ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.2013
Справа № 905/7468/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Соболєвої С.М.

при секретарі судового засідання
Синєгубі С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», м.Київ

до відповідача, Комунального
підприємства
«Красноармійськтепломережа»,
м.Крсноармійськ Донецької області

про стягнення 15339,39 грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Халіна А.О. - за
довіреністю;

від відповідача: Чинник В.М. - за
довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», м.Київ
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Комунального
підприємства
«Красноармійськтепломережа»,
м.Крсноармійськ Донецької області про
стягнення 15339,39 грн., з яких пені у сумі
7443,57 грн., інфляційних у розмірі 6455,13
грн., три відсотки річних у сумі 1440,69
грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором купівлі-продажу природного
газу №05/10-БО від 26.01.2012р.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач надав у копіях: Договір про
закупівлю природного газу №05/10-БО від
26.01.2012р. з Додатком №1 від 26.01.2012р. та
Додатковою угодою №1 від 27.06.2012р. до
нього, Акти приймання-передачі
природного газу від 31.01.2012р., 29.02.2012р.,
31.03.2012р., 30.04.2012р., 31.05.2012р., 30.06.2012р.,
31.07.2012р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 22, 193, 231
Господарського кодексу України, ст.ст.
525, 526, 611, 625 Цивільного кодексу України.

26.11.2013р. представник Відповідача надав
відзив на позов, за якими позовні
вимоги не визнає та вказує про
своєчасну плату за поставлений
природний газ.

До матеріалів справи долучив Платіжні
доручення №10 від 15.02.2012р., №18 від
16.02.2012р., №35 від 17.02.2012р., №83 від 21.02.2012р.,
№99 від 22.02.2012р., №123 від 23.02.2012р., №141 від
24.02.2012р., №147 від 27.02.2012р., №159 від 28.02.2012р.,
№178 від 29.02.2012р., №186 від 29.02.2012р., №187 від
01.03.2012р., №194 від 02.03.2012р., №199 від 03.03.2012р.,
№213 від 05.03.2012р., №216 від 06.03.2012р., №218 від
07.03.2012р., №220 від 12.03.2012р., №231 від 13.03.2012р.,
№253 від 14.03.2012р., №287 від 15.03.2012р., №288 від
16.03.2012р., №296 від 19.03.2012р., №308 від 20.03.2012р.,
№337 від 21.03.2012р., №363 від 22.03.2012р., №383 від
23.03.2012р., №402 від 26.03.2012р., №407 від 27.03.2012р.,
№422 від 28.03.2012р., №427 від 29.03.2012р., №432 від
30.03.2012р., №451 від 02.04.2012р., №463 від 03.04.2012р.,
№470 від 04.04.2012р., №482 від 05.04.2012р., №486 від
06.04.2012р., №491 від 09.04.2012р., №512 від 10.04.2012р.,
№530 від 11.04.2012р., №536 від 12.04.2012р., №552 від
13.04.2012р., №563 від 17.04.2012р., №578 від 18.04.2012р.,
№1853 від 31.10.2012р., Листи на адресу
Позивача, виписку по особовому
банківському рахунку.

12.12.2013р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
представник Відповідача надав відзив
на позов, за яким визнав заявлені
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст.22 ГПК України,
господарський суд не приймає зокрема
визнання позову відповідачем, якщо ці
дії суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку щодо наступного.

26.01.2012р. між Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України»
(Продавець) та КП
«Красноармійськтепломережа»
(Покупець) уклали договір про закупівлю
природного газу №05/10-БО, за яким
Продавець зобов'язався поставити
Покупцеві імпортований природний газ
(за кодом згідно УКТ ЗЕД ,
ввезеного н митну територію України
ПАТ «Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України»), далі - газ, а
Покупець зобов'язався прийняти і
оплатити природний газ в осбязі,
зазначеному у п.1.2. цього договору.

Газ, що постачається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для вироблення теплової енергії для
потреб установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання. Використання газу
Покупцем для інших потреб не є
предметом цього договору (п.1.1.).

Продавець повинен передати (поставити)
Покупцю газ, фізико-хімічні показники
(ФХП) якого відповідають вимогам ГОСТ
5542-87 «Газы горючие природные для
промышленного и коммунально-бытового
назначения. Технические условия» (п.2.1.).

Ціна за 1000 куб.м. природного газу
становить 3509 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу (п.3.1.).

Сторони домовились, що ціна за 1000
кубічних метрів газу встановлюється на
рівні граничної ціни на газ та/або
тарифів, затверджених уповноваженим
державним органом. У разі зміни
уповноваженим державним органом
граничної ціни на газ та/або тарифів,
затверджених уповноваженим державним
органом. У разі зміни уповноваженим
державним органом граничної ціни на
газ та/або тарифів, Сторонами в
обов'язковому порядку застосовується
нова ціна на газ та/або тарифи (п.3.1.1.).

Оплата за газ здійснюється Покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу (п.4.1.).

Термін поставки газу: з 1 січня 2012 року
по 31 грудня 2012 року включно.

