ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2013 року Справа № 5016/1766/2012(18/36)
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоГубенко
Н.М.суддівГольцової Л.А. Іванової Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю агропромислового
підприємства "Українські ковбаси" на
рішення від та на постанову
відгосподарського суду Миколаївської
області 06.03.2013 Одеського апеляційного
господарського суду 16.05.2013у справі
господарського суду№ 5016/1766/2012(18/36)
Миколаївської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю агропромислового
підприємства "Українські
ковбаси"доПублічного акціонерного
товариства "Кредитпромбанк" в особі
Миколаївської філії Публічного
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк"пророзірвання
кредитного договору № 02/079/08-КЛТ від
16.07.2008 у судовому засіданні взяли
участь представники:-
позивачаповідомлений, але не з'явився;-
відповідачаповідомлений, але не
з'явився;Згідно з розпорядженням
секретаря першої судової палати Вищого
господарського суду України Кота О.В.
від 29.07.2013 № 02-05/628 розгляд справи
№ 5016/1766/2012(18/36)
господарського суду Миколаївської
області здійснюється у складі колегії
суддів: головуючий - Губенко Н.М., судді
Гольцова Л.А., Іванова Л.Б.

ВСТАНОВИВ:

07.08.2012 Товариство з обмеженою
відповідальністю агропромислового
підприємства "Українські ковбаси"
звернулось до господарського суду
Миколаївської області із позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" в особі Миколаївської
філії Публічного акціонерного
товариства "Кредитпромбанк" про
розірвання кредитного договору №
02/079/08-КЛТ від 16.07.2008.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 06.03.2013 у
справі № 5016/1766/2012(18/36) (суддя
Давченко Т.М.), залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 16.05.2013 (колегія
суддів у складі: Бандура Л.І. -
головуючий суддя, судді Поліщук Л.В.,
Туренко В.Б.), у позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, Товариство з обмеженою
відповідальністю агропромислового
підприємства "Українські ковбаси"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Миколаївської
області від 06.03.2013 та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 16.05.2013 у № 5016/1766/2012(18/36).

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржник
посилається на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм господарськими судами попередніх
судових інстанцій належної юридичної
оцінки та повноти встановлення
обставин справи, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Причиною виникнення спору у даній
справі стало питання про наявність
підстав для розірвання кредитного
договору № 02/079/08-КЛТ від 16.07.2008.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
відповідним позовом до суду, позивач
посилається на те, що сторонами не
досягнуто в момент укладання договору
згоди з усіх істотних умов договору;
відповідач не перерахував на поточні
рахунки позичальника (позивача)
грошові кошти згідно з умовами
кредитного договору у іноземній валюті
(доларах США); відповідач незаконно
змінив валюту кредитування, видавши
фактично кошти у національній валюті,
але продовжуючи обліковувати
кредитний договір з умовами видачі
грошових коштів в іноземній валюті
(доларах США); виписки по особовому
рахунку позивача не відповідають
вимогам Національного Банку України, а
також Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні";
відповідач здійснив операцію з продажу
валюти на підставі заявки позивача,
підписаної директором ТОВ АП
"Українські ковбаси" Крицьким М.П., яку
останній не підписував

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше осіб,
спрямована на набуття, зміну або
припинення прав та обов'язків.

Пунктом 4 ст. 179 ГК України передбачено,
що при укладенні господарських
договорів сторони можуть визначати
зміст договору на основі, зокрема,
вільного волевиявлення, коли сторони
мають право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Аналогічні положення містять і норми
ЦК України, які визначають, що сторони є
вільними в укладенні договору та
визначенні його умов (ст. 627 ЦК України);
зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними (ст. 628 ЦК України); сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК
України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу
України визначено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Для одержання банківського кредиту
позичальник надає банкові такі
документи: клопотання (заяву), в якому
зазначаються характер кредитної угоди,
мета використання кредиту, сума
позички і строк користування нею;
техніко-економічне обґрунтування
кредитного заходу та розрахунок
економічного ефекту від його
реалізації; інші необхідні документи
(ч. 1 ст. 346 ГК України).

