ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" листопада 2013 р.Справа № 922/3591/13

Суддя господарського суду Харківської області Суслова В.В.

при секретарі Дородіній І.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Суслової В.В.

по справі за позовом: ОСОБА_1, смт. Понінка

до Публічного акціонерного товариства "Миропільська паперова фабрика",

м. Харків

стягнення 53916,72 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Борзих В.В., довіреність від 18 вересня 2013 року;

арбітражного керуючого - Севастьянов Є.В., посвідчення № 981 від 23.05.2013 року;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з Публічного акціонерного товариства "Миропільська паперова фабрика" на свою користь 53916,72 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2011 року по 16.05.2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 серпня 2013 року позовну заяву та додані до неї матеріали повернуті позивачу без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2013 року скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 27 серпня 2013 року та справа № 922/3591/13 передана на подальший розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/3591/13 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 19 листопада 2013 року.

15 листопада 2013 року до канцелярії господарського суду Харківської області від позивача надійшла заява про відвід судді Суслової В.В. ( вх. № 119), звернення з якою позивач обгрунтовує ст. 20 ГПК України, а саме вказує на скасування ухвали господарського суду Харківської області від 27 серпня 2013 року про повернення позовної заяви, яка була винесена суддею Сусловою В.В.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумніви у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. Відвід повинен бути мотивованим та обґрунтованим.

Відповідно до п. 1.2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом частини першої статті 20 ГПК суддя, який брав участь в розгляді справи не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови (у справі про банкрутство), прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що справа № 922/3591/13, після скасування Харківським апеляційним господарським судом ухвали господарського суду Харківської області від 27 серпня 2013 року про повернення позовної заяви, була передана на подальший розгляд, що по суті є продовженням розгляду справи, а не новий розгляд справи або перегляд прийнятих за участю судді рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Наведені в заяві доводи про відвід судді по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки позивачем невірно було розтлумачено ст. 20 ГПК України та не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні вказаної норми.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу судді Суслової В.В. по справі № 922/3591/13 відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-6, 20, 86 господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про відвід судді Суслової В.В. по справі № 922/3591/13 - відмовити.

Суддя Суслова В.В.
справа № 922/3591/13