м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 5011-37/1172-2012 25.12.13

За заявою Публічного акціонерного
товариства "Київенерго"

про визнання наказу №
5011-37/1172-2012 від 17.01.2013 р. таким, що не
підлягає виконанню

За позовом Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії

"Нафтогаз України"

до Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 16 650 837,32
грн.

Суддя Гавриловська І.О.

Представники учасників судового
процесу:

Від стягувача: Нестерчук А.П.

Від боржника: Залунін К.В.

Обставини справи :

28.11.13 р. Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" звернулося до
господарського суду м. Києва з заявою
про визнання наказу господарського
суду м. Києва № 5011-37/1172-2012 від 17.01.13 р.
таким, що не підлягає виконанню щодо
стягнення з ПАТ "Київенерго" на користь
ДК "Газ України" 14 619 925,69 грн. основного
боргу та 56 527,54 грн. витрат на сплату
судового збору.

Ухвалою суду від 03.12.2013 р.
призначено розгляд даної заяви у
судовому засіданні за участю
представників учасників судового
процесу на 11.12.2013 р., зобов'язано
стягувача надати суду певні документи.

У судовому засіданні 11.12.2013 р.
представник стягувача подав
клопотання про відкладення розгляду
заяви для надання йому можливості
представити суду додаткові докази у
справі, у зв'язку з чим просив
продовжити строк розгляду даної заяви.

Розглянувши дані клопотання, суд
визнав за необхідне їх задовольнити з
метою повного, об'єктивного та
всебічного розгляду заяви.

Представники боржника не
з'явилися, вимог ухвали суду не
виконали, про причини неявки не
повідомили, про призначене судове
засідання були повідомлені належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення від
05.12.2013 р., яке підтверджує отримання
боржником 09.12.2013 р. ухвали про
призначення заяви до розгляду.

Враховуючи наведене, зважаючи на
клопотання представника стягувача, у
зв'язку з неявкою представника
учасників судового процесу у
призначене судове засідання, суд
відклав розгляд заяви до 25.12.2013 р.

У судовому засіданні 25.12.2013 р.
представник боржника підтримав заяву
про визнання наказу господарського
суду м. Києва № 5011-37/1172-2012 від 17.01.13 р.
таким, що не підлягає виконанню.

Представник стягувача проти
задоволення даної заяви заперечив.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовом до ПАТ
"Київенерго" про стягнення 14 619 925,69
грн. основного боргу, 1 567 343,55 грн. пені,
54 272,84 грн. інфляційних нарахувань та 409
295,24 грн. трьох відсотків річних у
зв'язку з порушенням відповідачем
зобов'язань за договором № 06/11-130 БО-41
від 28.01.2011 р.

Ухвалою суду від 03.02.12 р. було порушено
провадження у справі № 5011-37/1172-2012 та
призначено її розгляд на 27.02.12 р.,
зобов'язано сторін надати певні
документи.

Рішенням господарського суду м. Києва
№ 5011-37/1172-2012 від 25.04.12 р. позов
задоволено частково, стягнено з
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" 14 619 925,69 грн. основного боргу та
56 527,54 грн. витрат на сплату судового
збору; у решті позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.07.12 р. у
справі № 5011-37/1172-2012 апеляційну скаргу
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
було задоволено частково, рішення
Господарського суду м. Києва №
5011-37/1172-2012 від 25.04.12 р. скасовано
частково, виклавши резолютивну частину
рішення в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл.
І. Франка, 5, код 00131305) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1, код 31301827) 14 619 925
(чотирнадцять мільйонів шістсот
дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот двадцять
п'ять) грн. 69 грн. основного боргу, пеню у
розмірі 783 671,77 грн. (сімсот вісімдесят
три тисячі шістсот сімдесят одну
гривню 77 коп.), трьох відсотків річних у
розмірі 409 295,24 грн. (чотириста дев'ять
тисяч двісті дев'яносто п'ять гривень 24
коп.), інфляційних втрат в розмірі 54 272,84
грн. (п'ятдесят чотири тисячі двісті
сімдесят дві гривні 84 коп.) судового
збору за розгляд позовної заяви в
розмірі 4 789, 27 грн. (чотири тисячі сімсот
вісімдесят дев'ять гривень 27 коп.),
судового збору за розгляд апеляційної
скарги у розмірі 3 941,50 (три тисячі
дев'ятсот сорок одна гривня 50 коп.)."