Статтею 348 ГК України передбачено, що
банк здійснює контроль за виконанням
умов кредитного договору, цільовим
використанням, своєчасним і повним
погашенням позички в порядку,
встановленому законодавством. У разі
якщо позичальник не виконує своїх
зобов'язань, передбачених кредитним
договором, банк має право зупинити
подальшу видачу кредиту відповідно до
договору.

За змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України
встановлено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

При прийнятті оскаржуваних судових
рішень місцевий та апеляційний
господарські суди, керуючись, зокрема,
приписами наведених норм, на підставі
повного та всебічного дослідження
фактичних обставин справи і перевірки
їх наявними доказами з урахуванням
визначених позивачем меж позовних
вимог, дослідивши умови кредитного
договору № 02/079/08-КЛТ від 16.07.2008;
встановивши, що при укладанні
кредитного договору та додаткових угод
до нього його учасниками були належним
чином узгоджені всі його істотні умови;
матеріалами справи підтверджується
факт перерахування банком
позичальнику кредиту саме у
обумовленій валюті - доларах США (а. с.
71-73, 109 т.1); позивачем було доручено
банку продати іноземну валюту,
отриману відповідно до додаткових угод
до кредитного договору від 17.07.2008 № 1 та
від 21.07.2008 № 3, за курсом уповноваженого
банку (а.с.74 - 79, 108 т.1); позивачем, в
порушення вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України,
не підтверджено жодними належними та
допустимими доказами, що заява на
продаж іноземної валюти № 1 від 17.01.2008
(212 000 дол.США) була підписана не
директором ЗАТ "Українські ковбаси"
(правонаступник - ТОВ АП "Українські
ковбаси"); меморіальні ордери та
виписки по особовому рахунку, а також
всі складені первинні документи щодо
видачі кредитних коштів
роздруковуються з системи
автоматизації банку, яка взаємодіє з
інформаційною системою Національного
Банку України згідно з положеннями абз.
10 пункту 3 Положення про забезпечення
безперервного функціонування
інформаційних систем Національного
Банку України та банків України,
затвердженого Постановою Правління
Національного Банку України від 17.06.2004
№ 265, яка зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 09.07.2004 за № 857/9456; беручи
до уваги те, що факт належного
виконання банком умов спірного
кредитного договору щодо видачі
кредиту було встановлено рішенням
господарського суду Миколаївської
області від 31.05.2011 у справі №
5016/1372/2011(6/87) та рішенням апеляційного
суду Миколаївської області від 01.02.2012 у
справі № 22ц-293/12; дійшли правомірного
висновку про відсутність підстав для
розірвання кредитного договору №
02/079/08-КЛТ від 16.07.2008 в судовому порядку.

Посилання скаржника у касаційній
скарзі на те, що місцевим господарським
судом неправомірно залишено без
задоволення клопотання позивача про
призначення судово-економічної
експертизи, оскільки викладені в
клопотанні питання потребували
спеціальних знань, не приймаються
колегією суддів касаційної інстанції
до уваги з огляду на те, що у розумінні
ст. 41 ГПК України господарський суд
призначає судову експертизу лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Всі інші доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, крім того, вони
були предметом дослідження судів
попередніх інстанцій, їм дана належна
оцінка, та обґрунтовано відхилені
судами; при цьому в частині
встановлення фактичних обставин
справи та переоцінки наявних доказів
касаційна скарга не відповідає вимогам
статті 1117 ГПК України стосовно меж
перегляду справи в касаційній
інстанції.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції та постанова апеляційного
господарського суду у справі
відповідають встановленим ними
фактичним обставинам, прийняті з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права та передбачені
законом підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
агропромислового підприємства
"Українські ковбаси" залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Миколаївської області від 06.03.2013
та постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 16.05.2013 у справі
№ 5016/1766/2012(18/36) залишити без змін.

Головуючий суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Л.А. ГОЛЬЦОВА

Л.Б. ІВАНОВА