ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" грудня 2013 р.Справа № 924/1325/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Заярнюк І.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг", м.
Київ

до сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Берегиня", с. Сутківці, Ярмолинецького
району, Хмельницької області

про стягнення 57959,23 грн., у т.ч. 56699,26 грн.
заборгованості за лізинговими
платежами, 1030,03 грн. пені, 229,94 грн. 3%
річних

Представники сторін:

Від позивача - Довженко М.О. за дов. від
01.10.13,

Від відповідача - не з'явився

Позивач у позовній заяві та його
представник у судовому засіданні
просять стягнути з відповідача 57959,23
грн., у т.ч. 56699,26 грн. заборгованості за
лізинговими платежами, 1030,03 грн. пені,
229,94 грн. 3% річних. Позовні вимоги
обґрунтовуються тим, що відповідач не
виконав свої зобов'язань за договором
фінансового лізингу від 29.12.2010р. №22-10-635
стбст-фл/1161 щодо сплати лізингових
платежів, у зв'язку з чим виникла
заборгованість. Крім того, за
прострочення сплати лізингових
платежів нараховані пеня та 3% річних. В
обґрунтування позовних вимог
посилаються на положення ст.ст.193 ГК
України, ст. ст. 526, 611, 625 ЦК України.

У письмовому відзиві на позов
відповідач зазначає, що за короткий
проміжок часу протермінування
лізингових платежів розмір
нарахованої пені та 3% річних є
неспіврозмірний сумі простроченого
зобов'язання. Посилаючись на ст.551 ЦК
України, просить суд врахувати
скрутний матеріальний стан СТОВ
"Берегиня", необхідною умовою для
функціонування якого є проведення
розрахунків із підприємством
контрагентами та формування цін на
сільськогосподарську продукцію на
ринку. Окрім того, значна сума видатків
йде на виплату заробітної плати
працівникам, орендну плату за
користування землею, утримання
приміщень господарства та техніки в
належному виробничому стані. Просить
врахувати, що виплата суми
заборгованості по сплаті лізингових
платежів згідно Договору фінансового
лізингу від 29.12.2010р. №22-10-635 стбст-фл/1161
призведе до повної зупинки роботи
підприємства, в найближчому
майбутньому запланована виплата
лізингових платежів як по вказаному
договору, так і по іншим договорам
лізингу можливо на умовах відстрочки
чи погодження графіку сплати
лізингових платежів.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Між ВАТ "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг", найменування
якого змінено на ДПАТ "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг",
(надалі позивач) та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю „Берегиня"
(надалі відповідач) підписаний договір
фінансового лізингу 29 грудня 2010 року,
за яким лізингодавець (позивач)
передає лізингоодержувачу
(відповідачу) у користування на
визначений договором строк предмет
лізингу, який набувається ним у
власність у постачальника, самостійно
обраного лізингоодержувачем, та
визначений у додатку до договору
„Найменування, кількість, ціна і
вартість предмета лізингу", що є
специфікацією предмета лізингу, а
останній сплачує за це лізингові
платежі на умовах договору.

Згідно розділу 2 договору
лізингодавець на письмове замовлення
лізингоодержувача для потреб
останнього купує у постачальника
предмет лізингу згідно Порядку
використання коштів Державного
бюджету України, що спрямовуються на
придбання вітчизняної техніки і
обладнання для агропромислового
комплексу на умовах фінансового
лізингу та заходи за операціями
фінансового лізингу, затвердженого
постановою КМУ від 10.12.03р. № 1904.

Строк лізингу відраховується з дати
підписання акту приймання -передачі
між сторонами (п. 2.2.).

За п. 3.4.3. лізингоодержувач
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов договору.

