РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у поновленні пропущеного строку

"29" липня 2013 р. Справа № 903/477/13

Суддя Сініцина Л.М., розглянувши апеляційну скаргу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива- Т" від "16" липня 2013 р. на рішення господарського суду Волинської від "20" червня 2013 р. у справі № 903/477/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Коростенський завод теплотехнічного обладнання"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива- Т"

про стягнення 23 970,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Волинської області від 20.06.2013 р. у справі № 903/477/13 (суддя Гарбар І.О.) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Коростенський завод теплотехнічного обладнання" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива-Т" та стягнуто з відповідача на користь позивачам 23 970,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 720,50 грн.

Скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатива-Т" в апеляційній скарзі від 16.07.2013 р. просить відновити строки подання апеляційної скарги; скасувати рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2013 р. у справі № 903/477/13 та винести рішення, яким в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Коростенський завод теплотехнічного обладнання" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива-Т" про стягнення боргу відмовити повністю.

Згідно частин 1, 2 статті 93 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу; апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до статті 53 ГПК України відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги можливе у разі визнання судом причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважною.

При цьому, поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Виходячи зі змісту вказаної норми, у заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.

Разом з цим, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято господарським судом Волинської області 20.06.2013 р. Повний текст рішення оформлено та підписано 21.06.2013 р. (а.с. 57-58). Отже, 10-ти денний термін на його апеляційне оскарження сплинув 01.07.2013 р., а апеляційну скаргу надіслано поштою тільки 16.07.2013 р.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що розгляд справи та постановлення рішення у справі було проведено без участі представника відповідача, що пов'язується із повільною роботою пошти, оскільки вся кореспонденція надходить із запізненням або взагалі не надходить; що повний текст рішення отримав лише 08.07.2013 р. і без наявності його вини порушив термін подання апеляційної скарги, визначений статтею 93 ГПК України та просить прийняти дані обставини як належні підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження даних доводів апелянта.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала місцевого господарського суду від 12.06.2013 р. про відкладення розгляду справи на 20.06.2013 р. була надіслана судом першої інстанції відповідачу у справі рекомендованими листом з повідомлення про вручення за належною адресою.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", із подальшими змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала суду про відкладення розгляду справи на 20.06.2013 р., що була надіслана апелянту, повернулася на адресу суду 26.06.2013 р. із відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 59-61).

Однак, 19.06.2013 р. представник відповідача Урин Орест Ігорович знайомився з матеріалами справи № 903/477/13 та отримував копії матеріалів, що підтверджується поданою до суду заявою представника відповідача про ознайомлення із вказаними матеріалами справи та його відміткою про ознайомлення та отримання копій (а.с. 52).

Вказані обставини спростовують твердження скаржника щодо не повідомлення його про час і місце розгляду даної справи.

Отже, про день і час розгляду справи апелянт був повідомлений належним чином і при бажанні міг поцікавитися результатами розгляду справи після 20.06.2013 р.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції своєчасно було направлено сторонам у справі.

Крім того, апелянтом не надано апеляційному господарському суду жодного документу/доказу на підтвердження того, що рішення отримано ним саме 08.07.2013 р.

Таким чином, доводи скаржника ТзОВ "Альтернатива-Т" про те, що він отримав оскаржуване рішення суду тільки 08.07.2013 р., не підтверджуються матеріалами справи.

Можливість подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2013 р. в 10 денний строк залежала виключно від волевиявлення самого скаржника. Ніякої іншої поважної причини незвернення з апеляційною скаргою своєчасно, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено.

За наведених обставин, суд вважає клопотання скаржника про відновлення пропущеного строку для подачі апеляційної скарги необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

В даному випадку не підтверджено обставин поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, які об'єктивно перешкоджали б скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом строку, передбаченого ГПК України, а не у строк, що значно перевищує встановлений законодавством.

Тобто, апеляційну скаргу подано із пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 93 ГПК України, без поважних причин.

Наведені в заяві пояснення пропуску процесуального строку не можуть вважатися поважними в розумінні статті 53 ГПК України, оскільки можливість вчасного подання належно оформленої апеляційної скарги на оскаржуване рішення залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а дії скаржника стали наслідком порушення скаржником норм Господарського процесуального кодексу України, дотримання яких є обов'язковим для всіх учасників господарського процесу і залежить виключно від законослухняності учасника процесу.

На підставі вищевикладеного, наведені скаржником причини оскарження рішення з пропуском строку, не можна визнати поважними.

Керуючись статтями 53, 86, 93 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Альтернатива-Т" у відновленні строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Волинської області від "20" червня 2013 р. у справі № 903/477/13

Суддя Сініцина Л.М.