Договір набирає чинності з дати
підписання та скріплення печатками
сторін, але не раніше ніж через 14 днів
(п'ять робочих днів у разі застосування
процедури закупівлі з підстав,
визначених пунктом 3 частини другої
статті 39 Закону України «Про
здійснення державних закупівель») з
дня опублікування у державному
офіційному друкованому виданні з
питань державних закупівель
повідомлення про акцепт пропозиції за
результатами застосування процедури
закупівлі в одного учасника, поширює
дію на відносини, що фактично склались
між Сторонами з 01.01.2012р., і діє у частині
поставки газу до 31 грудня 2012 року
включно, а у частині розрахунків - до їх
повного здійснення (п.10.1).

У Додатку №1 від 26.01.2012р. до вказаного
Договору сторони, зокрема, погодили, що
обсяг споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
визначається шляхом складання добових
обсягів, визначених на підставі
показів комерційного вузла/вузлів
обліку газу в пункті
приймання-передачі газу (п.5.2. цього
Договору) з урахування п.1.5.1 цього
Додатку (п.2.1).

Обсяг газу, визначений згідно з п.2.1.
цього Додатку, є підставою для
визначення обсягу газу, переданого за
Договором у пунктах
приймання-передачі.

Приймання-передача газу, поставленого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці поставки газу, оформлюється
актом приймання-передачі газу, в якому
зазначаються фактичні обсяги
спожитого газу, його ціна та вартість.
Акт приймання-передачі газу
складається на підставі технічних
актів приймання-передачі газу між
газорозподільним підприємством та
Покупцем, з урахуванням планового
обсягу поставки, наданого Продавцем
(п.2.2).

Згідно Додаткової угоди №1 від 27.06.2012р.
до договору про закупівлю природного
газу від 26.01.2012р. №05/10-50, сторони виклали
п.1.2. у наступній редакції: «Продавець
передає Покупцю в період з 01.01.2012р. по
31.12.2012р. природний газ в обсязі до 3027,792
тис.».

Ці на за 1000 куб.м. природного газу
становить 3509 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу».

Додаткова угода складена у двох
примірниках по одному для кожної із
сторін, які мають однакову юридичну
силу, набуває чинності з моменту її
підписання сторонами та скріплення їх
підписів печатками Сторін та поширює
свою дію на відносини сторін, що
фактично склались з 01.01.2012р. (п.4.).

Зазначені договірні відносини по своїй
суті мають ознаки договору поставки, за
яким продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму
(стаття 712 Цивільного кодексу України).
За змістом ч. 2 ст. 712 ЦК України, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
статтею 193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України , згідно з якими суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, яке припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно Актів приймання-передачі
природного газу від 31.01.2012р., 29.02.2012р.,
31.03.2012р., 30.04.2012р., 31.05.2012р., 30.06.2012р.,
31.07.2012р. Позивачем на виконання умов
Договору №05/10-БО від 26.01.2012р. поставлено
Відповідачу природний газ у наступних
обсягах та вартістю:

- у січні 2012р. - 999,344 тис.куб.м. - на суму
3939365,6 грн. (з ПДВ);

- у лютому 2012р. - 1112 тис.куб.м. - на
суму 4387840,8 грн. (з ПДВ).

- у березні 2012р. - 2939462,69 тис.куб.м. -
на суму 3939365,6 грн. (з ПДВ);

- у квітні 2012р. - 143,975 тис.куб.м. - на
суму 568110,95 грн. (з ПДВ);

- у травні 2012р. - 9,02 тис.куб.м. - на
суму 35592,01 грн. (з ПДВ);

- у червні 2012р. - 9,512 тис.куб.м. - на
суму 37533,4 грн. (з ПДВ);

- у липні 2012р. - 2, 214 тис.куб.м. - на
суму 10321,08 грн. (з ПДВ).

Виходячи з системного аналізу
наведених норм та обставин, суд вважає,
що надані Позивачем документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу обумовленого товару -
природного газу та прийняття його
останнім в межах спірного правочину.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, за викладених обставин, Позивачем
належним чином доведено факт виконання
обов'язку щодо передачі товару у
відповідності до норм статті 664
Цивільного кодексу України та умов,
визначених договором поставки №05/10 - БО
від 26.01.2012р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства , але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Листом №02/2 - 147/1 від 30.01.2012р. на адресу
Позивача Відповідач просив зарахувати
переплату за природний газ за січень
2012р. по договору №14/2467/11 від 30.09.2011р. у
сумі 892962,36 грн. в оплату за природний
газ по договору №05/10-БО від 26.01.2012р.

Листом №02/2 - 242 від 14.02.2012р. на адресу
Позивача Відповідач просив зарахувати
оплату за природний газ з 01.02.2012р. по
14.02.2012р. включно по договору №14/2467/11 від
30.09.2011р. у сумі 1058319,74 грн. в оплату за
природний газ по договору №05/10-БО від
26.01.2012р.