Розділ 4 встановлює, що за користування
предметом лізингу лізингоодержувач
сплачує лізингодавцю лізингові
платежі, що включають: попередній
лізинговий платіж в частині
відшкодування вартості предмета
лізингу в розмірі 10 відсотків його
вартості, на який не нараховується
лізинговий платіж в частині
одноразової комісії за організацію
поставки предмету лізингу;
відшкодування вартості предмету
лізингу рівними частинами за весь
термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості предмету лізингу; комісію за
супроводження договору в розмірі 7
відсотків річних від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем та
черговими платежами вартості предмета
лізингу, відповідно до законодавства
України щодо оподаткування податком
на додану вартість; одноразову комісію
за організацію поставки предмета
лізингу в розмірі 7 відсотків від
невідшкодованої попереднім лізинговим
платежем вартості предмета лізингу,
відповідно до законодавства України
щодо оподаткування ПДВ.

Відповідно до п. 4.3. з моменту
підписання акту лізингоодержувач за
користування предметом лізингу
сплачує лізингодавцю чергові
лізингові платежі, що включають:
відшкодування вартості предмета
лізингу рівними частками за весь
термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості предмета лізингу (попередній
платіж оплачується згідно п. 4.2.) та
комісію за супроводження договору в
розмірі, визначеному п. 4.1. договору.

Черговість сплати лізингових платежів
в частині відшкодування вартості
предмета лізингу та сплати комісії за
супроводження договору кратна трьом
місяцям. Термін сплати кожного
лізингового платежу встановлюється
числом дати підписання акту. Перший
лізинговий платіж сплачується через
три місяці з дати підписання акту,
подальші платежі - через кожні три
місяці.

Розмір лізингових платежів, їх
складових частин встановлюються
додатком до договору „Графік сплати
лізингових платежів" (п. 4.4.). Згідно п.
4.7. у разі вилучення предмета лізингу
у термін між двома черговими
лізинговими платежами останній
лізинговий платіж визначається у
розмірі відповідно до графіка сплати
платежів та фактичного терміну
користування предметом лізингу.

У день повернення, вилучення предмету
лізингу у лізингоодержувача лізингові
платежі вважаються такими, що настали
(п. 8.7.).

Згідно п. 7.1. за порушення строків
сплати лізингових платежів
лізингоодержувач за кожен календарний
день прострочення від несплаченої
суми сплачує лізингодавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня. Пункт 7.7.
встановлює, що нарахування штрафних
санкцій за невиконання грошових
зобов'язань здійснюється на всю
несплачену суму і припиняється тільки
в разі виконання зобов'язань в повному
обсязі.

Договір набуває чинності від дати
надходження суми попереднього платежу,
сплаченого на підставі виставленого
лізингодавцем рахунку згідно п. 4.2.
договору, на рахунок лізингодавця і
діє до закінчення строку лізингу,
зазначеного в додатку до договору
„Найменування, кількість, ціна і
вартість предмета лізингу", та
виконання сторонами всіх зобов'язань
за договором - п. 8.1.

У додатку № 1 сторони погодили
найменування, кількість, ціну і
вартість предмету лізингу, а також
постачальника і власне, об'єкт лізингу
- плуг обертовий ПО 5 (3 од.).

Також, у додатку № 2 сторони обумовили
графік лізингових платежів

Договір і усі додатки підписані обома
сторонами та скріплені їх печатками.

Відповідно до акту приймання -передачі
№ 2 продавець 30 грудня 2010 року
передав, а відповідач прийняв об'єкт
лізингу - плуг обертовий ПО 5 (3 од.). Акт
також підписаний обома сторонами та
продавцем і скріплений їх печатками.

У зв'язку з невнесенням відповідачем
лізингових платежів у визначені
договором строки (додаток №2) виникла
заборгованість по лізинговим платежам
у розмірі 56699,26 грн.

За прострочення внесення лізингових
платежів нарахована пеня у розмірі 1030,03
грн. за період з 01.07.2013р. по 03.10.2013р. та 3%
річних за аналогічний період у розмірі
229,94 грн.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
у сукупності, судом приймається до
уваги таке:

Згідно з ст.174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать. Згідно з ст. 11 та ст.
509 ЦК України однією з підстав
виникнення, цивільних прав та
обов'язків сторін є укладення між ними
договору.

