РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"03" січня 2013 р. Справа № 14/1

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Крейбух О.Г. ,

суддя Савченко Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича

на ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2012 р.

у справі № 14/1 (суддя Андрійчук О.В.)

за позовом прокурора Здолбунівського району в особі Здолбунівської міської ради

до відповідача фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича

про знесення самочинно збудованого приміщення

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача:Герасимюк В.В., Януль В.С.;

від прокурора: Панчелюга К.М.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30.10.2012 р. у справі № 14/1 за позовом прокурора Здолбунівського району в особі Здолбунівської міської ради до фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича про знесення самочинно збудованого приміщення відмовлено фізичній особі-підприємцю Герасимюку Василю Володимировичу у задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду № 14/1 від 21.09.2010 року таким, що не підлягає виконанню.

При винесенні вищевказаної ухвали, судом першої інстанції було прийнято до уваги рішення господарського суду від 06.09.2010 р. у справі № 14/1, яке обґрунтоване тим, що будівництво двох боксів здійснювалося відповідачем без розроблення проектної документації, без отримання дозволу інспекції державного архітектурного -будівельного контролю на виконання будівельних робіт, а також з порушенням будівельних норм та Закону України "Про пожежну безпеку".

Обгрунтовуючи свої висновки, місцевий господарський суд виходив з положень п.п. 2, 3 рішення Виконавчого комітету Здолбунівської міської ради № 383 від 24.09.2008 року "Про дозвіл Герасимюку В.В. на будівництво двох боксів для зберігання автомобілів на території автомобільної стоянки по вул. Коперника,49, м. Здолбунів", ст.ст. 26-28 Закону України "Про планування і забудову територій"(який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), ст.ст. 5, 29-37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"(який діяв станом на день отримання відповідачем документів, долучених до заяви),згідно яких право приступати до виконання будівельних робіт виникає виключно після виготовлення проектної документації та отримання усіх дозволів та погоджень, визначених містобудівним законодавством, тощо.

Окрім того, місцевим судом було встановлено, що дозвіл на будівництво, виданий відповідачу рішенням Виконавчого комітету Здолбунівської міської ради № 383 від 24.09.2008 року, так само як і наказ господарського суду, про перегляд якого подано заяву, стосувався двох боксів для зберігання автомобілів на території стоянки. При цьому документи, долучені відповідачем до заяви про визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, пов'язані із будівництвом двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями.

Враховуючи положення ст. 117 ГПК України та встановлені обставини справи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що боржником не доведено існування підстав, визначених ч. 4 ст. 117 ГПК України, у зв'язку з чим відмовив фізичній особі-підприємцю Герасимюку Василю Володимировичу у задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду № 14/1 від 21.09.2010 року таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду першої інстанції, відповідач - фізична особа-підприємець Герасимюк Василь Володимирович звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2012 р. у справі № 14/1 та прийняти постанову, якою задоволити заяву відповідача про визнання наказу суду першої інстанції таким, що не підлягає виконанню.

Апелянт вважає, що ухвала господарського суду є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів скаржник вказує наступне.

Відповідач є власником земельної ділянки для обслуговування автомобільної стоянки, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 216468.

Рішенням Здолбунівської міської ради від 24.09.2008 року № 383 відповідачу був наданий дозвіл на будівництво.

Скаржник звертає увагу на те, що на виконання Закону України "Про планування і забудову територій" відповідачем було розроблено містобудівне обгрунтування розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобним приміщенням по вул. Коперника, 49 в м. Здолбунів, Рівненської області.

За результатами позитивного погодження всіма передбаченими законодавством дозвільними органами містобудівне обгрунтування будівництва було затверджене рішенням Здолбунівської міської ради від 8 червня 2011 року № 188 "Про затвердження Герасимюку В.В. містобудівного обгрунтування на розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів".

Окрім того, скаржник звертає увагу на рішення Здолбуніського районного суду від 17 січня 2012 року в адміністративній справі за позовом прокурора Здолбуніського району до Здолбунівської міської ради Рівненської області про скасування рішення від 8 червня 2011 року № 188 "Про затвердження Герасимюку В.В. містобудівного обгрунтування на розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів", яким відмовлено у задоволенні позову.

Також відповідач зауважив, що можливість відхилень від норм проектування для об'єкту по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів підтвердив у судовому засіданні допитаний у якості спеціаліста начальник Здолбунівського районного відділу управління Держтехнобезпеки в Рівненській області Дроздюк В.П., якому про наявність висновку експертної ради № 12 від 01.10.2010 р. не було відомо.

Враховуючи вказане, скаржник стверджує, що посилання прокурора на виявлені спеціалістами Здолбунівського РВ УМНС України в Рівненській області порушення вимог "Правил пожежної безпеки в Україні" в частині недодержання протипожежної відстані збудованих боксів до АЗС менше 18 метрів є безпідставними.

Згідно з п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних правил забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації віднесено до виключної компетенції міських рад.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Разом з тим, скаржник звертає увагу на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2012 р., згідно якої колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуване рішення Здолбунівської міської ради від 8 червня 2011 року № 188 "Про затвердження Герасимюку В.В. містобудівного обгрунтування на розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів" прийняте відповідачем у межах його повноважень.

