РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-17/17808-2012 30.04.13

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до 1) комунального підприємства «Київпастранс»

2) приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 19 213,59 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники сторін:

від позивача Голоднюк О.Г (за довіреністю)

від відповідача-1 Пономаренко М.А. (за довіреністю)

від відповідача-2 Сорочан В.В. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до комунального підприємства «Київпастранс» про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 19 213,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» на підставі договору № 011090/4002/0000016 добровільного комплексного страхування наземного транспорту від 15.06.2011 р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатило страхове відшкодування, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 ЦК України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки транспортний засіб яким керував водій, з вини якого трапилась ДТП, що підтверджується постановою суду, належить відповідачу, позивачем було направлено останньому претензію. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просив стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» збитки в розмірі 19 213,59 грн. в судовому порядку.

Ухвалою суду від 12.12.2012 р. порушено провадження у справі № 5011-17/17808-2012 та призначено її до розгляду на 10.01.2013 р.

У судовому засіданні представник позивача подав копію полісу відповідача та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Суд оголосив ухвалу про відкладення розгляду справи.

У наступному судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про продовження строків вирішення спору на підставі ст. 69 ГПК України. Суд задовольнив заявлене клопотання, продовжив строк вирішення спору та відклав розгляд справи.

У судовому засіданні 21.02.2013 р. представник позивача надав документи для приєднання до матеріалів справи. Представник відповідача-2 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія».

Ухвалою від 21.02.2013 р. суд залучив до участі у справі як іншого відповідача (відповідача-2) приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УОСК») та відклав розгляд справи на 19.03.2013 р.

18.03.2013 р. через канцелярію суду представник відповідача-2 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача подав документи для приєднання до матеріалів справи та заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача-2 18 713 грн. та 500 грн. з відповідача-1. Суд відклав розгляд справи.

У наступному судовому засіданні представник відповідача-2 надав письмові пояснення по суті позовних вимог. Інші представники сторін в судове засідання не з'явились. Суд відклав розгляд справи.

У письмових поясненнях по суті позовних вимог відповідач-2 відхилив позовні вимоги з наступних підстав. Відповідач-1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем-2, не виконав вимоги ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та не повідомив у встановлений термін останнього про настання дорожньо-транспортної пригоди. Даний факт є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Таким чином, відповідач-1 є боржником, який внаслідок невиконання вимог ст. 33 Закону втратив страховий захист власного майнового інтересу, пов'язаного з відшкодуванням спричиненої позивачу шкоди.

05.04.2013 р. через канцелярію суду представник позивача надав докази направлення заяви про уточнення позовних вимог на адресу відповідача-2.

22.04.2013 р. через канцелярію суду представник відповідача-1 надав письмові пояснення для приєднання до матеріалів справи.

У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідча-1 не заперечував проти задоволення позовних вимог з врахуванням уточнення. Представник відповідача-2 відхилив позов повністю.

Розглянувши подані документи та наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд

ВСТАНОВИВ:

15.06.2011 р. між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та Тимошиком Андрієм Володимировичем (далі - страхувальник) було укладено договір № 011090/4002/0000016 добровільного комплексного страхування наземного транспорту. Вищевказаним договором застраховано майнові інтереси страхувальника з володіння, користування, розпорядження транспортним засобом Fiat, державний номерний знак АІ4442АН.

29.12.2011 р. о 07:15 год. Муха Володимир Іванович, керуючи автомобілем «Богдан», державний номерний знак АА1316АА, в м. Києві по пр-ту Гагаріна, не врахував дорожню обстановку, не дотримав дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем Fiat, державний номерний знак АІ4442АН, який рухався в зустрічному напрямку та, як наслідок, скоїв зіткнення з останнім. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2012 р. у справі № 3/2604/480/2012 Муху Володимира Івановича визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивачем було замовлено проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу, у суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта підприємницької діяльності Вілько О.Г. (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 12095/11 від 17.06.2011 р.).

Відповідно до звіту № 57Б/01/12 від 22.03.2012 р. вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Fiat Dolbo, державний номерний знак АІ4442АН, пошкодженого в ДТП, складає 24 398,11 грн..

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № 00081702 від 23.03.2012 р., згідно з яким пошкодження транспортного засобу Fiat Dolbo, державний номерний знак АІ4442АН, внаслідок ДТП, яка сталася 29.12.2011 р., визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 19 213,59 грн.

04.04.2012 р. позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 19 213,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 011036.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «УОСК», згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1220084.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням полісу № АВ/1220084 відповідач-2 прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Богдан», державний номерний знак АА1316АА.

Суд погоджується з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача-2 відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 18 713,59 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Позивачем при розрахунку розміру страхового відшкодування була замовлена оцінка матеріального збитку у суб'єкта оціночної діяльності, що підтверджується копією звіту № 57Б/01/12 від 22.03.2012 р..

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення відшкодування шкоди в порядку регресу, яке не перевищує вартість відновлювального ремонту, визначену суб'єктом оціночної діяльності.

Суд критично оцінює заперечення відповідача-2, викладені у поясненнях по суті позовних вимог, огляду на наступне.

Згідно з п. 33.1.4. ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Вказана норма не містить підстав для відмови у задоволенні вимог страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 07.11.2011 р. про перегляд рішення Вищого господарського суду України від 22.06.2011 р. у справі № 48/562.

Крім того, згідно з п.п. 38.1.1 «в» п. 38.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, відповідач-2 не позбавлений права звернутися з регресною вимогою до страхувальника, після виплати страхового відшкодування.

З огляду на вищевикладене, заперечення відповідача-2 є необґрунтованими та до уваги судом не беруться.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно з полісом АВ/1220084 франшиза дорівнює 500 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач врахував франшизу, передбачену полісом відповідача-2, при визначенні розміру позовних вимог до останнього.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про необхідності задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача-2 відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 18 713,59 грн.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків

Таким чином, позивач правомірно пред'явив вимоги щодо стягнення 500 грн. (франшизи, передбаченої полісом відповідача-2) до відповідача-1, як до юридичної особи, працівником якої завдано шкоду внаслідок ДТП.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача-1 шкоди в порядку регресу в розмірі 500 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача-2 шкоди в порядку регресу в розмірі 18 713,59 грн. та з відповідача-1 шкоди в порядку регресу в розмірі 500 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, код 23734213) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, на користь приватного акціонерного товариства «Уніка» (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 37, код 20033533) 18 713 (вісімнадцять тисяч сімсот тринадцять) грн. 59 коп. шкоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 675 (одна тисяча шістсот сімдесят п'ять) грн. 73 коп.

3. Стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, код 31725604) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, на користь приватного акціонерного товариства «Уніка» (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 37, код 20033533) 500 (п'ятсот) грн. шкоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 44 (сорок чотири) грн. 77 коп.

Повне рішення складено 22.05.2013 р.

Суддя О.Г. Удалова