РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/16261/13 05.11.13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткомплекс Груп»

До Дочірнього підприємства «Управління баштових кранів» Відкритого акціонерного

товариства «Будмеханізація»

Про визнання недійсним договору

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача Захаров П.С.- представник за довіреністю;

від відповідача Онопрієнко О.П. - представник за довіреністю.

В судовому засіданні 05.11.2013р. на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним договору № 64/12 від 09.10.2012, укладений між позивачем та відповідачем, а також відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2013 було порушено провадження у справі № 910/16261/13, розгляд справи було призначено на 23.09.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2013 розгляд справи відкладено до 07.10.2013.

В судовому засіданні 07.10.2013 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено до 05.11.2013.

В судовому засіданні 05.11.2013 представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд вимоги задовольнити. Вимоги позивача мотивовані тим, що укладений між позивачем та відповідачем договір № 64/12 від 09.10.2012 є недійсним в силу ст. 227 Цивільного кодексу України, оскільки у відповідача була відсутня ліцензія на провадження обумовленого договором виду діяльності, а також відповідач не мав дозволу на експлуатацію баштового крану, послуги по використанню якого є предметом оспорюваного правочину.

В судовому засіданні 05.11.2013 представник відповідача проти заявлених вимог заперечував. посилаючись на ї безпідставність та необґрунтованість. У письмовому відзиві на позов відповідач наголошував на тому, що відповідач має право виконувати роботи, проводити технічний огляд, випробування вантажопідйомних кранів і машин, що підтверджується дозволом Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України № 1239.12.30 від 15.08.2012, а також має право експлуатувати баштовий кран КБ-503, що підтверджено дозволом територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та місті Києві № 3651.12.32 від 26.09.2012. Також, відповідач має Дозвіл № 618.11.32-45.21.1 на продовження виконання робіт підвищеної небезпеки з монтажу, налагоджування, ремонту баштових і інших кранів, вантажно - розвантажувальні роботи, такелажні та стропальні роботи, виданий 04.05.211 територіальним управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та місті Києві. Також, відповідач наголошував на тому, що роботи, які ним виконувались згідно умов оспорюваного правочину, не підлягають ліцензуванню, а отже і підстави для визнання договору недійсним в силу ст. 227 Цивільного кодексу України - відсутні.

Розглянувши наявні в справі документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши відповідність наявних у справі копій документів їх оригіналам, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2012 між відповідачем - Дочірнім підприємством «Управління баштових кранів» відкритого акціонерного товариства «Будмеханізація», як виконавцем, та позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Інвесткомплекс Груп», як замовником, укладено договір № 64/12 (надалі - договір, осплрюваний договір).

Умовами договору сторони узгодили, що предметом договору є надання відповідачем послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (далі - послуги) на будівельному об'єкті «Будівництво монолітно-каркасного 2-х секційного з цегляним наповненням будинку по вулиці Південна, 5а, в м. Вишневе Київської області» (далі - об'єкт) баштовим краном марки КБ-503 (п. 1.1 договору), відповідач надає послуги на будівельному об'єкті баштовими кранами КБ-503, а позивач організовує надання послуг краном на об'єкті та проводить оплату наданих відповідачем послуг (п. 1.2 договору).

Згідно розділу 3 договору «Обов'язки виконавця», відповідач зобов'язався надавати послуги кранами на об'єкті замовника згідно з погодженим з замовником Проект виконання робіт краном (п. 3.1), виконувати монтаж, демонтаж баштових кранів (п. 3.2), несе відповідальність за виконання вимог нормативних актів з охорони праці, «правил будови і безпечної експлуатації баштових кранів» на об'єкті та будівельних нормі правил, призначає працівника, який здійснює відомчій нагляд в частині утримання крану в технічно справному стані (п. 3.7).

Відповідно до наданої відповідачем належним чином ним засвідченої копії Журналу обліку технічного стану та безпечної експлуатації баштового крана КБ-503 (інв. № 539), 13.12.2012 було здійснено запис про придатність баштового крану до експлуатації, запис посвідчено начальником ВТК ДП «УБК» ВАТ «Механізація».

