м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до Комунального некомерційного
підприємства "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1
Дніпровського р-ну м. Києва"про
зміну правовідношення шляхом внесення
змін до договору на постачання
теплової енергії у гарячій воді
Суддя Стасюк С.В.
Представники сторін:
від позивача Марковська В.В. (дов. №
91/2013/11/20-4 від 20.11.2013 року)від відповідача
Кузора В.В. (дов. № 3 від 02.01.2013 року)
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 26 грудня 2013 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" (надалі по тексту - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Комунального
некомерційного підприємства "Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№1 Дніпровського р-ну м. Києва" (надалі
по тексту - відповідач) про зміну
правовідношення шляхом внесення змін
до договору на постачання теплової
енергії у гарячій воді № 690223 від 24.01.2013
року, а також просить суд покласти на
відповідача судові витрати.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.08.2013 року порушено
слухання справи призначено на 30.08.2013
30.08.2013 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
часткове виконання вимог ухвали суду.
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Босому В.П., у зв'язку
з перебуванням судді Стасюка С.В. у
Ухвалою Господарського суду від 30.08.2013
року суддя Босий В.П прийняв справу
розгляд справи призначено на 01.10.2013
Розпорядженням В.о. голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.09.2013 року суддя Стасюк С.В.
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 30.08.2013 року.
У судовому засіданні 01.10.2013 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, в яких просить
суд задовольнити позовні вимоги у
Представник відповідача у судовому
засіданні 01.10.2013 року надав документи
на часткове виконання вимог ухвали
суду та усні пояснення по суті спору, в
яких проти позову заперечив.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013 року розгляд справи
було відкладено на 25.10.2013 року, у зв'язку
з необхідністю подання додаткових
доказів у справі.
У судовому засіданні 25.10.2013 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, в яких просить
суд задовольнити позовні вимоги у
Представник відповідача у судовому
засіданні 25.10.2013 року також надав усні
пояснення по суті спору в яких проти
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.10.2013 року розгляд справи
було відкладено на 31.10.2013 року, у зв'язку
з необхідністю подання додаткових
доказів у справі.
29.10.2013 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли додаткові
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 31.10.2013 року справу
розгляду судді Гулевець О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Стасюка С.В. у
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 року суддя Гулевець О.В.
провадження, розгляд справи призначено
Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.11.2013 року суддя Стасюк С.В.
У судовому засіданні 03.12.2013 року, у
відповідності до статті 77
господарського процесуального кодексу
України було оголошено перерву до
26.12.2013 року, про що сторони були
повідомлені під розписку.
У судовому засіданні 26.12.2013 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому
засіданні 26.12.2013 року заперечив проти
задоволення позову, з підстав
наведених у відзиві та письмових
Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -
24.01.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "Київенерго"
(енергопостачальна організація) та
Комунальним некомерційним
підприємством "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1
Дніпровського р-ну м. Києва" (абонент)
було укладено договір № 690223 (надалі по
тексту - Договір), предметом якого є
постачання, користування та своєчасна
сплата в повному обсязі спожитої
теплової енергії у гарячій воді, на
умовах, передбачених цим Договором.
При виконанні умов цього Договору, а
також при вирішенні всіх питань, що не
обумовлені цим Договором, сторони
зобов'язуються керуватись тарифами,
затвердженими органом виконавчої
влади, що здійснює державне
регулювання у сфері теплопостачання -
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, Положенням про
держнагляд, Правилами користування
тепловою енергією, Правилами технічної
експлуатації теплових установок і
мереж (далі - Правил), нормативними
актами з питань користування та
розрахунків за енергоносії, чинним
законодавство України (пункт 2.1.
Згідно з Додатком 3 до Договору
розрахунки з абонентом за відпущену
теплову енергію енергопостачальною
організацією проводяться згідно з
тарифами, затвердженими розпорядчим
документом органу виконавчої влади, що
здійснює державне регулювання у сфері
теплопостачання - Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг. Постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
від 30.09.2011 року № 116 "Про встановлення
тарифів на теплову енергію ПАТ
"КИЇВЕНЕРГО" затверджено тариф на
теплову енергію для бюджетних установ
638,25 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач не погоджується зі статусом
відповідача як бюджетної установи у
зв'язку з тим, що Господарський кодекс
не встановлює чітких обмежень щодо
джерел фінансування комунальних
некомерційних підприємств, тому на
практиці їх діяльність може
фінансуватися як за рахунок бюджетних
коштів, так і за рахунок інших коштів (в
залежності від затверджених видатків
державного та місцевого бюджету). В
розумінні чинного законодавства
комунальне некомерційне підприємство
не підпадає під ознаки бюджетної
Оскільки, відповідно до чинного
законодавства комунальне некомерційне
підприємство не є бюджетною установою,
а тому по відношенню до такого
підприємства не може встановлюватися
тариф як для потреб бюджетних установ,
тому позивач має всі підстави
застосовувати при розрахунках з
відповідачем тариф 800,61 грн. за 1 Гкал (
Позивач листом від 08.07.2013 року № 048/46/768
запропонував відповідачу внести зміни
до договору в частині зміни тарифної
групи. До листа було додано проекти
додаткової угоди до Договору та
додатку 1 до Договору, що були підписані
уповноваженої особою позивача та
скріплені печаткою. Вказаний лист
відповідачем було отримано 09.07.2013 року
про що свідчить відмітка на листі.
