м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19013/13 17.12.13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєфтек Оіл" до
Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування" про
стягнення 30 775,92 грн.Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Грабович А.В. (дов. №
3-юр від 03.01.2012 року)від відповідача
Скопич Ю.В. (дов. № 2-387д від 04.06.2013 року)

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 17 грудня 2013 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нєфтек Оіл" (надалі
по тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування" (надалі
по тексту - відповідач) про стягнення
30 775,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.10.2013 року порушено
провадження у справі № 910/19013/13, розгляд
справи призначено на 31.10.2013 року.

31.10.2013 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли документи на
часткове виконання вимог ухвали суду
та заява про застосування строків
позовної давності.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 31.10.2013 року справу
№ 910/19013/13 передано для
розгляду судді Гулевець О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Стасюка С.В. у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/19013/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 21.11.2013 року.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
13.11.2013 року справу № 910/19013/13 передано
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.11.2013 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/19013/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 31.10.2013 року.

Представник позивача в судове
засідання 21.11.2013 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 31.10.2013 року не
виконав, про причини своєї неявки суд
не повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 21.11.2013 року
представник відповідача надав
документи на часткове виконання вимог
ухвали суду та усні пояснення по суті
спору, в яких просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.11.2013 року суддя Стасюк С.В.
відклав розгляд справи у судовому
засіданні на 17.12.2013 року.

У судовому засіданні 17.12.2013 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, надав
пояснення по суті спору.

Представник відповідача, у судовому
засіданні 17.12.2013 року заперечив проти
задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2009 року між Дочірньою компанією
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Нєфтек
Оіл" (покупець) було укладено договір
поставки нафтопродуктів № 107/76-09
(надалі по тексту - Договір № 107/76-09),
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язався поставити покупцю в 2009
році, а покупець зобов'язався прийняти
і оплатити на умовах Договору
нафтопродукти.

Відповідно до пункту 1.3. Договору №
107/76-09 кількість, ціна та вартість
нафтопродуктів на кожний конкретний
місяць поставки визначається у
Доповненнях, підписаних сторонами, які
є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 3.2. Договору № 107/76-09 сторони
погодили, що покупець самостійно та за
власні кошти забезпечує
транспортування нафтопродуктів від
місця приймання-передачі до місця
призначення.

Згідно з пунктом 3.6. Договору № 107/76-09
приймання-передача нафтопродуктів,
поставлених постачальником покупцеві,
оформляється щомісяця актами
приймання-передачі (у разі
відвантаження залізницею) та
накладними (у разі відвантаженням
автотранспортом) до 10 числа місяця
наступного за звітним, на підставі
транспортних накладних наданих
постачальнику покупцем.

В пункті 5.1. Договору № 107/76-09 сторони
зазначили, що покупець проводить 100 %
попередню оплату, шляхом перерахування
коштів у національній валюті України
на розрахунковий номер постачальника
на підставі Договору та Доповненнях до
нього, по узгодженню з постачальником.

У відповідності до пункту 5.2. Договору
№ 107/76-09 остаточний розрахунок за
нафтопродукти, отримані в звітному
місяці покупець проводить до 20 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі актів приймання-передачі
або/та накладних.

Пунктом 10.1. Договору № 107/76-09 сторони
погодили, що даний Договір набирає
чинності з моменту підписання і діє в
частині поставки нафтопродуктів до
31.05.2009 року, а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення.

30.06.2009 року між Дочірньою компанією
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Нєфтек
Оіл" (покупець) було укладено договір
поставки нафтопродуктів № 210/76-09
(надалі по тексту - Договір № 210/76-09),
відповідно до якого постачальник
зобов'язався поставити покупцю в 2009
році, а покупець зобов'язався прийняти
і оплатити на умовах Договору
нафтопродукти.

Відповідно до пункту 1.3. Договору №
210/76-09 кількість, ціна та вартість
нафтопродуктів на кожний конкретний
місяць поставки визначається у
Доповненнях, підписаних сторонами, які
є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 3.2. Договору № 210/76-09 сторони
погодили, що покупець самостійно та за
власні кошти забезпечує
транспортування нафтопродуктів від
місця приймання-передачі до місця
призначення.

Згідно з пунктом 3.6. Договору № 210/76-09
приймання-передача нафтопродуктів,
поставлених постачальником покупцеві,
оформляється щомісяця актами
приймання-передачі (у разі
відвантаження залізницею) та
накладними (у разі відвантаженням
автотранспортом) до 10 числа місяця
наступного за звітним, на підставі
транспортних накладних наданих
постачальнику покупцем.

