ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"31" грудня 2013 р.
№ 918/2052/13

Суддя Торчинюк В.Г.., розглянувши
позовні матеріали

за позовом Власюк Ольги Іванівни

до арбітражного керуючого Тихончук
Лесі Хотіївни

про зобов'язання внесення до реєстру
відомостей про вимоги щодо виплати
заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

Позивач - громадянка Власюк Ольга
Іванівна звернулася до господарського
суду Рівненської області з позовною
заявою до арбітражного керуючого
Тихончук Лесі Хотіївни про
зобов'язання відповідача внести до
реєстру вимог кредиторів відкритого
акціонерного товариства "Сарненський
комбінат хлібопродуктів" відомості про
вимоги позивача щодо виплати
заробітної плати у розмірі 3 753 грн. 79
коп.

Дана позовна заява не може бути
прийнята до розгляду господарським
судом, виходячи з наступного.

З огляду на положення частини 3 статті 22
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України)
господарські суди розглядають справи в
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
приписам статті 1 ГПК України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Згідно зі статтями 1, 21 ГПК України
позивачами та відповідачами в судовому
процесі можуть бути підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи, а також громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до приписів вищезазначених
статей Кодексу фізичні особи-громадяни
не можуть бути сторонами у
господарській справі, окрім спорів, що
виникають з корпоративних відносин.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачем у даному спорі є громадянка
Власюк Ольга Іванівна, а відповідачем -
арбітражний керуючий Тихончук Леся
Хотіївна.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон) передбачено, що
арбітражним керуючим є фізична особа,
призначена господарським судом у
встановленому порядку в справі про
банкрутство як розпорядник майна,
керуючий санацією або ліквідатор з
числа осіб, які отримали відповідне
свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Відтак, дослідивши матеріали позовної
заяви, суд дійшов висновку про те, що
суб'єктний склад даного спору не
відповідає приписам статей 1, 21 ГПК
України щодо розгляду справ у порядку
позовного провадження.

Пунктом 7 частини 1 статті 12 ГПК України
встановлено, що господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи у спорах з
майновими вимогами до боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, у тому числі справи у
спорах про стягнення заробітної плати.

Як було зазначено вище, позивач - Власюк
Ольга Іванівна звернулася до суду з
даним позовом до арбітражного
керуючого Тихончук Лесі Хотіївни про
зобов'язання останньої внести до
реєстру вимог кредиторів у справі
господарського суду Рівненської
області № 5019/2076/12 про банкрутство
відкритого акціонерного товариства
"Сарненський комбінат хлібопродуктів"
відомості про вимоги позивача щодо
виплати заробітної плати у розмірі 3 753
грн. 79 коп.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24
жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" встановлено, що до
компетенції господарських судів
віднесено розгляд усіх справ про
банкрутство, а також справ у спорах з
майновими вимогами до боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, за певними винятками
(пункт 7 частини першої статті 12 ГПК
України). Зазначені справи відповідно
до частини другої статті 4-1 ГПК України
розглядаються в порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законами України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Так, частиною 1 статті 6 Закону (у
редакції, чинній на момент порушення
провадження у справі про банкрутство
відкритого акціонерного товариства
"Сарненський комбінат хлібопродуктів")
передбачено, що справи про банкрутство
підвідомчі господарським судам і
розглядаються ними за
місцезнаходженням боржника.

Відповідно до частини 1 статті 14 цього
Закону у вищезазначеній редакції
кредитори за вимогами, зокрема, щодо
виплати заробітної плати, мають право
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Копії
зазначених заяв та доданих до них
документів кредитори надсилають
боржнику та розпоряднику майном.

Аналогічна норма міститься у статті 23
Закону в чинній редакції.

З вищенаведених нормативних приписів
вбачається, що питання про включення до
реєстру вимог кредиторів відомостей
(вимог) щодо виплати заробітної плати
вирішується у рамках порушеної справи
про банкрутство шляхом подання
відповідної письмової заяви з цими
вимогами до боржника, а також
документів, що їх підтверджують. Дані
вимоги вирішуються господарським
судом, який розглядає відповідну
справу про банкрутство боржника.

У той же час вирішення даного питання
шляхом подання до господарського суду
позовної заяви у загальному порядку,
тобто у позовному провадженні, чинним
законодавством України не передбачене.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
62 ГПК України суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Зі змісту пункту 3.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вбачається, що суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви
на підставі пункту 1 частини 1 статті 62
ГПК України, якщо спір не підвідомчий
господарському суду, зокрема, коли його
вирішення законодавством України
віднесено до компетенції іншого
органу, яким, у даному випадку, є
господарський суд (склад суду), в
провадженні якого перебуває справа №
5019/2076/12 про банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Сарненський
комбінат хлібопродуктів", або
суб'єктний склад учасників спору не
відповідає приписам статей 1, 21 ГПК
України.

За таких обставин, суд, проаналізувавши
суб'єктний склад учасників та предмет
даного спору, дійшов висновку про те, що
останній не підлягає вирішенню в
рамках позовного провадження, а відтак
у прийнятті даної позовної заяви слід
відмовити на підставі пункту 1 частини 1
статті 62 ГПК України.

Водночас суд звертає увагу на те, що
питання про включення кредиторської
заборгованості позивача в реєстр вимог
кредиторів відкритого акціонерного
товариства "Сарненський комбінат
хлібопродуктів" підлягає розгляду
господарським судом в рамках справи №
5019/2076/12 про визнання банкрутом даної
юридичної особи шляхом подання
відповідної заяви в порядку,
визначеному Законом.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1, 12, 21, пунктом 1 частини 1
статті 62 та статтею 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті позовної заяви
Власюк Ользі Іванівні до арбітражного
керуючого Тихончук Лесі Хотіївни про
зобов'язання внесення до реєстру
відомостей про вимоги щодо виплати
заробітної плати.

2. Позовну заяву і додані до неї
документи повернути позивачу.

Суддя
Торчинюк В.Г.