РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2013 р. Справа №918/56/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Бригинець Л.М. ,

судді Грязнов В.В.

при секретарі Головчнко Д.М.

За участю представників сторін:

заявника - Наконечний Ю.М. (довіреність №14/0/2109-13 від 04.01.2013 року)

боржника - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заявника Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.01.2013 року у справі №918/56/13

Заявник: Гощанська міжрайонна державна податкова інспекція

Боржник: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Нива"

про визнання банкрутом

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області №918/56/13 від 18.01.2013 року (суддя Миханюк М.В.) повернуто без розгляду заяву Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання банкрутом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива".

Ухвала господарського суду Рівненської області мотивована тим, що заявником не доведено відсутність боржника за місцем державної реєстрації.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Гощанська міжрайонна державна податкова інспекція оскаржила її в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі заявник просить суд скасувати ухвалу місцевого господарського суду та направити справу на розгляд до господарського суду першої інстанції. Апелянт посилається на те, що ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) (в редакції, що діяла на час звернення з заявою про порушення справи про банкрутство) передбачала можливість звернення кредитора з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду №918/56/13 від 01.02.2013 року поновлено строк апеляційного оскарження та прийнято до розгляду апеляційну скаргу заявника Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.01.2013 року у справі №918/56/13.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Представник боржника в судове засідання 13.02.2013 року не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Явка представників сторін в судове засідання не вимагалась. Всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання. Судова колегія вважає, що неявка представника та неподання відзиву не перешкоджатиме перегляду ухвали господарського суду Рівненської області від 18.01.2013 року у справі №918/56/13.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, заслухала представника заявника, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Гощанська міжрайонна державна податкова інспекція звернулась до господарського суду Рівненської області із заявою (вих.№15/10-10 від 14.01.2013 року) про порушення справи про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива" на підставі статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Свою заяву Гощанська МДПІ обґрунтовує тим, що за СВК "Нива" рахується заборгованість по бюджетних позичках, які надані підприємству, на суму 4 736, 00 грн., в тому числі 3 215 грн. 26 коп. - основний платіж, 1 520 грн. 74 коп. - пеня.

Виконавчі документи на стягнення заборгованостей повернуто Гощанській МДПІ без виконання в зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно з лисами від Рівненського обласного БТІ від 14.12.2012 року №887/10, ВДАІ УМВСУ в Гощанському районі від 16.11.2012 року №1123/09, Інспекції Держтехнагляду Гощанського району від 04.02.2011 року №153/13 та від 13.11.2012 року №01/11 - рухоме та нерухоме майно у підприємства відсутнє.

СВК "Нива" з 2011 року не звітується перед податковим органом (останній розрахунок по єдиному податку було подано 19.01.2011 року), що свідчить про відсутність будь-якої господарської діяльності у боржника.

Сільськогосподарський виробничий кооператив "Нива" неспроможний виконати свої зобов'язання перед бюджетом, а погашення заборгованості по бюджетних позичках можливе лише шляхом використання процедури банкрутства.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.01.2013 року повернуто без розгляду заяву Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання банкрутом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Нива".

При винесенні оскаржуваної ухвали, господарський суд першої інстанції виходив з наступного.

Заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є підставою для порушення провадження у справі у випадку наявності будь-якої з підстав, передбачених частиною першою статті 52 Закону, а не виключно за наявності всієї сукупності перелічених у цій статті підстав.

Тобто, ініціюючим кредитором має бути належним чином підтверджений факт нездійснення боржником підприємницької діяльності, зокрема у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно ч.5 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч.1,3 ст.18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Згідно із ч.8 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо до Єдиного державного реєстру не внесено запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, то в разі неодержання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу в установлений частиною 7 цієї статті строк, а також у разі одержання державним реєстратором від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний у строк, що не перевищує десяти робочих днів з дати, яка встановлена для подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, або з дати одержання повідомлення від органу державної податкової служби, направити рекомендованим листом юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі повернення до державного реєстратора рекомендованого листа з відміткою відділення зв'язку про відсутність юридичної особи за вказаною адресою або неподання юридичною особою протягом місяця з дати направлення їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Отже, запис про непідтвердження відомостей про юридичну особу свідчить про те, що юридична особа отримала повідомлення державного реєстратора, але протягом встановленого строку не подала реєстраційну картку державному реєстратору.

В свою чергу запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням вноситься до Єдиного державного реєстру лише у випадку повернення до державного реєстратора рекомендованого листа з відміткою відділення зв'язку про відсутність юридичної особи за її адресою.

А тому, враховуючи, що Гощанською міжрайонною державною податковою інспекцією не додано до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство доказів відсутності юридичної особи - боржника за її місцезнаходженням, заяву було повернуто без розгляду.

Однак, з такими висновками господарського суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла на час звернення з заявою про порушення справи про банкрутство) в разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або в разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є підставою для порушення провадження у справі у випадку наявності будь-якої з підстав, передбачених частиною першою статті 52 Закону, а не виключно за наявності всієї сукупності перелічених у цій статті підстав.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, зазначаючи про неподання заявником доказів відсутності боржника за його місцезнаходженням (довідки чи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), суд першої інстанції не прийняв до уваги наявність інших підстав для порушення провадження у справі про банкрутство та не надав оцінки довідці №3325/15-37 від 26.12.2012 року, яка свідчить про подання боржником останньої звітності до податкового органу 19.01.2011 року, тобто більш ніж за два роки до звернення кредитора з заявою про порушення справи про банкрутство.

Вказане відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є однією з підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 221 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" судам загальної юрисдикції на безоплатній основі надається безперешкодний доступ до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Доступ суду до відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців забезпечується шляхом безоплатного підключення суду до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Використання судом інформації здійснюється у формі спеціального витягу, що формується суддею, який здійснює розгляд справи, підписується ним з обов'язковим зазначенням дати і часу його формування та мети отримання таких відомостей і долучається до матеріалів справи.

З наведеного вбачається, що у разі, якщо суд першої інстанції вважав, що наданий заявником витяг з реєстраційної картки платника податків є недостатнім доказом підтвердження відсутності боржника за місцезнаходженням, він не позбавлений був права і можливості отримати відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців самостійно.

Згідно ст.ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про повернення без розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа відповідно до ч.7 ст.106 ГПК України - передачі на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 103-106 ГПК України, ст.ст. 11, 12, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заявника Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.01.2013 року у справі №918/56/13 - задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.01.2013 року у справі №918/56/13 - скасувати.

3. Справу №918/56/13 направити на розгляд до господарського суду Рівненської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом XII-1 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Бригинець Л.М.

Суддя Грязнов В.В.