В пункті 5.1. Договору № 210/76-09 сторони
зазначили, що покупець проводить 100 %
попередню оплату, шляхом перерахування
коштів у національній валюті України
на розрахунковий номер постачальника
на підставі Договору та Доповненнях до
нього, по узгодженню з постачальником.

Остаточний розрахунок за
нафтопродукти, отримані в звітному
місяці покупець проводить до 20 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі актів приймання-передачі
або/та накладних (пункт 5.2. Договору №
210/76-09).

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили,
що даний Договір набирає чинності з
моменту підписання і діє в частині
поставки нафтопродуктів до 31.08.2009 року,
а в частині проведення розрахунків - до
їх повного здійснення.

22.07.2009 року між Дочірньою компанією
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (сторона 1) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нєфтек
Оіл" (сторона 2) було укладено
Доповнення до Договору № 107/76-09 про
заміну первісного зобов'язання новим
зобов'язанням (новація) (надалі по
тексту - Доповнення), відповідно до
якого сторони домовились про наступне:

1. Сторона 1 та сторона 2 у зв'язку з
існуючим зобов'язанням сторони 1 перед
стороною 2, що існує по Договору № 107/76-09
від 17.02.2009 року між сторонами, дійшли
згоди про припинення зобов'язання (далі
по тексту - первісне зобов'язання) по
Договору № 107/76-09 від 17.02.2009 року та
виникненням нового зобов'язання по
Договору № 210/76-09 від 30.06.2009 року в сумі 30
775 гривень, 92 копійки, в тому числі ПДВ -
5 129 гривні 32 копійки.

2. Первісне зобов'язання припиняється з
моменту набрання чинності Доповнення.

3. Зміст і умови нового зобов'язання
викладені у Договорі № 210/76-06 від 30.06.2009
року.

Сторони також домовились, що сума 30 775
гривень, 92 копійки в тому числі ПДВ - 5 129
гривень, 32 копійки, яка була
перерахована стороною 2 по Договору №
107/76-09 від 17.02.2009 року переводиться як
попередня оплата по Договору № 210/76-09
від 30.06.2009 року.

14.09.2012 року між Дочірньою компанією
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Нєфтек
Оіл" (покупець) було укладено Додаткову
угоду № 1 до Договору № 210/76-09 про
часткове прощення боргу (надалі по
тексту - Додаткова угода № 1),
відповідно до якої сторони домовились
про наступне:

1. На підставі статті 605 Цивільного
кодексу України сторони домовились, що
покупець частково звільняє
постачальника від обов'язку повернення
йому залишку грошових коштів в сумі 20 961
гривень, 00 копійок за недопоставлені
нафтопродукти, в зв'язку з чим
заборгованість постачальника по
Договору зменшується на суму 10 480
гривень, 50 копійок та становить 10 480
гривень, 50 копійок.

Сторони також пунктом 3. Додаткової
угоди № 1 вирішили, що з моменту оплати
постачальником суми у розмірі 10 480
гривень, 50 копійок зобов'язання сторін
по Договору припиняються у повному
обсязі.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив про те, що станом на
28.08.2013 року у відповідача виникла
заборгованість у розмірі 30 775,92 грн., що
є результатом перерахування
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нєфтек Оіл" грошових
коштів на умовах передоплати за
нафтопродукти, які не було поставлено
відповідачем.

Відповідач у своєму відзиві на позов
заперечив проти позовних вимог,
посилаючись на сплату на користь
позивача суми заборгованості у розмірі
10 480,50 грн., що у відповідності до
пункту 3 Додаткової угоди № 1 є
підставою для припинення зобов'язання
сторін за Договором № 210/76-09.

Також, відповідачем заявлено про
застосування строку позовної давності
до вимог позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Судом було встановлено, що між
Дочірньою компанією
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нєфтек Оіл" було
укладено договори поставки
нафтопродуктів № 107/76-09 від 17.02.2009 року,
№ 210/76-09 від 30.06.2009 року.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у
статті 712 Цивільного кодексу України,
згідно з якою за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Не допускаються одностороння
відмова від виконання зобов'язань.

Згідно з частиною 2 статті 604 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація).

