ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" грудня 2013 р.Справа № 5023/1871/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши заяву ліквідатора Мусієнко А.В. про відвід судді

розглянувши справу

за заявою ЗАТ "Краснопавлівський молочний завод" смт. Краснопавлівка
до ЗАТ "Краснопавлівський молочний завод" смт. Краснопавлівка
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду надійшла заява Мусієнко А.В. про відвід судді, в якому посилається на те, що суддя, який брав участь в розгляді справи не може брати участь в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю.

Розглянувши матеріали справи № 5023/1871/12, заяву Мусієнко А.В., суд встановив наступне.

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 5023/1871/12 про банкрутство ЗАТ "Краснопавлівський молочний завод".

Ухвалою суду від 10.06.2013 р. у складі судді Міньковського С.В. розглянуто скарги на дії ліквідатора, задоволено їх та звільнено від обов'язків Мусієнко А.В.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.13 р. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.13 р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 10.06.13 р. (про звільнення з обов'язків ліквідатора) скасовано. Справу №5023/1871/12 направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції для розгляду скарг Лозівської ОДПІ.

Відповідно до ст. 20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

У відповідності до п. 1 ст. 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності до п.1.2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. у разі скасування апеляційною або касаційною інстанцією ухвал місцевого господарського суду, визначення суддів або колегії суддів для розгляду справ здійснюється з урахуванням наведеного у пункті 3.9 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.10 р. №30 (з подальшими змінами).

У відповідності до п. 3.9. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, судові справи, що надійшли з судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття провадження), а також які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматичному розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа".

Ухвала господарського суду Харківської області від 10.06.13 р. про звільнення ліквідатора Мусієнко А.В. з обов'язків стосується лише руху справи про банкрутство, яка не перешкоджає подальшому розгляду судової справи, цією ухвалою не закінчується провадження у справі про банкрутство.

Тобто, наведені Мусієнко А.В. доводи про відвід судді по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обгрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та грунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід грунтується виключно на припущеннях, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Посилання ж Мусієнко А.В. на те, що суддя не може приймати участь в подальшому розгляді справи № 5023/1871/12, є необгрунтованими, оскільки розгляд скарг кредитора на дії ліквідатора не закінчується провадження у справі про банкрутство. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу в порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підстави для відводу судді Міньковського С.В. по справі № 5023/1871/12 відсутні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

За таких обставин, керуючись ст.ст.20, 86 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Мусієнко А.В. у задоволенні заяви про відвід судді.

Суддя Міньковський С.В.