ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року Справа № 8/17-2660-2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Кочерової Н.О.,

Мележик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну

скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транссервіс 2008"

на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 24 вересня 2013
року

у справі № 8/17-2660-2011

господарського суду Одеської області

за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Укрхліббуд"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транссервіс 2008"

про стягнення 250060,08 грн.

за участю представників

позивача - Талічук С.О.

відповідача - Новічкова О.В.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2011 року Відкрите акціонерне
товариство „Укрхліббуд" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Транссервіс - 2008"
про стягнення 205971,95 грн. заборгованості
та пені за договором підряду № 13/08-2010
від 13 серпня 2010 року на виконання
зобов'язань з перебудови учбового
комплексу з перевантаження зернових
культур в с.Молодіжне Овідіопольського
району Одеської області.

Під час розгляду справи по суті,
позивач 25 червня 2013 року звернувся із
заявою про збільшення позовних вимог,
згідно якої просить суд стягнути з ТОВ
„Транссервіс - 2008" 250060, 08 грн.
заборгованості, в тому числі 246948,53грн.
основного боргу, та 3111,55 грн. пені. (т.3
а.с. 9-11).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 27 червня 2013 року (суддя
Лічман Л.В.) залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24 вересня 2013
року (судді Ліпчанська Н.В., Мацюра П.Ф.,
Лисенко В.А.) позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача заборгованість
в сумі 246948, 53 грн., витрати: по сплаті на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, судовий збір за
проведення експертизи, державне мито в
сумі 2034, 37 грн. У частині стягнення пені
в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеними
рішенням та постановою Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Транссервіс 2008" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою в якій просить
рішення господарського суду Одеської
області від 27 червня 2013 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 24 вересня 2013
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначених вимог
заявник касаційної скарги посилається
на неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, між сторонами 13 серпня 2010
року був укладений договір № 13/08-2010 на
виконання будівельно-монтажних робіт з
перепрофілювання існуючого учбового
комплексу під перевантаження зернових
культур в с. Молодіжне
Овідіопольського району Одеської
області.

Відповідно до умов договору до складу
робіт входить: поставка б/в обладнання
згідно проекту на суму 170000,00 грн. з ПДВ;
монтаж та запуск обладнання (б/в) на
суму 144000,00 грн. з ПДВ; поставка,
виготовлення, монтаж, фарбування б/в
металоконструкцій у кількості 48 т. на
суму 480000,00 грн. з ПДВ. Усе обладнання
поставляється за фіксованими цінами,
ціна на металоконструкції в залежності
від фактичної довжини та ваги -
динамічна.

Загальна вартість робіт за договором
становить 832000,00 грн. з ПДВ, згідно п. 3.1, в
т.ч. ПДВ - 20% - 138666,67 грн.

Відповідно до п. 4.1 оплата за даним
договором здійснюється Замовником за
виконані роботи згідно актів виконаних
робіт, в наступному порядку:

- Замовник сплачує аванс у розмірі
562000,00 грн. на закупівлю мітеріалів,
металу та обладнання на протязі 3-х
робочих днів з моменту підписання
договору, залишок у розмірі 270000,00 грн.
Замовник оплачує Підряднику на протязі
3-х робочих днів з моменту приймання
виконаних робіт та підписання
сторонами актів виконаних робіт.

- Відповідальність сторін передбачена
розділом п'ятим даного договору.

- Згідно п. 5.1 Підрядчик несе
відповідальність за виконання всіх
видів робіт якісно і в строки,
визначені умовами даного договору та у
відповідності з нормативними
документами, діючими на території
України.

У випадку виявлення Замовником в
процесі прийому виконаних робіт
недоліків Підрядчик зобов'язується
безоплатно усунути їх в погоджені із
Замовником строки. При порушенні
строків виконання робіт Підрядник
сплачує Замовнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості своєчасно не виконаних робіт
за кожен день затримки строку їх
виконання в п. 2.1, п. 2.2 договору.

Згідно п. 5.8 договору Замовник
зобов'язаний здійснювати оплату
виконаних робіт. При затриманні
платежів зі сторони Замовника останній
виплачує штрафні санкції (пеню)
Підряднику в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день затримки
платежів.

Здача робіт Підрядником та прийом їх
Замовником оформлюється актом
виконаних робіт, який підписується
обома сторонами (п. 6.1 договору).

Прийом робіт та підписання акту
виконаних робіт здійснюється
Замовником протягом п'яти днів після
отримання ним повідомлення Підрядника
про готовність робіт до здачі. Якщо
Замовник протягом даного часу не надав
обґрунтованих зауважень по якості
виконаних робіт, акт вважається
прийнятим, а виконані роботи
підлягають оплаті та претензії в
подальшому не приймаються (п. 6.2
договору).