Також даною постановою було повернуто
Дочірній компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
Нафтогаз України" з Державного бюджету
України зайво сплачений судовий збір
за подання апеляційної скарги у сумі 16
448,61 грн. (шістнадцять тисяч чотириста
сорок вісім гривень 61 коп.),
перерахований до Державного бюджету
України згідно з платіжним дорученням
№ 205 від 26.04.2012 р.; доручено
Господарському суду м. Києва видати
накази, а матеріали справи № 5011-37/1172-2012 -
повернуто Господарському суду м. Києва.

На виконання вищевказаної постанови
КАГС Господарським судом у справі №
5011-37/1172-2012 було видано два накази від
27.08.12 р.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 10.10.12 р. у справі №
5011-37/1172-2012касаційну скаргу ПАТ
"Київенерго" на постанову Київського
апеляційного господарського суду №
5011-37/1172-2012 від 18.07.12 р. повернуто
скаржнику з доданими до неї
документами, а матеріали справи №
5011-37/1172-2012 повернуто до господарського
суду м. Києва.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.12 р. у справі № 5011-37/1172-2012
касаційну скаргу ПАТ "Київенерго"
задоволено; постанову Київського
апеляційного господарського суду №
5011-37/1172-2012 від 18.07.12 р. скасовано; рішення
господарського суду м. Києва від 25.04.12 р.
у даній справі залишено в силі;
стягнено з ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" на користь ПАТ
"Київенерго" витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги в
розмірі 3 941,50 грн. та витрати по
сплаті судового збору за подання
касаційної скарги в розмірі 32 190,00 грн.;
доручено господарському суду м. Києва
видати відповідні накази, а матеріали
справи № 5011-37/1172-2012 повернуто
господарському суду м. Києва.

14.01.13 р. Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" звернулося до
господарського суду м. Києва з заявою
про визнання наказу господарського
суду м. Києва № 5011-37/1172-2012 від 27.08.12 р.
таким, що не підлягає виконанню в
частині стягнення з ПАТ "Київенерго" на
користь ДК "Газ України" 14 619 925,69 грн.
основного боргу, 783 671,77 грн. пені, 54
272,84 грн. інфляційних втрат та 409 295,24 грн.
трьох відсотків річних.

Ухвалою суду від 17.01.13 р. розгляд заяви
ПАТ "Київенерго" про визнання наказу №
5011-37/1172-2012 від 27.08.12 р. таким, що не
підлягає виконанню частково було
призначено на 06.02.13 р.; зобов'язано
заявника надати оригінали доданих до
заяви про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню частково для огляду
їх в судовому засіданні; зобов'язано
стягувача надати суду письмові
пояснення з урахуванням обставин,
викладених в заяві.

На виконання вищевказаної постанови
Вищого господарського суду України
господарським судом м. Києва видано два
накази від 17.01.13 р.

Ухвалою суду від 06.02.13 р. заяву
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню повністю
задоволено та визнано наказ
господарського суду міста Києва №
5011-37/1172-2012 від 27.08.12 р. таким, що не
підлягає виконанню повністю.

28.11.13 р. Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" звернулося до
господарського суду м. Києва з заявою
про визнання наказу господарського
суду м. Києва № 5011-37/1172-2012 від 17.01.13 р.
таким, що не підлягає виконанню щодо
стягнення з ПАТ "Київенерго" на користь
ДК "Газ України" 14 619 925,69 грн. основного
боргу та 56 527,54 грн. витрат на сплату
судового збору.

Розглянувши подану заяву,
господарський суд визнає її
обґрунтованою, виходячи з наступного.

30.11.2012 р. ПАТ «Київенерго» добровільно
погасило заборгованість перед
позивачем в сумі 14 619 925, 69 грн., що
підтверджується матеріалами справи та
визнано представниками сторін у
судовому засіданні.

Крім того, заявою від 13.11.2013 р. № 42/92ПЗ/8410
ПАТ «Київенерго» зарахувало зустрічні
однорідні вимоги з К «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» загальною сумою 1 240
227, 46 грн., включаючи 56 527, 54 грн. за
наказом господарського суду міста
Києва № 5011-37/1172-2012.

