ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.13р. Справа №5015/4842/12

за позовом: Прокурора Кам'янка-Бузького району, в інтересах держави, в особі

позивача: Регіонального відділення фонду державного майна України у Львівській області, м.Львів

до відповідача: Добротвірської селищної ради, с.м.т. Добротвір Кам'янка-Бузького району Львівської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ПАТ «ДТЕК Західенерго», с.м.т. Добротвір Кам'янка-Бузького району Львівської області

про зобов'язання органу місцевого самоврядування прийняти у власність територіальної громади об'єкти державного житлового фонду

Головуючий суддя Яворський Б.І.,

судді Запотічняк О.Д., Станько Л.Л.,

при секретарі Квик Т.І.

Від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.

Представники:

від позивача: Жуган І.О.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Мазяр Т.М.

На розгляд господарського суду Львівської області прокурором Кам'янка-Бузького району, в інтересах держави, в особі регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області подано позов до Добротвірської селищної ради про зобов'язання органу місцевого самоврядування прийняти у власність територіальної громади об'єкти державного житлового фонду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПАТ «ДТЕК Західенерго».

Ухвалою суду від 16.11.2012р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 05.12.2012р. Рух справи відображено в відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 15.01.2013р. за клопотанням представника відповідача було продовжено строк розгляду справи на 15 днів. Ухвалою суду від 30.01.2013р. призначено колегіальний розгляд справи. У судових засіданнях 18.12.2013р., 10.01.2013р., 26.02.2013р. та 10.04.2013р. оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 12.06.2013р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд позовні вимоги задоволити повністю та зобов'язати Добротвірську селищну раду прийняти у ПАТ «ДТЕК Західенерго» з державної у комунальну власність територіальної громади с.м.т.Добротвір гуртожитки, які розташовані за адресою: Кам'янка-Бузький район смт.Добротвір вул. І.Франка, буд.14 та буд.16, вул.Будівельна, буд.№20 та буд.№22.

У судове засідання 12.06.2013р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. У відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях проти позову заперечив.

У судовому засіданні 12.06.2013р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у письмових поясненнях, просить їх задоволити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та третьої особи, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Нерухоме майно - чотири гуртожитки за адресою с.м.т.Добротвір вул. І.Франка, буд.14 та буд.16 і вул. Будівельна, буд.20 та буд.22 не увійшли в статутний фонд ПАТ «ДТЕК Західенерго» та обліковуються на його балансі.

28.11.2003р. Добротвірською селищною радою Кам'янка-Бузького району Львівської області прийнято рішення №3 «Про надання згоди на безкоштовну передачу об'єктів права державної власності - житловий фонд та закріплене за ним майном, що перебуває на балансі ВАТ «Західенерго» Добротвірської ТЕС - у комунальну власність територіальної громади с.м.т.Добротвір». Рішенням передбачено обов'язок ВАТ «Західенерго» провести капітальний ремонт житлового фонду, передачу житлового фонду здійснювати побудинково після виконання ремонтних робіт відповідно до попередньо погодженого сторонами графіку та актів приймання-передачі (пункти 2,3 рішення). Пунктом 5 рішення ВАТ «Західенерго» та Добротвірську селищну раду було зобов'язано укласти додаткові угоди по фінансуванню витрат житлово-комунального господарства не тільки в році, в якому здійснено передачу, але й в наступні роки.

06.06.2012р. Виконавчим комітетом Добротвірської селищної ради Кам'янка-Бузького району Львівської області було прийнято рішення №78 «Про прийом-передачу у комунальну власність територіальної громади селища гуртожитків». Рішенням, у відповідності до Положення Державної програми з передачі в комунальну власність гуртожитків, було надано згоду на прийом від відокремленого підрозділу Добротвірська ТЕС ПАТ «ДТЕК Західенерго» для капітального ремонту трьох гуртожитків у 2012р., а саме: вул.Будівельна, буд.20, вул.Будівельна, буд.22, вул.І.Франка, буд.16 (пункт 1). Крім того, було вирішено створити комісію з приймання-передачі гуртожитків та звернутися до балансоутримувача ДТЕК Добротвірська ТЕС з клопотанням щодо участі у співфінансуванні передачі гуртожитків на передбачені Державною Програмою розміри (пункт 2).

Передачі гуртожитків з державної форми власності у комунальну форму власності не відбулося, а тому прокурор звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави (ч.3 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99 з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» об'єктами управління державної власності є державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів.

Згідно з п.1.3 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68, управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» об'єктами передачі є об'єкти житлового фонду, гуртожитки та інші об'єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров'я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування (ст.3 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України приймає рішення про подальше використання державного майна (крім матеріальних носіїв секретної інформації), що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації. Таке ж повноваження регіонального відділення фонду державного майна України передбачено у п.5.1 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012р. №678. Крім того, регіональне відділення відповідно до покладених на нього завдань та в межах повноважень, делегованих Фондом, здійснює вибір та забезпечення способу та умов подальшого використання державного майна, яке не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації, в межах чинного законодавства.

Згідно з п.1.4 Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68, способом управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, є передача майна у комунальну власність у порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передача гуртожитків у власність територіальної громади має бути здійснена в строки, передбачені державною програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону.

Таким чином, Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" передбачено порядок передачі гуртожитків у власність територіальної громади, а строки такої передачі визначаються державною програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад.

Така програма затверджена Законом України «Про загальнодержавну цільову програму передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2012 - 2015 роки» від 21.06.2012р. Відповідно до даного закону пооб'єктний перелік гуртожитків державної форми власності, які підлягають передачі у власність територіальних громад, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах житлової політики та житлово-комунального господарства, щороку під час розподілу коштів між регіонами в межах бюджетних призначень на відповідний рік.

29.03.2013р. Кам'янко-Бузькою районною радою Львівської області було прийнято рішення №10 «Про затвердження районних Програм». Пунктом 1.18 рішення затверджена програма передачі гуртожитків з державної форми власності у комунальну власність територіальної громади міста Кам'янка-Бузька, селища Добротвір, села Неслухів на 2013-2015 роки.

Додатком №3 до програми передачі гуртожитків з державної форми власності у комунальну власність територіальної громади міста Кам'янка-Бузька, селища Добротвір, села Неслухів на 2013-2015 роки затверджено графік, відповідно до якого передбачено передачу гуртожитків у селищі Добротвір по вулицях Будівельна, буд.20, Будівельна, буд.22, Ів.Франка, буд.14, Ів.Франка, буд.16 у 2013 році.

Таким чином, передача спірних гуртожитків з державної у комунальну власність повинна відбутися до закінчення 2013р. Отже, станом на день прийняття рішення відповідачем не порушено строку прийняття гуртожитків з державної форми власності у комунальну.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. №7 зазначено наступне. Приймаючи рішення зі справи, провадження у якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України (п.4.7 Постанови).

Таким чином, розмір судового збору, підлягає до стягнення в доход Державного бюджету України з позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.5 Закону України «Про Фонд державного майна України», ст.3 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», ст.ст. 2, 3 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», ст.3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Закону України «Про загальнодержавну цільову програму передачі гуртожитків у власність територіальних громад на 2012 - 2015 роки» та ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Регіонального відділення фонду Державного майна України у Львівській області (79000, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 3, ідентифікаційний ) в доход Державного бюджету України 1' 073,00 грн. судового збору.

В судовому засіданні 12.06.2013р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 12.06.2013р.

Головуючий суддя Яворський Б.І.

Судді Запотічняк О.Д.

Станько Л.Л.