РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2013 року
Справа №11/5007/29/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Бучинська Г.Б. ,

судді
Філіпова Т.Л.

при секретарі Ткачу Ю.В.

за участю представників сторін:

прокурор: Криворучко А.О. (посвідчення
№001264)

позивачів - не з'явився

відповідача - Балан В.В. (довіреність
№18-5/1237 від 25.05.2012р.)

розглянувши апеляційну скаргу
прокурора Житомирського району
Житомирської області на рішення
господарського суду Житомирської
області від 13 травня 2013 року у справі
№11/5007/29/12 (суддя Вельмакіна Т.М.)

за позовом прокурора Житомирського
району Житомирської області в
інтересах держави в особі

Державної інспекції
сільського господарства у
Житомирській області

Житомирської обласної
державної адміністрації

Державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Вінницьке"

до Житомирської районної державної
адміністрації

про визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської РДА
№485 від 05.05.2011р.

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2013 року рішенням
господарського суду Житомирської
області було відмовлено в позові
прокурору Житомирського району
Житомирської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства у
Житомирській області, Житомирської
ОДА та ДП "СП "Вінницьке" до
Житомирської РДА про визнання
недійсним та скасування розпорядження
голови Житомирської РДА №485 від 05.05.2011р.
та стягнуто з позивачів, з кожного, по
357,67 грн. судового збору в прибуток
держави.

Прокурор, не погоджуючись з прийнятим
рішенням, в своїй апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та прийняти
нове, яким задоволити його позовні
вимоги, вважаючи, що прийняті судом
висновки не відповідають обставинам
справи, а також порушено норми
матеріального та процесуального права,
оскільки судом не було враховано, що
даним розпорядженням також було
вилучено земельну ділянку площею 1,00 га
вкриту лісом, крім того безпідставно
прийнято до ваги неналежні докази про
те, що ДП "СП "Вінницьке" систематично
не сплачувало земельний податок за
користування цією земельною ділянкою,
загальною площею 539,9 га, наданою йому у
постійне користування, та
використовувало її не за цільовим
призначенням. Так само, господарським
судом не враховано, що припинення права
землекористування проводиться лише у
судовому порядку, недодержання якого є
підставою для визнання даного
розпорядження недійсним.

Державна інспекція сільського
господарства у Житомирській області у
своєму відзиві також вважає що рішення
господарського суду прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати і задоволити позовні вимоги
прокурора з наведених в апеляційній
скарзі підстав.

Відповідач Житомирська РДА у своєму
запереченні на апеляційну скаргу
вважає дане рішення таким, що прийняте
у чіткій відповідності з нормами
матеріального та процесуального права,
а апеляційна скарга є необґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню.

07 червня 2013 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на .03 липня 2013 року.

01 липня 2013року, розпорядженням голови
Рівненського апеляційного
господарського суду, у зв'язку із
перебуванням у відпустці судді Саврій
В.А., було змінено склад колегії суддів,
окрім заміни головуючого, та визначено
її у складі: Дужич С.П. - головуючий,
Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.

У судовому засіданні прокурор
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просить її
задоволити, рішення господарського
суду скасувати та прийняти нове
рішення яким задоволити його позовні
вимоги.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи,
викладені у запереченні на апеляційну
скаргу і просить відмовити в її
задоволенні, а рішення господарського
суду Житомирської області залишити без
змін.

Представники позивачів у судове
засідання не прибули, хоча завчасно
були повідомлені про час і місце
судового розгляду, на що вказують
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення. Заяв про відкладення
судового засідання від них не
надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справи в апеляційній інстанції, а також
те, що сторони по справі належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
апеляційної скарги, суд вважає за
можливе провести судове засідання за
відсутності представників позивачів.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
прокурора та представника відповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, встановила, що:

11 квітня 1994 року, на підставі рішення
Сінгурівської сільради №16 від 30
березня 1994 року, радгоспу "Вінницький"
Літинського району Вінницької області
було видано Державний акт, серія ЖТ-08-24
№000026, про надання у постійне
користування земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 539,9 га, що розташована на
території Сінгурівської сільської
ради Житомирського району за межами
населеного пункту. (т.1 а.с.14)

