ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" грудня 2013 р.Справа № 924/1299/13

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом прокурора Красилівського району м. Красилів в інтересах держави

до 1) Росолівецької сільської ради Красилівського району с. Росолівці Красилівського району

2) Антонінської селищної ради Красилівського району смт. Антоніни Красилівського району

3) Кузьминської сільської ради Красилівського району с. Кузьмин Красилівського району

4) відкритого акціонерного товариства "Хмельницькрибгосп" смт. Меджибіж Летичівського району

про - визнання недійсними рішення Кузьминської сільської ради народних депутатів від 31.10.2000 №2, Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000 №4 та Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000 №4;

- визнання недійними державних актів на право постійного користування земельними ділянками від 10.11.2000 І-ХМ №000590 площею 121,03 га, від 13.11.2000 І-ХМ №000589 площею 108 га від 15.11.2000 І-ХМ №000588 площею 789,93 га, виданих на підставі рішень Кузьминської сільської ради народних депутатів від 31.10.2000 №2, Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000 №4 та Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000 №4

за участю представників сторін:

від прокуратури : ОСОБА_1 ст. прокурор відділу прокуратури м. Хмельницького

від відповідача 1: ОСОБА_2- за довіреністю №47 від 01.11.2013р.

від відповідача 2: ОСОБА_2- за довіреністю б/н від 01.11.2013р.

від відповідача 3: ОСОБА_2- за довіреністю №272 від 01.11.2013р.

від відповідача 4: не з'явився

Ухвала виноситься 09.12.2013р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва .

встановив: прокурор в інтересах держави звернувся до суду із позовом про визнання недійсними рішення Кузьминської сільської ради народних депутатів від 31.10.2000 №2, Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000 №4 та Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000 №4; визнання недійними державних актів на право постійного користування земельними ділянками від 10.11.2000 І-ХМ №000590 площею 121,03 га, від 13.11.2000 І-ХМ №000589 площею 108 га від 15.11.2000 І-ХМ №000588 площею 789,93 га, виданих на підставі рішень Кузьминської сільської ради народних депутатів від 31.10.2000р. №2, Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000р. №4 та Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000 №4.

В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржувані рішення та відповідно видані на їх підставі державні акти на право постійного користування землею прийняті відповідачем з перевищенням наданих повноважень, визначених Земельним кодексом України від 18.12.1990р., зокрема, ст. ст. 9, 19, оскільки право прийняття зазначених рішень належало районній раді.

Відповідач 1 у письмовому відзиві на позов та в судовому засіданні стверджує, що рішення Росоловецької ради від 01.11.200р. №4 прийнято в межах повноважень, так як даним рішенням надання землі у відповідності до ст. 79 Земельного кодексу України ( в редакції від 18.12.1990р.) не здійснювалось, а лише затверджувались матеріали інвентаризації земель, що були в користуванні ВАТ "Хмельницькрибгосп", надавався висновок щодо згоди на надання земельної ділянки ВАТ "Хмельницькрибгосп" (без зазначення на правах постійного чи тимчасового користування), а також сільська рада виходила з клопотанням перед районною радою про передачу землі ВАТ "Хмельницькрибгосп".

Посилаючись на положення ст.ст. 19, 79 Земельного кодексу України, визнає, що так як державний акт на право постійного користування землею серії І-ХМ № 000590 від 01.11.2000 року виданий ВАТ "Хмельницькрибгосп" на земельну ділянку водного фонду площею 121,03 га, яка заходиться за межами населеного пункту, без рішення відповідної ради (своїм рішенням №4 від 01.11.2000 року сільська рада також не надавала землю в постійне користування), та в постійне, а не тимчасове користування, як визначено ст. 79 Земельного кодексу в ред. 1990 року, то такий державний акт підлягає визнанню недійсним, оскільки виданий без належних правових підстав.

Відповідач 2 у письмовому відзиві на позов та повноважний представник в судовому засіданні, посилаючись на ст.ст. 11, 19, 79 Земельного кодексу України, визнає, що рішення ради від 09.11.2000 року №4 прийнято з перевищенням повноважень, так як селищна рада була уповноважена лише на надання висновків до районної ради щодо передачі землі в користування, а не безпосередньо розпоряджатись земельною ділянкою водного фонду, що знаходиться за межами населеного пункту селища Антоніни. Зазначає, що оскільки Антонінська селищна рада не була уповноважена на розпорядження землями водного фонду за межами населеного пункту, то державний акт на право постійного користування землею серії І-ХМ №000589 виданий 13.11.2000 року ВАТ "Хмельницькрибгосп" на земельну ділянку площею 108,00 га підлягає визнанню недійсним як такий, що виданий без належних правових підстав.