Однак, у встановлений законом термін
відповідач не надав відповідь на
Відповідач проти позову заперечив,
посилаючись на те, що Комунальне
некомерційне підприємство "Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№1 Дніпровського р-ну м. Києва є
неприбутковим підприємством, отримує
фінансування з бюджету міста Києва та
видатки якого відповідно до Бюджетного
кодексу України визначено захищеним.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 пункту 1 статті
11 Цивільного кодексу України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є: договори та
Положенням абзацу 3 частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
визначено, що господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (частина 1
статті 628 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
В силу статті 627 Цивільного кодексу
України відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.
Згідно зі статтею 649 Цивільного кодексу
України розбіжності, що виникли між
сторонами при укладенні договору не на
підставі правового акту органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, можуть бути
вирішені судом у випадках,
встановлених за домовленістю сторін
Частиною 7 статті 179 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.
Таким чином, договірні зобов'язання
базуються на принципі волевиявлення
сторін, згідно з яким вирішення судом
неврегульованих питань (умов), що
виникли при укладенні договору,
можливе за спільною згодою сторін.
Виняток з цього правила становлять
договори, засновані на державному
Відповідно до статті 187 Господарського
кодексу України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.
Судом встановлено, що між сторонами не
досягнуто згоди щодо внесення змін до
Договору в частині зміни тарифної
Відповідно до частини 4 статті 188
Господарського кодексу України, у разі
якщо сторони не досягли згоди щодо
зміни договору або у разі неодержання
відповіді в установлений строк з
урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення до суду.
Відповідно до статті 62 Господарського
кодексу України підприємство - це
самостійний суб'єкт господарювання,
створений компетентним органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, або іншими суб'єктами
для задоволення суспільних та
особистих потреб шляхом
систематичного здійснення виробничої,
науково-дослідної, торговельної, іншої
господарської діяльності в порядку,
передбаченому цим Кодексом та іншими
Відповідно до пункту 12 частини першої
Бюджетного кодексу України, бюджетні
установи - органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, а
також організації, створені ними у
встановленому порядку, що повністю
утримуються за рахунок, відповідно,
державного бюджету чи місцевого
бюджету. Бюджетні установи є
Цю ж норму визначено й у підпункті "а"
пункту 157.1 Податкового кодексу України,
згідно з якою неприбутковими є органи
державної влади України, органи
місцевого самоврядування й створені
ними установи та організації, що
утримуються за рахунок коштів
відповідних бюджетів та внесені
органами державної податкової служби в
установленому порядку до Реєстру
неприбуткових організацій та установ.
Доходи, отримані неприбутковими
організаціями, звільняються від
оподаткування відповідно до пунктів
157.2 - 157.9 Податкового кодексу України.
Доходи таких неприбуткових
організацій враховуються при
складанні кошторисів на утримання
таких неприбуткових організацій і
використовуються суто на фінансування
видатків такого кошторису (у тому числі
фінансування господарської діяльності
згідно з їх статутами), розрахованого
та затвердженого в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України (пункт 157.10).