Згідно з ст. 806 ЦК України за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Статтями 526 ЦК України та ст. 193 ГК
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом враховується, що на виконання
укладеного між сторонами договору
лізингу від 29.12.2010р. №22-10-635 стбст-фл/1161
позивач передав відповідачу предмет
лізингу - плуг обертовий ПО 5 (3 од.)
вартістю 532200грн. згідно акту приймання
- передачі №2 від 30.12.2010. При цьому
відповідач зобов'язався здійснювати
лізингові платежі згідно з графіком
сплати лізингових платежів згідно
додатку №2 до договору.

Заборгованість відповідача по сплаті
лізингових платежів склала 56699,26 грн.,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами.

За таких обставин позовні вимоги в
частині стягнення суми лізингових
платежів визнаються обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі зазначеного за
прострочення сплати лізингових
платежів з відшкодування вартості
предмету лізингу позивачем нараховані
3% річних у розмірі 229,94грн. за період з
01.07.2013р. по 03.10.2013р

При цьому, судом враховується, що
нарахування 3% річних здійснені
позивачем правомірно в межах
максимально можливого розміру, тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідно до з ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, крім іншого,
неустойкою. Згідно зі ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 7.1 договору за
прострочення внесення лізингових
платежів позивачем нарахована пеня у
розмірі 1030,03 грн. за період з 01.07.2013р. по
03.10.2013р. При цьому згідно п.7.7 договору
нарахування штрафних санкцій за
невиконання грошових зобов'язань
здійснюється на всю несплачену суму і
припиняється тільки в разі виконання
зобов'язань у повному обсязі.

Клопотання позивача про зменшення пені
судом до уваги не приймається, оскільки
згідно ч.3 ст. 551 ЦК України за
рішенням суду розмір неустойки, що
стягується з боржника за порушення
зобов'язання, зменшується, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. Аналогічна за змістом і норма
ст.233 ГК України, згідно якої у разі,
якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може, з урахуванням
інтересів боржника, зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 Господарського
кодексу України, господарський суд,
приймаючи рішення, має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

При цьому суд, крім іншого, повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
причини неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки. Така ж правова позиція ВГСУ
у п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Судом враховується, що розмір
заявленої позивачем до стягнення пені
є значно меншим суми основного боргу,
відповідно посилання відповідача на
неспіврозмірність безпідставні. Крім
того, посилання відповідача на його
скрутний матеріальний стан всупереч
ст.33 ГПК України не підтверджені жодним
належним доказом. У зв'язку з цим
відсутні підстави для зменшення
розміру пені.

За таких обставин позовні вимоги в
частині стягнення пені заявлені
правомірно, визнаються обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Положеннями ст.ст. 33,34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими та
підтверджуються поданими доказами, а
тому підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову судові
витрати по справі (судовий збір)
покладаються на відповідача згідно з
ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43 ,44, 49, 82-85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В:

Позов Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг", м.
Київ до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Берегиня", с.
Сутківці, Ярмолинецького району,
Хмельницької області про стягнення
57959,23 грн., у т.ч. 56699,26 грн.
заборгованості за лізинговими
платежами, 1030,03 грн. пені, 229,94 грн. 3%
річних задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Берегиня" с.
Сутківці, Ярмолинецький район,
Хмельницька область (код 03787503) на
користь Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг"
м.Київ (вул. Мечникова, 16-а, код 30401456)
56699,26 грн. (п'ятдесят шість тисяч
шістсот дев'яносто дев'ять гривень 26
коп.) заборгованості за лізинговими
платежами, 1030,03 грн. (одну тисячу
тридцять гривень 03 коп.) пені, 229,94 грн. (
двісті двадцять дев'ять гривень 94 коп.)
3% річних, 1720,50грн. (одну тисячу сімсот
двадцять гривень 50 коп.) відшкодування
сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Суддя
І.В. Заярнюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (01601, м.Київ, вул. Мечникова, 16
- а) простим листом

3 - відповідачу ( 32134, Хмельницька обл.,
Ярмолинецький р-н. с. Сутківці) рек.з
пов.