Підрядник гарантує якість виконаних
ним робіт протягом 12 місяців, який
відраховується з моменту здачі робіт
за актом виконаних робіт.

За письмовою вимогою Замовника,
Підрядник зобов'язується усунути
недоліки виконаних робіт. Перелік
недоліків визначається дефектним
актом, підписаним сторонами. В акті
фіксуються: дата виявлення недоліків
та строки їх усунення.

Договір вступає в законну силу з
моменту його підписання та діє до
моменту повного виконання сторонами
взятих на себе зобов'язань (п. 10.4
договору).

В подальшому в процесі виконання
договору, сторонами було укладено ряд
додаткових угод, а саме:

Додатковою угодою № 1 від 06 грудня 2010
року доповнений договір № 13/08-2010 від 13
серпня 2010 року на поставку б/у
обладнання, згідно проекту: поставку
електромонтажного обладнання (нового)
з монтажем, монтаж, покраска
металоконструкцій в кількості 48т. з
доповненням № 1 - специфікацією
обладнання із вартості (т.1 а.с. 57).

В додатковій угоді № 2 від 09 грудня 2010
року сторони зазначили, що Підрядник
зобов'язується своїми силами і на свій
риск виконати за завданням Замовника
монтаж автопрокидувача з наладкою та
монтажем гідравличної та
електросилової частини.

Обладнання та матеріали, необхідні для
виконання робіт надає Замовник.
Загальна вартість виконання даних
робіт становить 30000,00грн. Замовник
проплачує Підряднику аванс у розмірі
15000,00 грн. в безготівковій формі
протягом 3-ї днів (т. 3 а.с. 58-59).

Додатковою угодою № 3 від 01 листопада
2010 року було доповнено п. 1.2.5 договору з
калькуляцією на поставку і монтаж
обладнання непрохідної галереї складу
на суму 317587, 00 грн. (т. 3 а.с. 60-61).

А також, змінено п. 3.1 договору, в
результаті чого загальна вартість
робіт за договором буде становити 1349587,
90 грн. в т.ч. ПДВ.

Згідно додаткової угоди № 4 від 25
грудня 2010 року, змінена загальна
вартість робіт на суму 200000,00 грн., яка
буде становити: 1149587,90 грн. (т. 3 а.с. 62).

Згідно додаткової угоди № 5 від 17
лютого 2011 року сторонами визначений
строк виконання робіт не пізніше 28
лютого 2011 року, а відпуск на залізницю
не пізніше 10 березня 2011 року.

Пункт 4.1.3 основного договору
викладений в наступній редакції:
„Залишок у розмірі 470000,00 грн., в т.ч. ПДВ
78333,33 грн., Замовник сплачує Підряднику
поетапно, згідно виконаних робіт,
протягом 3-х днів, з підписання
сторонами актів виконаних робіт 50 % від
вартості монтажних робіт, а іншу
частину в розмірі 50% після
пусконаладних робіт, протягом 5-ти
банківських днів.

Якщо будуть мати місце зауваження по
обсягам робіт, то Замовник у письмовому
вигляді повинен їх зазначити.

У разі незазначення зауважень, роботи
підлягають оплаті в строк на протязі
5-ти банківських днів, та вважаються
прийнятими.

Договір доповнений п. 4.1.5, а саме:
„Виконані поетапно роботи підлягають
оплаті в строк не пізніше 5-ти
календарних днів з моменту надання
Замовником актів виконаних робіт ( т. 3
а.с. 63-64).

Додатковими угодами № 6 від січня 2011
року та № 7 від 11 березня 2011 року
сторони зазначили, що Замовник виділяє,
а Підрядник оплачує роботу техніки:
трактора, крана, автопогрузчика.

Доповнений розділ 1 договору п.1.2.6, а
саме: „Для загрузки контейнера на
об'єкті с.Молодіжне передбачена
поставка обладнання для комплексу на
суму 8986,00грн., а також монтаж та запуск
обладнання для контейнерів на суму
4380,00грн.

Загальна вартість робіт становить 13366,00
грн. На закупівлю обладнання та
матеріалів Замовник сплачує аванс в
сумі 8986,00 грн., протягом 3-х днів. (т. 3 а.с.
65-69).