Суд відхиляє твердження позивача про
те, що в розумінні чинного
законодавства комунальне некомерційне
підприємство не підпадає під ознаки
бюджетної установи і фінансування може
здійснюватись і за рахунок інших
коштів безпідставними з огляду на
Відповідно до статті 13 Бюджетного
кодексу власні надходження бюджетних
установ отримуються додатково до
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету. Власні
надходження бюджетних установ за
рахунок надходжень від плати за
послуги, що надаються бюджетними
установами, використовуються на
покриття витрат, пов'язаних з
організацією та наданням послуг, що
надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю. У разі
надходження на рахунок бюджетної
установи коштів, які не передбачено
переліком платних послуг, кошти мають
перераховуватися до доходів того
бюджету, з якого здійснюється
утримання установи, за кодом
класифікації доходів бюджету 24060300
Згідно з пунктом 4 статті 1 Закону
України від 07.07.2011 року "Про порядок
проведення реформування системи
органів охорони здоров'я у Вінницькій,
Дніпропетровській, Донецькій областях
та м. Києві", Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.02.2012 року № 208
"Про деякі питання вдосконалення
системи охорони здоров'я", з метою
реалізації пілотного проекту щодо
реформування системи охорони здоров'я
для впровадження та відпрацювання
нових організаційно-правових та
фінансово-економічних механізмів, що
спрямовані на підвищення ефективності
та доступності медичного
обслуговування населення і є
необхідними для розвитку системи
охорони здоров'я України" поліклініку
№ 1 Дніпровського району м. Києва, на
основі рішення Київської міської ради
від 01.12.2011 року № 733/6969, перетворено в
Комунальне некомерційне підприємство
"Центр первинної медико-санітарної
допомоги №1 Дніпровського р-ну м. Києва"
і віднесено до сфери управління
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації.
Комунальні некомерційні підприємства,
створені відповідно до вимог
вищевказаного Закону, фінансуються за
рахунок видатків з бюджету міста Києва
мають статус бюджетних установ.
Згідно з пунктом 1.4 Статуту,
затвердженого розпорядженням
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації від 06.04.2012 року
№ 133, Комунальне некомерційне
підприємство "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1
Дніпровського р-ну м. Києва" є
правонаступником поліклініки № 1
Дніпровського району м. Києва".
Підтвердженням отримання фінансування
з бюджету м. Києва є лист фінансового
управління Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації за
№39-56/06 від 13.03.2013 року та план
використання бюджетних коштів
(належним чином засвідчені копії
містяться в матеріалах справи).
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону
України "Про порядок проведення
реформування системи охорони здоров'я
у Вінницькій, Дніпропетровській,
Донецькій областях та м. Києві", центри
первинної медичної допомоги є
закладами охорони здоров'я та можуть
створюватися як комунальні
некомерційні підприємства або
комунальні некомерційні установи,
основною метою яких є надання медичної
допомоги без мети одержання прибутку.
Відповідно до пункту 5 Положення про
Реєстр неприбуткових установ та
організацій, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 24.01.2011 № 37 (зареєстровано в
міністерстві юстиції України 9.02.2011р. за
організаціям ознаки неприбутковості
здійснюють державні податкові
інспекції відповідно до такої
структурної ознаки: органи держаної
влади України, органи місцевого
самоврядування та створені ними
установи або організації, що
утримуються за рахунок коштів
відповідних бюджетів (п "а" пункту 157.1
статті 157 розділу III Податкового
Статтею 49 Конституції України
встановлено, що у державних і
комунальних закладах охорони здоров'я
медична допомога надається безоплатно.
Охорона здоров'я забезпечується
державним фінансуванням відповідних
соціально-економічних,
оздоровчо-профілактичних програм.
У зв'язку із прийняттям
вищезазначеного Закону, Бюджетний
кодекс України (підпункт "а" пункту 3
частини першої статті 89) було доповнено
наступним: до видатків, які
здійснюються з районних бюджетів міст
та враховуються при визначенні
міжбюджетних трансфертів, належать
видатки на охорону здоров'я у центрах
первинної медико-санітарної допомоги.
Зміна статусу Комунальне некомерційне
підприємство "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1
Дніпровського р-ну м. Києва"
(поліклініки № 1 Дніпровського району
м. Києва) на "комунальне некомерційне
підприємство" не змінює форму
власності та базовий принцип
управління його майном: майно
залишається власністю Київської
міської ради та закріплене за
Комунальним некомерційним
підприємством "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1
Дніпровського р-ну м. Києва" на праві
оперативного управління.
Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень
(стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України).
Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
В порушення приписів статті 33
Господарського процесуального кодексу
України позивачем не доведено, у спосіб
встановлений статтею 34 цього ж Кодексу,
законних підстав для задоволення
позовних вимог. Доводи, викладені у
його позовній заяві спростовані
матеріалами, які знаходяться у справі
та нормами чинного законодавства
України, а отже, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до Комунального некомерційного
підприємства "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1
Дніпровського р-ну м. Києва" про зміну
правовідношення шляхом внесення змін
до договору на постачання теплової
енергії у гарячій воді № 690223 від 24.01.2013
року в частині в частині зміни
Витрати з судового збору покладаються
на позивача, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.12.2013 року

Суддя
С.В.
Стасюк