ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"16" грудня 2013 р.
Справа № 911/4342/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КІТ" м. Вишневе

до Комунального підприємства
"Готельно-гуртожитковий комплекс" м.
Вишневе

про визнання договору оренди дійсним

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Михальченко В.М. предст., дов.
№ 124 від 10.12.2013 р.;

директор Шумський Ю.В.;

відповідач - Безпалюк І.В. предст., дов.
№ 214 16.10.2013 р.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської
області звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю "КІТ"
(позивач) до Комунального підприємства
"Готельно-гуртожитковий комплекс"
(відповідач) про визнання договору
оренди від 01.10.2010р. дійсним.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.11.2013р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 16.12.2013р.

12.12.2013р. через канцелярію суду від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву, у якому він просить суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

13.12.2013р. від позивача надійшли письмові
пояснення на позовну заяву, які були
залучені до матеріалів справи.

16.12.2013р. від позивача надійшли
додаткові письмові пояснення, в яких
позивач заперечив проти доводів
відповідача, викладених останнім у
своєму відзиві.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом у нарадчій кімнаті
за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
16.12.2013р. у судовому засіданні була
оголошена вступна та резолютивна
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
сторін, господарський суд -

встановив:

01.10.2010р. між Комунальним підприємством
«Готельно-гуртожитковий комплекс»
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «КІТ»
(орендар) був укладений договір оренди
нежитлового вбудованого приміщення
загальною площею 54 м. кв., що
знаходиться за адресою: 08132, Київська
область, м. Вишневе, вул. Святошинська,
46, термін дії якого становить три роки -
з 01.10.2010р. по 01.10.2013р.

ТОВ «КІТ», обґрунтовуючи свою позицію
звернення до суду з позовом про
визнання вищевказаного договору
оренди дійсним, посилається на те, що
ним та відповідачем було досягнуто
всіх істотних умов договору, договір
реально виконувався, проте він не був
нотаріально посвідчений та не пройшов
державну реєстрацію, як то вимагалось
на момент укладення, у зв'язку з чим, на
думку позивача договір оренди,
відповідно до ч.2 ст. 220 Цивільного
кодексу України, може бути визнаний
судом дійсним.

Суд не погоджується з позицією
позивача та вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити, виходячи з
наступного:

Згідно ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу
України, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Тобто, ч. 2 ст. 220 ЦК України надає суду
право визнати дійсність нотаріально не
посвідченого договору, якщо сторони
домовились про усі його істотні умови,
підтверджені письмовими доказами, і
відбулось повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення
(недобросовісна сторона). Під ухиленням
від нотаріального посвідчення
договору слід розуміти як активну
протидію цьому, так і пасивне небажання
вчинити цю дію.

З підстав недодержання вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
нікчемними є тільки правочини, які
відповідно до чинного законодавства
підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню.

При розгляді таких справ суди повинні
з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених статтями 218 та
220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання
договорів дійсними, в тому числі
заявлені в зустрічному позові у
справах про визнання договорів
недійсними, не відповідають можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів. Такі позови не підлягають
задоволенню.

Аналогічної позиції дотримується
Верховний суд України, яка викладена в
частинах 1, 3, 4 пункту 13 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними».

Відповідно до ч.2 ст. 793 ЦК України,
договір найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) строком на три роки і більше
підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки спірний договір оренди був
укладений на три роки - з 01.10.2010р. по
01.10.2013р., суд приходить до висновку, що
даний договір підлягає нотаріальному
посвідченню.

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, дії щодо
нотаріального посвідчення договору
оренди повинен був здійснити
відповідач, оскільки всі необхідні
документи для цього наявні лише у
нього, у позивача є лише примірник
договору оренди. Враховуючи те, що
відповідач був обізнаний в
обов'язковості нотаріального
посвідчення договору оренди та не
вчинив жодних дій, позивач вважає, що
саме відповідач ухилився від таких дій
та з його вини договір не був
нотаріально посвідчений, як того
вимагає ст.793 ЦК України.

Суд не може погодитись з даною позицією
позивача, оскільки при визначенні, хто
саме з сторін договору ухилився від
його нотаріального посвідчення, слід
виходити з того на кого був покладений
такий обов'язок за договором або цей
обов'язок мав бути визначений чинним
законодавством.

Проаналізувавши договір оренди від
01.10.2010 року, суд встановив, що сторонами
за договором не було встановлено, що
саме орендодавець повинен був вчинити
дії з нотаріального посвідчення
договору, нормами цивільного
законодавства та законом України «Про
оренду державного та комунального
майна» також не встановлений обов'язок
орендодавця щодо вчинення ним таких
дій.

Таким чином, дії з нотаріального
посвідчення договору оренди від 01.10.2010
року мали бути вчинені як орендарем,
так і орендодавцем.

Позивачем не надано суду доказів того,
що він звертався до відповідача з
вимогою про нотаріальне посвідчення
договору оренди та доказів ухилення
відповідача вчинити ці дії.

Також позивач не обґрунтував, в чому
полягали складності в нотаріальному
посвідченні договору саме з його боку,
посилання на те, що він не був обізнаний
щодо обов'язковості нотаріального
посвідчення договору оренди,
укладеного на три роки та більше, та
відсутність у нього всіх необхідних
документів, судом до уваги не береться.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи те, що позивач не довів, що
саме відповідач повинен був провести
дії щодо нотаріального посвідчення
договору оренди та ухилився від таких
дій, суд прийшов до висновку, що
останній не порушив жодних прав та
обов'язків позивача, у зв'язку з чим, в
задоволенні позовних вимог про
визнання договору оренди від 01.10.2010
року дійсним слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до вимог
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст.ст. 32, 33, 34, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Дата підписання повного тексту
рішення: 26.12.2013р.

Суддя
Щоткін О.В.