Враховуючи наведені вище аргументи на підтвердження своєї правової позиції, скаржник вважає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову, якою визнати наказ господарського суду Рівненської області від 21.09.2010 р. про примусове виконання рішення в справі № 14/1 таким, що не підлягає виконанню.

Позивач - Здолбунівська міська рада не скористалася своїм процесуальним правом щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу відповідача, що у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

3 січня 2012 року у в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду скаржник та його представник підтримали доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджують, що судом першої інстанції при винесенні даної ухвали було порушено норми матеріального та процесуального права. У зв'язку із зазначеним вважають, що ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2012 р. у справі № 14/1 слід скасувати.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржувану ухвалу такою, що відповідає вимогам закону. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача - Здолбунівської міської ради в судове засідання не з'явився.

Враховуючи приписи ст.ст.101,102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що сторони були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені сторонам у справі (Т. 2, а.с. 117-119), колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду (суддя Тимошенко О.М.) від 06.09.2010 року у справі № 14/1 позов задоволено, зобов'язано суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну особу Герасимюка Василя Володимировича знести самочинно збудоване приміщення двох боксів для зберігання автомобілів на території автомобільної стоянки по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів (Т.1 а.с. 76-77).

21.09.2010 року господарським судом видано наказ на примусове виконання судового рішення (Т.1 а.с. 78).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2011 р. державним виконавцем відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції Михальчук Н.Ю. встановлено, що виконавчий документ підлягає поверненню до Господарського суду у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" та постановлено: виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду № 14/1 від 21.09.2010 р. закінчити; припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (Т.1 а.с. 96).

Ухвалою господарського суду від 21.06.2012 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.08.2012 року, заяву фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 06.09.2010 року залишено без задоволення, а рішення -без змін (Т.1 а.с. 147-148, Т.2 а.с. 40-44).

16.08.2012 року через службу діловодства господарського суду фізичною особою-підприємцем Герасимюком Василем Володимировичем до суду першої інстанції подано заяву про визнання наказу господарського суду № 14/1 від 21.09.2010 року таким, що не підлягає виконанню (Т.1 а.с. 50-71).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30.10.2012 р. у справі № 14/1 відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича про визнання наказу господарського суду № 14/1 від 21.09.2010 року таким, що не підлягає виконанню.

Переглядаючи вказану ухвалу суду першої інстанції на предмет відповідності вимогам діючого законодавства, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Наявним в матеріалах справи Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 216468 від 29.02.2008 р. засвідчується той факт, що власником земельної ділянки, розташованої в м. Здолбунів, вул. Коперника, 49, цільове призначення якої - обслуговування автомобільної стоянки, виступає Герасимюк Василь Володимирович (Т. 2 а.с. 58).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради № 383 від 24.09.2008 року "Про дозвіл Герасимюку В.В. на будівництво двох боксів для зберігання автомобілів на території автомобільної стоянки по вул. Коперника,49, м. Здолбунів" (Т. 2 а. с. 59) виконавчий комітет вирішив: дозволити Герасимюку В.В. будівництво двох боксів для зберігання автомобілів на території автомобільної стоянки; проектно-кошторисну документацію виготовити та узгодити згідно чинного законодавства; до будівельно-монтажних робіт приступити після отримання письмового дозволу органів архітектури.

Згідно протоколу № 7 від 12.10.2010 р. засідання архітектурно-містобудівної ради при відділі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Здолбунівської райдержадміністрації затверджено містобудівні обгрунтування, розроблені Рівненським філіалом інституту "Дімпромісто", щодо розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів Рівненської області (Т. 2 а.с. 61-62).

Рішенням Здолбунівської міської ради від 8 червня 2011 року № 188 "Про затвердження містобудівного обґрунтування на розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперніка, 49 у м. Здолбунів Герасимюку В.В." затверджено містобудівне обгрунтування і містобудівні умови та обмеження на розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів (Т.2 а.с. 60).

Філією Державного підприємства "Укрдержбудекспертиза" у Рівненській області проведено експертизу проекту на будівництво двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперніка, 49 у м. Здолбунів, що стверджується експертним звітом № 18-01628-11 щодо розгляду кошторисної частини проектної документації, затвердженим директором філії 3 листопада 2011 року (Т.2 а.с. 63).

22 листопада 2011 року за № РВ316 інспекцією ДАБК у Рівненській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт (Т.2 а.с. 64-65).

Постановою Здолбунівського районного суду від 17 січня 2012 року в адміністративній справі № 2-а-1005/11 за позовом прокурора Здолбунівського району до Здолбунівської міської ради Рівненської області про скасування рішення від 8 червня 2011 року № 188 "Про затвердження Герасимюку В.В. містобудівного обґрунтування на розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперніка, 49 у м. Здолбунів" у задоволенні позову відмовлено (Т.2 а.с. 66-67).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2012 року у справі № 2-а-1005/11 апеляційна скарга прокурора Здолбунівського району Рівненської області залишена без задоволення, а постанова Здолбунівського районного суду від 17 січня 2012 року - без змін (Т.2 а.с. 68-69).

