м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/8451/13 01.07.13
За позовом Державного підприємства
«Національна кіностудія художніх
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Про - ТВ»
про стягнення 35 866,53грн.
Суддя М.Є. Літвінова
від позивача: Верхолаз О.М. - предст.
від відповідача: Теліщук Т.Г. -
директор; Андрійцов М.В. - предст. за
Рішення прийняте 01.07.2013р., на підставі
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України, в
зв'язку з оголошеною в судовому
засіданні перервою з 10.06.2013р. по 01.07.2013р.

В судовому засіданні 01.07.2013р., на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Державного підприємства «Національна
кіностудія художніх фільмів ім. О.
Довженка» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Про - ТВ» про
стягнення заборгованості в розмірі 35
866,53грн. за Договором про надання
послуг№8 від 26.01.2004р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.05.2013р. порушено провадження
у справі №910/8451/13, розгляд справи
призначено на 10.06.2013р.

30.05.2013р. через Відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позов.

В судовому засіданні 10.06.2013р.
представник позивача підтримав
заявлені вимоги та просив суд
задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача
проти позовних вимог заперечували та
просили суд відмовити в задоволенні
останніх.

В судовому засіданні 10.06.2013р., на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошувалась перерва до 01.07.2013р.

В судовому засіданні 01.07.2013р.
представником відповідача було подано
заяву про застосування строку позовної
давності.

В судовому засіданні 01.07.2013р.
представник позивача підтримав
заявлені вимоги та просив суд
задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача
проти позовних вимог заперечували та
просили суд відмовити в задоволенні
останніх, посилаючись на сплив строку
позовної давності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку, що заява
відповідача про застосування строку
позовної давності підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні 01.07.2013, судом було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, відповідно до ч. 2 ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, з виходом до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2004 року між Державним
підприємством «Національна кіностудія
художніх фільмів імені Олександра
Довженка» (надалі позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Про -ТВ» (надалі
відповідачі) було укладено Договір про
надання послуг №8 (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору (п.1.1.)
виконавець надає замовнику виробничо -
технічні послуги цехів на умовах цього
Договору.

Конкретні види та вартість всіх
наданих послуг визначаються у Додатках
до цього Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.2.1 Договору,
замовник зобов'язується провести
попередню 100% оплату послуг на поточний
рахунок виконавця в розмірах згідно
додатків до цього Договору.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги
позивач посилався на те, що
відповідачем порушені договірні
зобов'язання в частині оплати
отриманих послуг.

Так, станом на 26 квітня 2013 року
відповідачем не були сплачені рахунки -
фактури за отримані послуги, а саме:

рахунок №02 від 10 січня 2008 року на суму
358,87 грн.;

рахунок №54 від 23 січня 2008 року на суму 14
663,70 грн. (частково сплачений, залишок за
рахунком - 13 988,70грн.);

рахунок №774 від 03 січня 2008 року на суму
151 703,03 гривень (/частково сплачений,
залишок за рахунком - 21 518,96грн.).

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача становить
35 866 грн. 53 коп.

Позивач зазначив, що підтвердженням
надання послуг з боку останнього є
підписанні акти про надання послуг та
виконання робіт, копії яких додані до
позовної заяви.

Відповідач заперечував проти
заявлених вимог, посилаючись на
безпідставність та необґрунтованість
останніх.

В своїх запереченнях відповідач
зазначив, що належним чином та в
повному обсязі виконав взяті на себе за
договором зобов'язання, що
підтверджується актами про надання
послуг та виконання робіт та
банківськими виписками.

Крім того, відповідачем було подану
заяву про застосування строків
позовної давності, в якій останній
посилався на наступне.

Останній платіж датований 02.04.2008р., що
означає, при відсутності платежу в
зазначений строк з наступного дня
позивачу стає відомо про порушення
його права, у зв'язку з чим, починається
дія трьохрічного права звернення до
суду з вимогою захисту своїх інтересів.
Таким чином, відповідач вказує про
сплив строку позовної давності 02.04.2011р.,
тоді як позивач звернувся до суду за
захистом своїх прав та інтересів лише в
травні 2013р.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пп. 1,5 ст. 261 Цивільного
кодексу України, перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до пп. 3, 4, ст. 267 Цивільного
кодексу України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.3.2. Договору, замовник
перераховує виконавцю 100% вартості
робіт, протягом 10 банківських днів від
дати підписання Додатків до Договору.

Остаточний розрахунок проводиться
після завершення всіх робіт (послуг),
передбачених наряд - замовлення на
підставі Актів виконаних робіт та Акту
звірки розрахунків, але не пізніше, як
за 5 банківських днів після підписання
Акту виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи акти
про надання послуг та виконання робіт
були підписані у лютому та січні 2008
року, таким чином після спливу 5
банківських днів після підписання
вказаних актів, почався перебіг строку
позовної давності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
строк позовної давності, в межах якого
позивач може звернутись до суду за
захистом своїх порушених прав та
законних інтересів сплинув у лютому
2011року.

Позивач звернувся до суду з позовними
вимогами лише у травні 2013року.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду докази на
підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 35 866,53 грн. за
Договором №8 від 26.01.2004р. є
безпідставними та необґрунтованими,
документально не підтвердженими, та
такими, що задоволенню не підлягають.

Витрати по оплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Дата підписання

повного тексту рішення 08.07.2013

Суддя
М.Є.
Літвінова