ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2013 р.
Справа № 911/3309/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства
«Олеандр», м. Севастополь

до 1) Фермерського господарства
«Катюша», Херсонська область,
Горностаївський район, с. Каїри

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Акруа», Київська
область, м. Бровари

про стягнення 56851,74 грн.

секретар судового засідання Бердило
І.П.

за участю представників:

від позивача: Григоренко В.І.
(довіреність б/н від 27 грудня 2012 року);

від відповідачів: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Олеандр» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Фермерського господарства «Катюша»
(далі - відповідач 1) та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Акруа»
(далі - відповідач 2) про стягнення 56851,74
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору поставки
№Ол-11-0002 від 17 квітня 2012 року, а саме,
відповідач не сплатив грошові кошти за
отриманий товар, в результаті чого за
ним утворилась заборгованість в
розмірі 30092,50 грн. Додатково, за
прострочення виконання зобов'язання
позивачем нараховано пеню в розмірі
3527,00 грн., штраф в розмірі 4513,88 грн. та
відсотки річних в розмірі 18718,36 грн. У
зв'язку з тим, що між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Акруа» укладено
договір поруки, на розгляд суду також
передано вимогу щодо солідарного
стягнення з відповідачів зазначених
вище грошових коштів.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 27 серпня 2013
року та призначено справу до розгляду
на 10 вересня 2013 року.

Під час судового розгляду відповідно
до ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України розгляд справи
неодноразово відкладався.

Відповідачі, повідомлені про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 27 серпня 2013 року, від 10 вересня 2013
року, від 24 вересня 2013 року та від 8
жовтня 2013 року в судові засідання не
з'явились, витребуваних документів не
подали, хоча були повідомлені належним
чином. Суд вважає за можливе відповідно
до ст. 75 ГПК України розглянути справу
без участі відповідача за наявними в
ній матеріалами.

5 листопада 2013 року відповідно до ч. 2 ст.
85 ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - продавець)
та Фермерським господарством «Катюша»
(за договором - покупець) 17 квітня 2012
року укладено договір поставки за
№Ол-11-0002.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
продавець зобов'язується передати у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти й оплатити
наступні засоби захисту рослин (далі -
товар), а саме: «пріоритет» у кількості
250 літрів за ціною 30092,50 грн.

Згідно пункту 2.1 договору покупець
зобов'язаний остаточно сплатити
продавцю вартість товару у строк до 20
жовтня 2012 року .

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
покупець відповідає за несвоєчасну
оплату товару й сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що
сторони дійшли згоди щодо зміни
тривалості позовної давності про
стягнення неустойки (штрафу, пені) і
встановили, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань, встановлених розділом 5
цього договору, припиняється через три
роки від дня, коли це зобов'язання
повинно було бути виконане.

Відповідно до пункту 5.4 договору у
випадку прострочення виконання
зобов'язань, передбачених розділом 2
даного договору, більш ніж на 30 днів,
винна сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі 15% від ціни договору.

Згідно пункту 5.5 договору сторони
дійшли згоди щодо зміни розміру
процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України, і
встановлюють її в розмірі 96% річних від
несплаченої ціни товару до дня повної
оплати з дати закінчення 90 календарних
днів.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 30092,50 грн., що підтверджується
видатковою накладною №Ол-11-0006 від 18
травня 2012 року, копія якої наявна в
матеріалах справи та оригінали якої
оглянуто у судовому засіданні.

Отже, внаслідок неналежного виконання
умов договору, за відповідачем
утворилась заборгованість у розмірі
30092,50грн.

Крім того, судом встановлено, що 6
серпня 2012 року між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Акруа» укладено
договір поруки №ПР-11-0002.

Відповідно до пункту 1.1 договору
поручитель поручається перед
кредитором за виконання зобов'язань
Фермерського господарства «Катюша» за
договором, що передбачено розділом 2
цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що у
разі порушення боржником основного
договору боржник і поручитель
відповідають перед кредитором, як
солідарні боржники.

Згідно пункту 2.1 договору під основним
договором розуміють договір поставки
№Ол-11-0002 від 17 квітня 2012 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі, повідомлені про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 27 серпня 2013 року, від 10 вересня 2013
року, від 24 вересня 2013 року та від 8
жовтня 2013 року в судові засідання не
з'явились, витребуваних документів не
подали, хоча були повідомлені належним
чином. Витребувані документи
відповідачі суду не надали.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно з ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного
кодексу України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідачі не оплатили наявну
перед позивачем заборгованість.
Зазначений факт відповідачами не
спростовано. Розмір заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи. Вимога позивача про стягнення з
відповідачів 30092,50 грн. заборгованості
за прийнятий товар підлягає
задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
№543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Розмір пені, визначений позивачем,
складає 3527,00 грн.

Згідно з вірним розрахунком, зробленим
судом, до стягнення з відповідача
підлягає пеня у розмірі 3519,17 грн.

Крім того, до стягнення з відповідача
підлягає штраф у розмірі 4513,88 грн., що
передбачений пунктом 5.4 договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Розмір 96% річних (пункт 5.5
договору) у сумі 18718,36 грн. є
обґрунтованим, тому позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню
повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Солідарно стягнути з
Фермерського господарства «Катюша»
(74612, Херсонська область,
Горностаївський район, с. Каїри, код
31894863) та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Акруа» (07400, Київська
область, м. Бровари, вул. Київська, б. 290,
код 36432705) на користь Приватного
підприємства «Олеандр» (99007, м.
Севастополь, вул. Куликове поле, 3, код
32265811) - 30092 (тридцять тисяч дев'яносто
дві) грн. 50 коп. заборгованості, 3519 (три
тисячі п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 17 коп.
пені, 4513 (чотири тисячі п'ятсот
тринадцять) грн. 88 коп. штрафу, 18718
(вісімнадцять тисяч сімсот
вісімнадцять) грн. 36 коп. 96% річних та 1720
(одна тисяча сімсот двадцять) грн. 26 коп.
судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 11 листопада 2013
року

Суддя
Заєць Д.Г.