Відповідно до постанови Здолбунівського районного суду від 17 січня 2012 року у справі № 2-а-1005/11 судом встановлено наступне: "На розроблене містобудівне обгрунтування Герасимюк В.В. 18 червня 2010 року отримав позитивний висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, а також 01 жовтня 2010 року висновок № 12 експертної ради за результатами розгляду проектних рішень управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Рівненській області.

Згідно вказаного вище висновку експертної ради ефективними і достатніми для узгодження відхилень від норм проектування для об'єкту будівництва "Розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів" є розташування цих об'єктів на відстані 12,5 м до зливного пристрою, 15,8 м до дихальної арматури та 3,5 м до очисних споруд існуючої АЗС з урахуванням внесених членами експертної ради доповнень.

16 травня 2011 року Герасимюк В.В. отримав технічні умови щодо забезпечення пожежної безпеки.

Можливість вказаних відхилень від норм проектування для об'єкту по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів підтвердив у судовому засіданні допитаний у якості спеціаліста начальник Здолбунівського районного відділу управління Держтехногенбезпеки в Рівненській області Дроздюк В.П., якому про наявність висновку експертної ради № 12 від 01 жовтня 2010 року не було відомо.

А тому, покликання прокурора на виявлені спеціалістами Здолбунівського РВ УМНС України в Рівненській області порушення вимог "Правил пожежної безпеки в Україні" в частині недодержання протипожежної відстані збудованих боксів до АЗС менше 18 метрів не є обгрунтованими.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про планування та забудову територій", проектна документація на будівництво об'єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником у встановленому законом порядку.

Згідно п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних правил забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації віднесено до виключної компетенції міських рад."

Отже, наведені вище обставини справи свідчать про те, що рішення Здолбунівської міської ради від 8 червня 2011 року № 188 "Про затвердження містобудівного обґрунтування на розташування двох боксів та гаража для зберігання автомобілів з підсобними приміщеннями по вул. Коперніка, 49 у м. Здолбунів Герасимюку В.В." прийняте міською радою в межах своїх повноважень з дотриманням вимог закону. Вказане рішення є дійсним, що встановлено в судовому порядку.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вимог відповідача, судова колегія погоджується з тим, що будівництво гаражів та боксів здійснюється Герасимюком В.В. в законному порядку, за погодженням з належними державними органами, з дотриманням будівельних та протипожежних норм і правил.

При цьому слід зауважити, що рішенням від 06.09.2010 р. у справі № 14/1 суд першої інстанції задоволив позовні вимоги прокурора Здолбунівського району, виходячи з того, що будівництво здійснювалось відповідачем без розроблення проектної документації та з порушенням п. 7.61, таб. 7.9 п. 4 ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень". Суд керувався інформацією Здолбунівського райвідділу головного управління МНС України в Рівненській області, в якій вказано, що відстань від двох боксів на автостоянці до споруд АЗС становить 12,5 метрів. Проте вказані обставини спростовані в судовому порядку постановою Здолбунівського районного суду від 17 січня 2012 року у справі № 2-а-1005/11, залишеною в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2012 р., що виключає наявність підстав для зобов'язання відповідача знести самочинно збудоване приміщення двох боксів для зберігання автомобілів на території автомобільної стоянки по вул. Коперника, 49 у м. Здолбунів.

В силу приписів статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Аналізуючи наведені вище підстави, за яких наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, судова колегія зважає на те, частина 4 статті 117 ГПК України містить вказівку на "інші причини", тобто перелік підстав, за наявності яких наказ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, не є вичерпним.

Крім того, у вказаній вище постанові Вищий господарський суд навів приклад інших причин, за яких наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, що, в свою чергу, вказує на необмежений перелік підстав, визначений приписами ч. 4 ст. 117 ГПК України.

Також судова колегія зважає на те, що матеріалами справи стверджується той факт, що виконавчий документ було повернуто господарському суду у зв'язку з тим, що виконавче провадження з примусового виконання наказу № 14/1 від 21.09.2010 р. закінчено згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2011 р. (Т.1 а.с. 96).

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд зазначає, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі наведені вище обставини справи, у зв'язку з чим не з'ясував тих інших причин, за яких судовий наказ не підлягає виконанню.

Отже, місцевим господарським судом при винесенні ухвали про відмову фізичній особі-підприємцю Герасимюку Василю Володимировичу у задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду № 14/1 від 21.09.2010 року таким, що не підлягає виконанню, не було належним чином враховано положення ч. 4 ст. 117 ГПК України, що призвело до порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З врахуванням викладеного, судова колегія вважає, що доводи апелянта є цілком обгрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та заявлені з дотриманням вимог закону, в зв'язку з чим ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2012 р. у справі № 14/1 слід скасувати, заяву фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича - задоволити.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2012 р. у справі № 14/1 скасувати.

Заяву фізичної особи-підприємця Герасимюка Василя Володимировича задоволити.

Наказ господарського суду Рівненської області № 14/1 від 21.09.2010 року визнати таким, що не підлягає виконанню.

3. Справу № 14/1 надіслати господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.