24 липня 2007 року, після передачі цього
радгоспу до сфери управління
Міністерства аграрної політики
України (т.1 а.с.15, 19-20), наказом міністра
аграрної політики України №529 даний
військовий радгосп "Вінницький"
перейменовано у Державне підприємство
"Сільськогосподарське підприємство
"Вінницьке", яке стало правонаступником
усіх майнових прав та обов'язків
радгоспу. Засновником зазначеного
підприємства, згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, є
Міністерство аграрної політики
України. (т.1 а.с.21-23, 43)

15 квітня 2011 року, на підставі
розпорядження голови Житомирської РДА
№376 від 12 квітня 2011 року, створеною
комісією було проведено обстеження
земельної ділянки земель
сільськогосподарського призначення
військового радгоспу "Вінницький"
загальною площею 539,9 га та встановлено,
що дана земельна ділянка не
використовується за цільовим
призначенням. (т.1 а.с.137-142)

22 квітня 2011 року, голова Сінгурівської
сільської ради Житомирського району
Житомирській області №292 звернувся з
клопотанням до голови Житомирської РДА
про введення до складу земель запасу
Сінгурівської сільської ради
земельної ділянки, яку відповідно до
рішення Сінгурівської сільради №16 від
30 березня 1994 року передано військовому
радгоспу "Вінницький" у постійне
користування для
сільськогосподарського використання
оскільки дана земля не
використовується за призначенням. (т.1
а.с.12)

05 травня 2011 року, розпорядженням голови
Житомирської РДА №485 (з наступними
змінами до нього від 12 червня 2012 року
№501), на підставі ст.ст. 17, 141, п.12 розділу
X ЗК України, у зв'язку з
невикористанням землі за цільовим
призначенням, систематичною несплатою
земельного податку та припиненням
господарської діяльності військовим
радгоспом "Вінницький" (ДП "СП
"Вінницьке") припинено право цього
підприємства на постійне користування
земельною ділянкою площею 528,9 га та
віднесено її до земель запасу
Сінгурівської сільської ради
Житомирського району Житомирській
області, залишивши при цьому в
користуванні ДП "СП "Вінницьке" 6,0 га
землі, яка знаходиться під
господарськими будівлями і дворами та
5,0 га - під житловою забудовою. (т.1 а.с.13,
77)

23 травня 2011 року, постановою
Господарського суду Вінницької
області. у справі №10/50/09, ДП "СП
"Вінницьке" визнано банкрутом та
розпочато ліквідаційну процедуру. (т.1
а.с.24-28)

30 березня 2012 року, прокурор
Житомирського району Житомирської
області звернувся до Господарського
суду Житомирської області з позовом в
інтересах держави в особі Головного
управління Держкомзему у Житомирській
області, Житомирської ОДА та ДП "СП
"Вінницьке" до Житомирської РДА про
визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської РДА
№485 від 05.05.2011р. (т.1 а.с.2-7)

14 червня 2012 року, рішенням
господарського суду Житомирської
області, залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 19 вересня 2012
року, у задоволенні даного позову було
відмовлено. (т.1 а.с.80-83, 152-159)

17 вересня 2012 року, в.о. начальника ДПІ у
Житомирському району Житомирської
області ДПС листом №4142/8/15-0, повідомив
голову Житомирської
райдержадміністрації про те, що ДП "СП
"Вінницьке" на обліку в інспекції не
рахується і податок на землю не
сплачує. (т.1 а.с.143)

27 лютого 2013 року, постановою Вищого
господарського суду України, у даній
справі. постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від 19
вересня 2012 року та рішення
господарського суду Житомирської
області від 14 червням 2012 року було
скасовано, а матеріали справи
направлено на новий розгляд до
місцевого господарського суду, з тих
підстав, що ДП "СП "Вінницьке" не
виключено з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. (т.1 а.с.185-187)

Згідно витягів з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 14 вересня та 05
листопада 2012 року та 11 квітня 2013 року -
ДП "СП "Вінницьке" перебуває в стані
припинення підприємницької
діяльності. (т.1 а.с. 122-124, 179-180, т.2 а.с. 37-40)

16 квітня 2013 року, ухвалою
господарського суду Житомирської
області замінено позивача у справі -
Головне управління Держкомзему у
Житомирській області на його
правонаступника - Державну інспекцією
сільського господарства у
Житомирській області. (т.1 а.с.50-51)

13 травня 2013 року рішенням
господарського суду Житомирської
області було відмовлено в позові
прокурору Житомирського району
Житомирської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства у
Житомирській області, Житомирської
ОДА та ДП "СП "Вінницьке" до
Житомирської РДА про визнання
недійсним та скасування розпорядження
голови Житомирської РДА №485 від 05.05.2011р.
та стягнуто з позивачів, з кожного, по
357,67 грн. судового збору в прибуток
держави. (т.1 а.с.91-95)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1, п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
незаконними відповідних рішень, дій чи
бездіяльності органу державної влади
або органу місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 20 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
прокурор має право звертатись до суду з
заявою про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.

