ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" березня 2013 р.Справа № 10/Б-5022/1427/2012
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

У складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Балковенко Т.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні

Заяву кредитора: Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі, м. Тернопіль, вул. Руська,17

До боржника: Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №7", м. Тернопіль, вул. Коновальця, 6

про визнання кредитором

За участю представників:

Кредитора: Завацької І.М. - головного спеціаліста УПФ в місті Тернополі, довіреність № 01/04 від 02.01.2013 року

Боржника: Дейнеки В.М. - ліквідатора банкрута, постанова суду від 18.01.2013 року;

Хромчак Р.О. - заступника начальника юридично-договірного відділу управління житлово-комунального господарства, довіреність № 1859/01 від 26.03.2012 року;

Представникам сторін у судовому засіданні роз'яснено процесуальні права та обов'язки відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Встановив: До господарського суду Тернопільської області поступила заява №3376/04 від 28.02.2013 року Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі про визнання кредитором по справі №10/Б-5022/1427/2012 відносно Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №10", м. Тернопіль на суму 70 669,26 грн.

В обґрунтування заявлених вимог кредитор посилається на Розрахунки зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; картки особового рахунку юридичної особи платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою господарського суду від 04.03.2013 року прийнято заяву №3376/04 від 28.02.2013 року до розгляду та призначено судове засідання за участю представників сторін о 10 год. 30 хв. 22.03.2013 року та зобов'язав боржника надати результати розгляду заяви УПФ в м. Тернополі.

У судовому засіданні представник боржника пояснив, що на адресу ліквідатора надійшла заява Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі від 22.02.2013 року про грошові вимоги до боржника на суму 70 669,26 грн. та додані документи на її обґрунтування.

14 березня 2013 року ліквідатором банкрута на адресу Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі було направлено листа, у якому кредитора було повідомлено, що його грошові вимоги розглянуто, визнано їх повністю та включено до реєстру вимог кредиторів по справі №10/Б-5022/ 1427/2012.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника кредитора та боржника суд встановив наступне:

Провадження у справі № 10/Б-5022/1427/2012 про банкрутство Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №7", м. Тернопіль здійснюється в порядку статті 51 Закону України про банкрутство, яка передбачає особливості процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Відповідно до ч. 3 статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявляти свої претензії до боржника, який ліквідується, в місячний строк з дня публікації оголошення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

19 лютого 2013 року в газеті "Урядовий кур'єр" № 33 м. Київ було опубліковано оголошення про відкриття ліквідаційної процедури у справі № 10/Б-5022/1427/2012 щодо комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №7", м. Тернопіль.

Згідно із ч. 1 статті 25 Закону про банкрутство ліквідатор виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута та заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах кредиторів.

Отже, вимоги (претензії) кредиторів до боржника розглядає ліквідатор, який має їх визнати або відхилити.

У зв'язку з чим, заява кредитора про грошові вимоги повинна бути подана безпосередньо до ліквідатора.

Водночас чинним законодавством України кредитор не позбавлений права на звернення з заявою про грошові вимоги до суду.

Однак, у такому випадку суд має зупинити розгляд заяви кредитора до її розгляду ліквідатором і тільки за результатами розгляду заяви ліквідатором прийняти відповідне судове рішення.

Такої ж правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 08 квітня 2009 року у справі № 12/37б.

Кредитор Управління Пенсійного Фронду України в місті Тернополі було повідомлене про визнання Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №7", м. Тернопіль банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у встановленому порядку, а тому вправі було звернутися до ліквідатора з заявою з грошовими вимогами до боржника.

Заява про визнання Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі кредитором по справі № 10/Б-5022/1427/2012 була направлена ліквідатору Комунального підприємства "ЖЕК №7" Дейнека В.М. 01.03.2013 року та прийнята ним, про що свідчить відмітка ліквідатора на заяві.

У судовому засіданні 15.03.2013 року ліквідатор банкрута Дейнека В.М. надав листа про розгляд кредиторських вимог у справі № 10/Б-5022/1427/2012, який було направлене Управлінню Пенсійного Фонду України в місті Тернополі 14.03.2013 року, і з якого вбачається, що його вимоги на суму 70 669,26 грн. розглянуто та включено до реєстру вимог кредиторів по даній справі. Задоволення грошових вимог кредитора буде здійснюватися згідно приписів статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в порядку черговості.

Представник УПФ в місті Тернополі підтвердив про отримання кредитором листа ліквідатора Дейнеки В.М. від 14.03.2013 року про розгляд його грошових вимог.

Отже, вимоги Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі в сумі 70 669,26 грн. визнані боржником та включені в реєстр вимог кредиторів по справі № 10/Б-5022/1427/2012, що відповідає приписам статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 5 Закону про банкрутство провадження у справі регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ГПК України та іншими законодавчими актами. Таким чином, разом з положеннями Закону господарський суд у справі про банкрутство має право застосовувати норми ГПК України, які передбачають, зокрема, припинення провадження у справі.

Законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У такому випадках суд припиняє провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 40 Закону (за відсутності інших підстав для такого припинення) та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору), як це передбачено п. 36 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №15 "Про судову практику в справах про банкрутство".

Враховуючи, зазначене суд вважає за необхідне провадження у справі № 10/Б-5022/1427/2012 - в частині розгляду грошових вимог Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі припинити в порядку статті 80 п. 1-1 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись, статтями 43, 80 п. 1-1, 86 Господарського процесуального Кодексу України, ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1.Провадження у справі в частині розгляду заяви Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі, м. Тернопіль, вул. Руська,17 про визнання кредитором відносно Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №7", м. Тернопіль, вул. Коновальця, 6 на суму 70 669,26 грн. - припинити.

2.Ухвалу направити кредитору та ліквідатору банкрута Дейнека В. М., 46000, м. Тернопіль вул. Коперника, 1.

Суддя М.Є. Півторак