13 р. у справі № 922/3290/13
прийнято з урахуванням фактичних
обставин справи та чинного
законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в
рішенні господарського суду
відповідають вимогам законодавства та
фактичним обставинам справи, а мотиви
заявника скарги, з яких вони
оспорюються не можуть бути підставою
для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст.
105 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Харківської області від 20.09.13 р. у
справі № 922/3290/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписано 12.12.2013
р.

Головуючий суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.

Суддя
Барбашова С.В.