Новацію характеризують наступні
ознаки: наявність взаємної згоди
сторін щодо припинення дії
попереднього зобов'язання та щодо умов
нового зобов'язання; наявність умови
про припинення попереднього
зобов'язання; припинення всіх
додаткових зобов'язань; виникнення між
тими ж особами нового зобов'язання, яке,
як правило, містить умову про інший
предмет чи спосіб виконання.

22.07.2009 року між позивачем та
відповідачем було укладено Доповнення
до Договору № 107/76-09 про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням (новація) зі змісту якого
вбачається що, сторони дійшли згоди про
припинення зобов'язання по Договору
№ 107/76-09 та виникненням нового
зобов'язання по Договору № 210/76-09 у
сумі 30 775,92 грн.

В статті 627 Цивільного кодексу України
закріплено що, відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив, що в результаті
волевиявлення сторін щодо зміни умов
Договору № 210/76-09 між позивачем та
відповідачем було укладено Додаткову
угоду № 1 до Договору № 210/76-09, пунктом 3
якої сторони погодили, що з моменту
оплати постачальником (відповідачем)
суми у розмірі 10 480,50 грн. зобов'язання
сторін по Договору № 210/76-09 від 30.06.2009
року припиняються в повному обсязі.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень
(стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України).

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, з виписки з банківського рахунку
Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування" відповідач
здійснив оплату суми заборгованості у
розмірі 10 480,50 грн. за Додатковою угодою
№ 1, що мало наслідком припинення всіх
зобов'язань сторін по Договору № 210/76-09.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що обставини, які стали підставою для
звернення позивача з даним позовом не
знайшли свого підтвердження
матеріалами справи, а позивачем не
доведено, порушення його прав з боку
відповідача, оскільки судом
встановлено факт укладення між
сторонами Додаткової угоди № 1 шляхом
взаємного волевиявлення сторін, яке в
результаті призвело до настання
небажаних наслідків для однієї з них,
тобто для Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєфтек Оіл".

Щодо застосування строків позовної
давності до вимог позивача, про що
заявлено відповідачем у відзиві на
позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 257 Цивільного
кодексу України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно зі статтею 264 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою до одного з боржників, а також
якщо предметом позову є лише частина
вимоги, право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Відповідно до пункту 4.4.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" у
дослідженні обставин, пов'язаних із
вчиненням зобов'язаною особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку (частина перша
статті 264 Цивільного кодексу України),
господарському суду необхідно у
кожному випадку встановлювати, коли
конкретно вчинені боржником
відповідні дії, маючи на увазі, що
переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати:

- визнання пред'явленої претензії;

- зміна договору, з якої вбачається, що
боржник визнає існування боргу, а так
само прохання боржника про таку зміну
договору;

- письмове прохання відстрочити сплату
боргу;

- підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір;

- письмове звернення боржника до
кредитора щодо гарантування сплати
суми боргу;

- часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум санкцій. При цьому якщо
виконання зобов'язання передбачалося
частинами або у вигляді періодичних
платежів і боржник вчинив дії, що
свідчать про визнання лише певної
частини (чи періодичного платежу), то
такі дії не можуть бути підставою для
переривання перебігу позовної
давності стосовно інших (невизнаних)
частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання
зобов'язання вважається таким, що
перериває перебіг позовної давності,
лише за умови, коли такі дії здійснено
уповноваженою на це особою, яка
представляє боржника у відносинах з
кредитором у силу закону, на підставі
установчих документів або довіреності.

Отже, враховуючи факт укладення між
сторонами Додаткової угоди № 1 до
Договору № 210/76-09 за умовами
якої покупець частково звільняє
постачальника від обов'язку повернення
йому залишку грошових коштів в сумі 20
961,00 грн., за недопоставлені
нафтопродукти, в зв'язку з чим
заборгованість постачальника по
Договору зменшується на суму 10 480,50 грн.
та становить 10 480,50 грн., суд вважає, що у
даному випадку мало місце переривання
перебігу позовної давності щодо вимог
позивача які є предметом спору у даній
справі, а твердження відповідача
стосовно пропуску Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нєфтек
Оіл" строку позовної давності є
необґрунтованими.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що
обставини які наведені позивачем у
позовній заяві не відповідають
дійсності, суд вважає, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєфтек Оіл" про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Укргазвидобування" 30 775,92
грн. за договором поставки
нафтопродуктів № 210/76-09 від 14.09.2012 року є
необґрунтованими, а тому в позові слід
відмовити.

Витрати з судового збору покладаються
на позивача, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєфтек Оіл"
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.12.2013 року

Суддя
С.В. Стасюк