Оскільки Головне управління
держкомзему у Житомирській області
(правонаступник Державна інспекція
сільського господарства у
Житомирській області) здійснює
державний контроль за додержанням
земельного законодавства, на
Житомирську ОДА покладено завдання
виконання чинного законодавства,
забезпечення законності і
правопорядку на території області, а у
ДП "СП "Вінницьке" перебувала у
користуванні вилучена земельна
ділянка, тому прокурор вправі був
звернутися з позовом до господарського
суду в їх інтересах.

Згідно ст. 11 ЦК України, акти органів
державної влади є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків стосовно
об'єктів цивільних прав, якими є,
зокрема, земельні ділянки. Акти органів
державної влади індивідуальної дії
встановлюють, змінюють чи припиняють
цивільно-правові відносини фізичних і
юридичних осіб - суб'єктів
господарювання з державою в особі її
органів стосовно певних об'єктів
цивільних прав. У земельних
правовідносинах права та обов'язки
суб'єктів господарювання щодо
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками
виникають з актів органів державної
влади, місцевого самоврядування.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України №10 "Про
деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам"
від 24 жовтня 2011 року визначено критерії
поділу спорів на адміністративні та
господарські, а саме у п.2 зазначено, що
господарські суди розглядають справи у
порядку позовного провадження, коли
склад учасників відповідає приписам
ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з
яких виник спір, мають господарський
характер.

При цьому, спір за участю суб'єкта
господарювання, пов'язаний з захистом
майнового права шляхом оскарження дій
(бездіяльності), або актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим чи органів
місцевого самоврядування, є спором в
якому суб'єкти господарювання не
перебувають у відносинах підлеглості з
цими органами, а тому такий спір має
розглядатися господарськими судами.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його
вимогами чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі. Якщо за
результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову.

Таким чином, предметом доказування в
даній справі є відповідність
розпорядження Житомирської РДА
законодавству та наявність порушеного
права у позивачів.

Як встановлено господарським судом
першої інстанції та вбачається з
матеріалів справи розпорядження
голови Житомирської РДА №485 (з
наступними змінами до нього від 12
червня 2012 року №501) "Про припинення
права користування та віднесення до
земель запасу земельних ділянок
колишнього військового радгоспу
"Вінницький" на території
Сінгурівської сільської ради" було
прийняте на підставі ст.ст. 17, 141, п.12
розділу X ЗК України, у зв'язку з
невикористанням землі за цільовим
призначенням, систематичною несплатою
земельного податку та припиненням
господарської діяльності військового
радгоспу "Вінницький" (ДП "СП
"Вінницьке").(т.1 а.с.13, 77)

За приписами ст. 141 ЗК України,
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного
податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

При цьому місцевим господарським судом
вірно зазначено, що кожна з наведених
обставин є самостійною підставою
припинення права користування
земельною ділянкою, а прокурор в своєму
позові посилається на дві підстави для
визнання зазначеного вище
розпорядження недійсним: -
невідповідність вищевказаного
розпорядження приписам п."в" ч.1 ст. 141 ЗК
України та - перевищення повноважень
Житомирською РДА при прийнятті
оспорюваного розпорядження, а
невикористання землі за цільовим
призначенням та систематична несплата
земельного податку ДП "СП "Вінницьке"
прокурором вцілому не заперечується.

Також вірно встановлено, що станом на 05
травня 2011 року, час винесення
розпорядження №485 Житомирською РДА, ДП
СП "Вінницьке", в яке був переіменований
військовий радгосп "Вінницький", не
було припинено, а згідно витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців (т.1
а.с.122-124, 179-180, т.2 а.с.37-40), перебувало в
стані припинення підприємницької
діяльності за судовим рішенням про
банкрутство.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 104 ЦК України,
ст. 33 "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" (в редакції чинній на
момент прийняття оспорюваного
розпорядження), юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
органу державної влади, прийнятим у
випадках, передбачених законом.
Юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Тобто, єдиною правовою підставою
вважати юридичну особу такою, що
припинилася є факт внесення до єдиного
держреєстру запису про державну
реєстрацію припинення даної юридичної
особи, а тому розпорядженням голови
Житомирської РДА №485 (з наступними
змінами до нього від 12 червня 2012 року
№501) в частині припинення права
постійного користування земельною
ділянкою площею 528,9 га з підстав
припиненням господарської діяльності
військового радгоспу "Вінницький" (ДП
"СП "Вінницьке") є безпідставним і таким
що слід визнати недійсним.