Також, відповідачем для долучення до матеріалів справи надано належним чином засвідчені копії наступних документів:

- дозвіл Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 1239.12.30 від 15.08.2012, згідно якого надано дозвіл Дочірньому підприємству «Управління баштових кранів» відкритого акціонерного товариства «Будмеханізація» виконувати роботи з підвищеної небезпеки: технічний огляд, випробовування вантажопідіймальних кранів і машин, строк дії дозволу: з 15.08.2012 до 15.08.2017;

- дозвіл на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки № 618.11.32-45.21.1, виданий територіальним управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та місті Києві Дочірньому підприємству «Управління баштових кранів» відкритого акціонерного товариства «Будмеханізація» на виконання робіт підвищеної небезпеки згідно з переліком (строк дії дозволу: з 04.05.2011 по 04.05.2016);

- дозвіл на експлуатацію вантажних кранів № 3651.12.32 , виданий територіальним управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та місті Києві Дочірньому підприємству «Управління баштових кранів» відкритого акціонерного товариства «Будмеханізація», згідно з яким позивачу дозволено експлуатувати зокрема кран КБ-503, копію паспорту якого також додано відповідачем до матеріалів справи.

Стаття 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Вимогами статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 227 Цивільного кодексу України, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний недійсним.

Станом на момент вчинення оспорюваного правочину діяв Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та сприяння інвестиційній діяльності у будівництві» від 16 травня 2007 року N 1026-V, який набрав чинності з 01.01.2008.

Статтею 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (у вищенаведеній редакції, чинній станом на момент вчинення оспорюваного правочину) визначено, що ліцензія - документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності протягом визначеного строку у разі його встановлення Кабінетом Міністрів України за умови виконання ліцензійних умов; ліцензійні умови - установлений з урахуванням вимог законів вичерпний перелік організаційних, кваліфікаційних та інших спеціальних вимог, обов'язкових для виконання при провадженні видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (у вищенаведеній редакції, чинній станом на момент вчинення оспорюваного правочину), будівельна діяльність, як вид господарської діяльності, підлягає ліцензуванню відповідно до спеціальних законів.

Також, судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 було затверджено Порядок ліцензування господарської діяльності, пов?язаної із створенням об?єкта архітектури, дію якого відновлено з 18.01.2012 постановою Кабінету Міністрів України № 43, згідно пункту 1 якого передбачено, що наведений Порядок розроблений відповідно до Законів України «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності» та встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов?язаної з будівництвом об?єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будвельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV та V категорії складності.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури були затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 № 47, і які були викладені в новій редакції згідно наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 06.10.2010 № 392, пунктом 1.2 визначають, що господарська діяльність у будівництві, пов?язана із створенням об?єктів архітектури, підлягає ліцензуванню у порядку, визначеному законодавством, за такими видами: вишукувальні роботи для будівництва, розроблення містобудівної документації, проектування об?єктів архітектури, будівельні та монтажні роботи, монтаж інженерних мереж, будівництво транспортних споруд, інжинірингова діяльність у сфері будівництва.

В свою чергу, відповідно до Додатку до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури були затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 № 47, і які були викладені в новій редакції згідно наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 06.10.2010 № 392, ліцензуванню підлягають наступні види робіт:

4.00.00 БУДІВЕЛЬНІ ТА МОНТАЖНІ РОБОТИ
4.01.00 Розробка грунтів, улаштування грунтових споруд
4.02.00 Улаштування основ та фундаментів збірних та монолітних
4.03.00 Улаштування фундаментів із застосуванням паль
4.04.00 Улаштування фундаментів, що виконуються спеціальними способами
4.05.00 Зведення металевих конструкцій
4.06.00 Зведення збірних бетонних та залізобетонних конструкцій
4.07.00 Зведення монолітних бетонних, залізобетонних та армоцементних конструкцій
4.08.00 Зведення кам'яних та армокам'яних конструкцій
4.09.00 Зведення дерев'яних конструкцій
4.10.00 Монтаж інженерних споруд
4.11.00 Монтаж магістральних нафто-газопроводів, споруд та обладнання
4.12.00 Будівництво гідротехнічних споруд та комплексів
4.13.00 Виконання підводно-технічних робіт
4.14.00 Розробка гірничих споруд та комплексів
4.15.00 Реставрація, консервація, ремонтні роботи, реабілітація пам'яток культурної спадщини
4.16.00 Монтаж технологічного устаткування
4.17.00 Виконання пусконалагоджувальних робіт (визначається ліцензіатом за видами технологічного устаткування)
4.18 .00 Клас наслідків (відповідальності) об'єктів будівництва: будівництва: клас СС3 - значні наслідки, клас СС2 - середні наслідки, клас СС1 - незначні наслідки
4.19 .00 Умови будівництва: звичайні, території підвищеної сейсмічності, територій зі складними інженерно-геологічними умовами
5.00.00 МОНТАЖ інженерних МЕРЕЖ
5.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання
5.01.01 Водопроводу та каналізації
5.01.02 Опалення
5.01.03 Вентиляції і кондиціонування повiтря
5.01.04 Газопостачання та газообладнання
5.01.05 Технологічних трубопроводів
5.01.06 Холодопостачання промислового
5.01.07 Електропостачання, електрообладнання і електроосвітлення
5.01.08 Автоматизацiї i контрольно-вимірювальних приладів
5.01.09 Зв'язку, сигналiзацiї, радіо, телебачення, інформаційних
5.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, споруд, приладів і засобів вимірювання
5.02.01 Водопостачання
5.02.02 Каналізації
5.02.03 Теплових і гарячого водопостачання
5.02.04 Газопостачання
5.02.05 Магістральних продуктопроводів
5.02.06 Електропостачання, електроосвiтлення
5.02.07 Зв'язку, сигналізації, радіо, телебачення, інформаційних
5.02.08 Клас наслідків (відповідальності) інженерних мереж, систем, споруд: клас СС3 - значні наслідки, клас СС2 - середні наслідки, клас СС1 - незначні наслідки
6.00.00 БУДІВНИЦТВО транспортних споруд
6.01.00 Залізничних колій
6.02.00 Доріг автомобільних
6.03.00 Мостів, шляхопроводів, переходів
6.04.00 Аеродромів та вертодромів
6.05.00 Тунелів та метрополітенів
6.06.00 Місцевого транспорту
6.07.00 Вертикального транспорту (ліфти, ескалатори, підйомники тощо)
6.08.00 Клас наслідків (відповідальності) транспортних споруд: клас СС3 - значні наслідки, клас СС2 - середні наслідки, клас СС1 - незначні наслідки
6.09.00 Умови будівництва: звичайні, територій підвищеної сейсмічності, територій зі складними інженерно-геологічними умовами
Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, судом встановлено, що предметом оспорюваного договору є надання відповідачем позивачу послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (далі - послуги) на будівельному об'єкті «Будівництво монолітно-каркасного 2-х секційного з цегляним наповненням будинку по вулиці Південна, 5а, в м. Вишневе Київської області» баштовим краном марки КБ-503, тобто предметом договору є саме надання послуг баштовим краном, а не здійснення безпосередньо відповідачем будівельної діяльності, яка призведе до створення певного об?єкта будівельної діяльності.

Отже, оскільки діяльність відповідача з надання послуг баштовим краном (монтаж, налагоджування, ремонт баштових кранів, вантажно - розвантажувальні роботи, такелажні та стропальні роботи) не відноситься до видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню у встановленому законом порядку, а отже і підстави для визнання договору № 64/12 від 09.10.2012 недійсним в силу ст. 227 Цивільного кодексу України, - у суду відсутні.

Також, посилання позивача як на підставу недійсності оспорюваного правочину на те, що відповідач не мав дозволу на експлуатацію баштового крану - судом відхиляється як безпідставне та необґрунтоване, оскільки наявність або відсутність відповідних дозволів не є підставами, які тягнуть за собою недійсність правочину в силу ст. 203, 215 та 227 Цивільного кодексу України, а є підставами для застосування до відповідача інших видів юридичної відповідальності згідно вимог закону.

До того ж, відповідач має право виконувати роботи, проводити технічний огляд, випробування вантажопідйомних кранів і машин, що підтверджується дозволом Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України № 1239.12.30 від 15.08.2012, а також має право експлуатувати баштовий кран КБ-503, що підтверджено дозволом територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та місті Києві № 3651.12.32 від 26.09.2012. Також, відповідач має Дозвіл № 618.11.32-45.21.1 на продовження виконання робіт підвищеної небезпеки з монтажу, налагоджування, ремонту баштових і інших кранів, вантажно - розвантажувальні роботи, такелажні та стропальні роботи, виданий 04.05.211 територіальним управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Київській області та місті Києві.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання недійсним договору № 64/12 від 09.10.2012 - не є законною та обґрунтовано, не була доведена належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 11.11.2013

Суддя Спичак О.М.