ТОВ „Транссервіс - 2008" в своїй
касаційній скарзі зазначає, що
додатковою угодою № 5 було встановлено,
що монтаж обладнання здійснюється в
строк не пізніше 28 лютого 2011 року,
відпуск на з/д на пізніше 10 березня 2011
року. Однак, цей термін Підрядником не
був дотриманий.

Цією ж додатковою угодою була
встановлена відповідальність
Підрядника, а саме в п. 5.7 зазначено, що
якщо Підрядник не виконає своїх
зобов'язань по строкам поставки
обладнання або закінчення робіт по
причинах, за які Замовник не несе
відповідальність, то Замовник має
право вимагати уплати пені у розмірі 0,5
% від вартості поставки обладнання або
вартості невиконаних робіт за кожен
день прострочення. Замовник не
доплачує суму пені Підряднику.

Відповідач вказує на те, що за
результатами висновку експерта,
будівельно-монтажні роботи по
перепрофілюванню існуючого учбового
комплексу під перегрузку зернових
культур виконані ВАТ „Укрхліббуд" не в
повному обсязі і з відхиленням від
проектної документації, що призвело до
зменшення виробничої потужності
комплексу з 150 тн/г до 29, 3 тн/г та
недостатньої конструктивної
надійності об'єкту.

Під час розгляду справи, ухвалою
господарського суду від 26 березня 2012
року була призначена судова
будівельно-технічна експертиза,
проведення якої доручено Одеському
науково-дослідному інституту судових
експертиз. (т. 1 а.с. 130-131).

31 травня 2013 року Одеським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз було виготовлено висновку
експертизи № 3370, який і було взято
судами попередніх інстанцій за основу
при прийнятті оскаржуваних рішення та
постанови.

Відповідач з висновком Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз не погоджувався під час
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції та просив провести повторну
експертизу, а також викликати експерта,
яким було проведено експертизу для
надання пояснень. Однак, судом
апеляційної інстанції зазначені
клопотання були залишені без розгляду
та відмовлено в їх задоволенні.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України не погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про задоволення позовних вимог з
огляду на наступне.

Судами не в повній мірі досліджено
обставини справи, не надано доказам
належної правової оцінки, так ухвалою
про господарського суду Одеської
області від 26 березня 2012 року було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу та на вирішення експерта
поставлено ряд питань, зокрема, який
об'єм робіт виконано позивачем у справі
за договором від 13 серпня 2010 року №
13/08-2010 при перепрофілюванні існуючого
учбового корпусу під перевантаження
зернових культур в с. Молодіжне
Овідіопольського району Одеської
області. Однак, з висновку Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 3370 від 31 травня 2013 року
відповіді на поставлене питання не
вбачається.

У відповідності до ст. 857 Цивільного
кодексу України робота, виконана
підрядником має відповідати умовам
договору.

Так, судами не встановлено, який саме
обсяг робіт здійснено позивачем та чи у
відповідності до умов укладеного
договору настав обов'язок відповідача
сплати повного обсягу робіт.

Крім того, вищезазначений висновок
експерта містить посилання на не чинні
нормативно-правові документи, а саме
Наказ № 273 від 05 грудня 2000 року "Про
затвердження положення про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт", а тому висновки
експерта викликають сумніви та не
встановлюють фактичні обставини
справи.

Враховуючи зазначене вище, прийняті
судові рішення не можуть вважатися
обґрунтованими, оскільки, в порушення
вимог ч. 1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
прийняті без повного та всебічного
з'ясування всіх фактичних обставин
справи, що мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
не забезпечили всебічний, повний і
об'єктивний розгляд всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом, припустились порушень норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Метою касаційного
перегляду справи є перевірка
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права. Зважаючи на те,
що касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду або відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або перевіряти докази, а також
враховуючи, що прийняті у справі
рішення та постанова не відповідають
нормам чинного законодавства, вони
підлягають скасуванню, а справа -
передачі на новий розгляд до
господарського суду Одеської області.

Під час нового розгляду справи
господарському суду слід прийняти до
уваги викладене у цій постанові, вжити
всі передбачені законом заходи для
всебічного, повного і об'єктивного
встановлення обставин справи, прав і
обов'язків сторін і в залежності від
встановленого та у відповідності з
чинним законодавством вирішити спір.

На підставі наведеного вище та
керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Транссервіс 2008" задовольнити.

2. Постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 24
вересня 2013 року та рішення
господарського суду Одеської області
від 27 червня 2013 року скасувати.

3. Справу № 8/17-2660-2011 передати до на
новий розгляд до господарського суду
Одеської області.

Головуючий суддя
І. А. Плюшко

Судді
Н. О. Кочерова

Н. І. Мележик