Щодо перевищення повноважень
Житомирською РДА при прийнятті
оспорюваного розпорядження про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею 528,9 га військовим радгоспом
"Вінницький" (ДП "СП "Вінницьке") колегія
суддів зазначає, що:

Пунктом 1 ст. 92 ЗК України визначено, що
право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

Право постійного землекористування
може бути припинене лише з підстав,
передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З аналізу даних статей та чинного
законодавства вбачається, що
припинення права постійного
землекористування з інших підстав
можливе лише у судовому порядку.

Так, в п.8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 "Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ", від 16 квітня 2004 року, зазначено,
що вирішуючи спори про припинення
права власності на земельну ділянку чи
права користування нею, суди повинні
враховувати, що орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування має
право прийняти рішення про це лише в
порядку, з підстав і за умов,
передбачених ст.ст. 140-149 ЗК України. У
випадках, визначених цими нормами,
припинення права власності на землю чи
права землекористування провадиться
за позовом відповідного органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування в судовому порядку,
недодержання якого є підставою для
визнання рішення цього органу та
виданих державних актів недійсними.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного, судова колегія не
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції
та вважає, що розпорядження голови
Житомирської РДА №485 (з наступними
змінами до нього від 12 червня 2012 року
№501) про припинення права постійного
користування земельною ділянкою
військовому радгоспу "Вінницький" (ДП
"СП "Вінницьке") прийнято у спосіб, який
не передбачений Конституцією та
Законами України, що є порушенням
відповідачем ст. 19 Конституції України
і є безумовною підставою для визнання
такого рішення недійсним.

Інші заперечення відповідача,
викладені у запереченні на апеляційну
скаргу, також не знайшли свого
підтвердження під час її розгляду, а
тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі наведеного, розглянувши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
наявні матеріали справи, перевіривши
повноту встановлення обставин справи
та їх юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційну
скаргу слід задоволити, рішення
господарського суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги
прокурора Житомирського району
Житомирської області та визнати
недійсними і скасувати розпорядження
голови Житомирської РДА Житомирської
області №485 від 05 травня 2011 року "Про
припинення права користування та
віднесення до земель запасу земельних
ділянок колишнього військового
радгоспу "Вінницький" на території
Сінгурівської сільської ради".

Судові витрати по справі, відповідно до
ст.ст. 49, 105 ГПК України слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора
Житомирського району Житомирської
області на рішення господарського суду
Житомирської області від 13.05.13 р. у
справі №11/5007/29/12 - задоволити.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 13.05.13р. у
справі №11/5007/29/12 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
задоволити і визнати недійсним та
скасувати розпорядження голови
Житомирської районної державної
адміністрації Житомирської області
№485 "Про припинення права користування
та віднесення до земель запасу
земельних ділянок колишнього
військового радгоспу "Вінницький" на
території Сінгурівської сільської
ради" від 05 травня 2011 року.

Стягнути з Житомирської районної
державної адміністрації (10003, м.
Житомир, вул. Лесі Українки, 1), до
державного бюджету 1073 (одну тис.
сімдесят три) грн. судового збору за
подачу позовної заяви (отримувач
коштів УДКСУ у м. Житомирі; код
отримувача за , банк
отримувача - ГУДКСУ у Житомирській
області; код банку отримувача (МФО) 811039;
рахунок отримувача 3002; код
класифікації доходів бюджету 22030001) та
536,50 (п'ятсот тридцять шість) грн. 50 коп. -
судового збору за подання апеляційної
скарги (розрахунковий рахунок
№2002; банк отримувача - ГУДКСУ у
Рівненській області, код банку (МФО)
833017, отримувач - УДКСУ у м. Рівному, код
отримувача 38012714, код класифікації
доходів бюджету 22030001).

Видачу наказів доручити
господарському суду Житомирської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №11/5007/29/12 повернути
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Філіпова Т.Л.