Відповідач 3 у письмовому відзиві на позов від 28.10.2013р. щодо перевищень повноважень сільської ради при винесенні оскаржуваного рішення та видачі Державного акта на землю звертає увагу на ст. 19 Земельного кодексу України ( в чинній на той час редакції). Повноважний представник відповідача 3 в судовому засіданні не заперечує проти позовних вимог.

Відповідач 4 у письмовому відзиві на позов від 18.11.2013 року вважає вимоги прокурора необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Звертає увагу, що оскільки прокурор Красилівського району в позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави, обґрунтування захисту таких інтересів, як то передбачено ст.2 ГПК України, п.п.1,3,6 Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 23.03.2012р. "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам", тому наявні всі підстави для залишення позову без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 ГПК України.

Посилаючись на ст.ст. 1, 34 ГПК України, ст. 181 ЦК України, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначає, що прокурор не подав доказів на підтвердження права держави на земельні ділянки, щодо яких прийнято оскаржувані рішення.

Посилаючись на ст. 112 Земельного кодексу України від 18.12.1990р., ст. 267 ЦК України стверджує, що прокурор пропустив строк позовної давності, тому просить застосувати наслідки спливу позовної давності.

Аналізуючи положення ст.ст. 74, 76 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зазначає, що прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про перевищення радами своїх повноважень.

Акцентує увагу на тому, що протягом не одного десятиріччя Хмельницький державний виробничий обласний рибокомбінат, а з 1998 року - ВАТ «Хмельницькрибгосп», був найбільшим та одним із найпотужніших підприємств у західному регіоні з вирощування рибопосадкового матеріалу та товарної риби, селекційно-племінної роботи, що є основним видом діяльності товариства та був належним землекористувачем земельних ділянок водного фонду на території Хмельницької та Тернопільської областей. Серед іншого, до 1998 року Хмельницький облрибокомбінат здійснював діяльність у штучно створених водоймах, які будувались останнім, при чому земельні ділянки, на яких розташовані дані об'єкти, були надані йому в постійне користування ще до введення в дію Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990 р.

Зазначає, що за таких обставин, у відповідності до п. 6 Постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 року «Про земельну реформу», ВАТ «Хмельницькрибгосп» повинно було до 15 березня 1994 року оформити право власності або право користування землею. Після закінчення вказаного строку раніше надане їм право користування земельною ділянкою втрачається. Проте, згідно із Законом N 3180-12 від 05.05.1993 р., дію пункту 6 продовжено до 01.01.1998р. згідно з Постановою ВР N 4028-12 від 24.02.1994р.; дію пункту 6 продовжено до 01.01.2000 р. згідно з Постановою ВР N 744/97-ВР від 17.12.1997р.; дію пункту 6 продовжено до 01.01.2004 р. згідно з Постановою ВР N 1312-ХІУ ( 1312-14) від 17.12.1999р.). В подальшому, положення даного пункту Постанови визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Також звертає увагу, що відповідно до п. п. 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі, на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. № 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647, державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради.

Прокурор у письмових поясненнях від 29.11.2013 року стосовно твердження відповідача 4 про пропуск терміну позовної давності посилається на п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування давності у вирішенні господарських спорів», яким визначено, що у разі, коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор, позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

Про порушення законодавства, які стали підставою вказаного позову, прокуратура дізналась лише 01.10.2013 із інформації контролюючого органу - Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області, викладеній в клопотанні №4/2-3128 від 01.10.2013 року. В той же час, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства «Про затвердження Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» від 23.12.2011 №770, Державній інспекції сільського господарства в Хмельницькій області не надано право на звернення до суду на усунення виявлених порушень, тому позов подано прокурором.