Згідно вказаного, наданих до
матеріалів справи Платіжні доручення
№10 від 15.02.2012р., №18 від 16.02.2012р., №35 від
17.02.2012р., №83 від 21.02.2012р., №99 від 22.02.2012р.,
№123 від 23.02.2012р., №141 від 24.02.2012р., №147 від
27.02.2012р., №159 від 28.02.2012р., №178 від 29.02.2012р.,
№186 від 29.02.2012р., №187 від 01.03.2012р., №194 від
02.03.2012р., №199 від 03.03.2012р., №213 від 05.03.2012р.,
№216 від 06.03.2012р., №218 від 07.03.2012р., №220 від
12.03.2012р., №231 від 13.03.2012р., №253 від 14.03.2012р.,
№287 від 15.03.2012р., №288 від 16.03.2012р., №296 від
19.03.2012р., №308 від 20.03.2012р., №337 від 21.03.2012р.,
№363 від 22.03.2012р., №383 від 23.03.2012р., №402 від
26.03.2012р., №407 від 27.03.2012р., №422 від 28.03.2012р.,
№427 від 29.03.2012р., №432 від 30.03.2012р., №451 від
02.04.2012р., №463 від 03.04.2012р., №470 від 04.04.2012р.,
№482 від 05.04.2012р., №486 від 06.04.2012р., №491 від
09.04.2012р., №512 від 10.04.2012р., №530 від 11.04.2012р.,
№536 від 12.04.2012р., №552 від 13.04.2012р., №563 від
17.04.2012р., №578 від 18.04.2012р., №1853 від 31.10.2012р.
вбачається погашення Відповідачем
наявної заборгованості перед
Позивачем.

Внаслідок порушення строків оплати за
отриманий газ Відповідачем, Позивачем
заявлено до стягнення пеню у розмірі
7443,57 грн.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Отже, для застосування до боржника
відповідальності у вигляді стягнення
пені, вона має бути передбачена законом
або договором.

У п.7.3. Договору №05/10 - БО від 26.01.2012р.
сторони погодили, що у разі порушення
Покупцем умов п.4.1. Договору, Покупець
зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Водночас господарський суд вказує, що
Позивачем при визначенні періодів
нарахування штрафних санкцій не
враховано, що нарахування санкцій на
первинну суму заборгованості
здійснюється до дня, що передує оплаті
(повній або частковій). Нарахування
штрафних санкцій на суму з урахуванням
часткової оплати (або припинення у разі
повної оплати) здійснюється з дати
такої оплати.

Враховуючи вірні періоди нарахування
штрафних санкцій, зважаючи на межі
позовних вимог, господарський суд
прийшов до висновку про правомірність
стягнення з Відповідача пені у сумі
6054,45 грн.

Водночас Позивачем заявлено до
стягнення три відсотки річних у
розмірі 1440,69 грн.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши наданий Позивачем
розрахунок вказаних позовних вимог з
урахуванням вірних періодів
нарахування, господарський суд
приходить до висновку про
правомірність стягнення з Відповідача
3% річних у сумі 1171,83 грн.

При цьому Позивач просить стягнути з
Відповідача 6455,13 грн. інфляційних.

Стосовно здійснення розрахунку
інфляційних втрат, господарський суд
вказує наступне. Відповідно до листа
Верховного Суду України від 03.04.97 р. N
62-97р "Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" що при
застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць. Розрахунок суми боргу з
урахуванням індексу інфляції
проводиться шляхом помноження суми
боргу на момент її виникнення на
сукупний індекс інфляції за період
прострочки виплати заборгованості.

Здійснивши розрахунок інфляційних
втрат у відповідності до методики
листа Верховного суду України №62-97р
від 03.04.1997р. «Рекомендації відносно
порядку застосування індексу інфляції
при розгляді судових справ», зважаючи
на межі позовних вимог, господарський
суд прийшов до висновку, що дані вимоги
підлягають задоволенню, а саме в сумі
6455,13 грн.

Судові витрати по справі покладаються
на сторін у відповідності до ст. 49 ГПК
України.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», м.Київ до Комунального
підприємства
«Красноармійськтепломережа»,
м.Крсноармійськ Донецької області про
стягнення 15339,39 грн., з яких пені у сумі
7443,57 грн., інфляційних у розмірі 6455,13
грн., три відсотки річних у сумі 1440,69
грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
«Красноармійськтепломережа» (85300,
Донецька область, м.Красноармійськ,
вул. Дніпропетровська, 4а, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (01001, м.Київ,
вул.Б.Хмельницького, 6, п/р №1 в АТ
«Ощадбанк» 300465 ) пені у
сумі 6054,45 грн., інфляційних у розмірі
6455,13 грн., три відсотки річних у сумі
1171,83 грн., що загалом складає 13681,41 грн., а
також відшкодування сплаченого
судового збору у сумі 1534,54 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В задоволенні в іншій частині позову
відмовити.

5. У судовому засіданні 12.12.2013 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено 17.12.2013р.

Суддя
С.М.
Соболєва