14.11.2013 р. ПАТ «Київенерго» направило
поштою зазначену вище заяву на адресу
ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України», і вона отримана 15.11.2013 р., про
що свідчить повідомлення про вручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України, підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Згідно з частиною 3 вказаної
статті Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
передбачає, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

При цьому суд відзначає, що заява про
залік зустрічних однорідних вимог є за
своєю правовою природою одностороннім
правочином.

У відповідності до частини 3 статті 202
Цивільного кодексу України,
одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила. Односторонній
правочин може створювати обов'язки для
інших осіб лише у випадках,
встановлених законом, або за
домовленістю з цими особами.

Згідно з частиною 5 статті 202 Цивільного
кодексу України, до правовідносин, які
виникли з односторонніх правочинів,
застосовуються загальні положення про
зобов'язання та про договори, якщо це не
суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу
України, якою встановлені загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 204 Цивільного кодексу України
проголошує презумпцію правомірності
правочину. Згідно з даною нормою ЦК
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Представник ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» у судовому
засіданні визнав отримання 15.11.2013 р.
листа ПАТ «Київенерго» від 13.11.2013 р. №
42/92ПЗ/8410; про отримання цього листа
стягувачем свідчить і повідомлення про
вручення, копія якого в матеріалах
справи; при цьому доказів оспорення
вказаного листа у судовому порядку або
доказів визнання судом цього правочину
недійсним господарському суду міста
Києва не надано.

Таким чином, у господарського суду
міста Києва станом на день розгляду
заяви у даній справі відсутні підстави
встановлювати факт недійсності
правочину щодо зарахування зустрічних
однорідних вимог між сторонами.

При цьому господарський суд міста
Києва визнає, що в обох зобов'язаннях
сторони зобов'язані передати одна
одній речі одного роду - грошові кошти,
а отже, зустрічні вимоги сторін у
даному спорі є однорідними - грошовими.

Зі змісту статті 1 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
регулювання правовідносин у сфері
виконавчого провадження не
обмежується лише цим Законом, а
здійснюється на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону, та інших законів.

Отже, виконання наказу господарського
суду може здійснюватись у будь-який
передбачений чинним законодавством
спосіб, або у спосіб, що не суперечить
вимогам чинного законодавства.

Як визначено в ст. 602 Цивільного кодексу
України та в ч. 5 ст. 203 Господарського
кодексу України зарахування
зустрічних вимог не допускається,
зокрема, щодо вимог про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю, про
стягнення аліментів, щодо довічного
утримання (догляду), у разі спливу
позовної давності, в інших випадках,
встановлених договором або законом.

При цьому, слід зауважити, що Закон
України «Про виконавче провадження» не
містить заборони щодо можливості
виконання судового рішення шляхом
проведення зарахування зустрічних
вимог.

Крім того, вимогами обох сторін є суми
боргу, а не рішення судів, якими
визначено, підтверджено та стягнуто ці
суми, а тому зарахування на стадії
виконання судового рішення у даному
випадку є можливим.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 09.09.2010 р. № 56/260-08.

Як визначено в ч. 4 ст. 117 Господарського
процесуального кодексу України у разі
якщо наказ господарського суду було
видано помилково або якщо обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин,
господарський суд визнає наказ таким,
що не підлягає виконанню повністю або
частково.

Оскільки заява однієї сторони є
достатньою підставою для зарахування
зустрічних однорідних вимог, що, в свою
чергу, є підставою для припинення
зобов'язання, то ПАТ «Київенерго»,
надіславши на адресу ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» таку заяву,
вважається таким, що добровільно
виконав рішення господарського суду у
справі № 5011-37/1172-2012 на суму 56 527, 54 грн., а
борг в сумі 14 619 925, 69 грн. був сплачений
боржником раніше, про що зазначалось
вище, у зв'язку з чим наказ
господарського суду міста Києва від
17.01.2013 р. № 5011-37/1172-2012 підлягає визнанню
таким, що не підлягає виконанню
повністю.

З огляду на викладене, господарський
суд міста Києва вважає за необхідне
заяву Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» задовольнити.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» задовольнити.

2. Визнати наказ господарського
суду міста Києва від 17.01.2013 р. №
5011-37/1172-2012 таким, що не підлягає
виконанню повністю.

Суддя
Гавриловська І.О.