Враховуючи вищенаведене, прокурор просить в задоволенні заяви про застосування спливу строку позовної давності відмовити, оскільки початок перебігу такого строку слід обраховувати з моменту, коли органи прокуратури дізналися про порушення, допущені сільськими та селищною радами при прийнятті оскаржуваних рішень, посилаючись при цьому на постанову Верховного Суду України від 28.08.2013 року №6/17-4949-2011, п. 7 листа ВГСУ від 19.11.2013 №01-06/1657/2013 «Про доповнення Інформаційного листа ВГСУ від 15.03.2011 року №01-06/249 «Про постанови ВСУ, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів».

Як на підставу звернення прокурора до суду із даним позовом посилається на ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 (справа 1-1/99), оскільки в даному випадку селищна та сільські ради не мали повноважень на розпорядження спірними земельними ділянками. Внаслідок незаконних дій останніх з власності територіальної громади в приватну власність вибули земельні ділянки водного фонду загальною площею 1018,96 гектари, чим порушені інтереси територіальних громад, в зв'язку з чим позов заявлено прокурором.

Сторони та прокурор витребуваних в судовому засіданні 03.12.2013 року доказів, необхідних для вирішення спору, не надали.

Представником відповідача 1 подано заяву про продовження строку розгляду спору відповідно до ст. 69 ГПК України на 15 днів у зв'язку із необхідністю надання доказів.

Суд, враховуючи положення ст. 69 ГПК України, особливості розгляду даного спору, вважає за необхідне подану заява задоволити, продовжити строк розгляду спору по даній справі на 15 днів.

Окрім того, оскільки факти порушення земельною законодавства, які стали підставою для заявлення даного позову, було виявлено Державною інспекцією сільського господарства в Хмельницькій області під час проведення нею перевірки, та те, що обов'язок виявлення та усунення таких порушень покладено саме на Держсільгосінспекцію, суд вважає за необхідне, згідно ст. 27 ГПК України, залучити Державну інспекцію сільського господарства у Хмельницькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Враховуючи вищезазначене, визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу, необхідність залучення третьої особи, подання для повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору витребуваних судом доказів, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 27, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк розгляду спору по справі №924/1299/13 на 15 днів.

Залучити до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну інспекцію сільського господарства у Хмельницькій області (вул. Примакова, 9, м. Хмельницький, 29013).

Розгляд справи відкласти на 11:30 год. "23" грудня 2013 р.

Прокурору надати належним чином завірені копії державних актів, які видавалися на підставі рішень Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000р. №4 та Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000р. №4.,

Відповідачу 1 надати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ВАТ "Хмеьницькрибгосп" від 10.11.2000р. І-ХМ №000590 площею 121,03 га, виданий на підставі рішення Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000р. №4

Відповідачу 2 надати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ВАТ "Хмеьницькрибгосп" від 13.11.2000р. І-ХМ №000589 площею 108 га, виданий на підставі рішення Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000р. №4

ВАТ "Хмельницькрибгосп" надати установчі документи, рішення Кузьминської сільської ради народних депутатів від 31.10.2000р. №2, Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000р. №4 та Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000р. №4 на підставі яких видано оскаржувані державні акти на право постійного користування земельною ділянкою; державні акти на право постійного користування земельною ділянкою від 15.11.2000р. І-ХМ №000588 площею 789,93 га., від 10.11.2000р. І-ХМ №000590 площею 121,03 га, від 13.11.2000р. І-ХМ №000589 площею 108 га, в виданих на підставі рішень Кузьминської сільської ради народних депутатів від 31.10.2000р. №2, Антонінської селищної ради народних депутатів від 09.11.2000р. №4 та Росоловецької сільської ради народних депутатів від 01.11.2000р. №4

Третій особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державній інспекції сільського господарства у Хмельницькій області надати письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо позовних вимог та порушення відповідачами норм земельного законодавства .

Визнати явку повноважних представників сторін та третьої особи на їх розсуд.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 7 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу-прокурор, (31000, м. Красилів, вул. Театральна, 4); 3, 4, 5, 6 - відповідачам (31043, Красилівський р-н, с. Росолівці; 31047, Красилівський р-н, с. Кузьмин; 31530; 31022, Красилівський р-н, смт. Антоніни; Летичівський р-н, смт. Меджибіж, вул. Чкалова, 58); 7- третій особі (м. Хмельницький, вул. Примакова, 9) (відповідачу 4 та третій особі рек. з пов. про вруч.)