м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фоззі"
2) Приватного акціонерного товариства
до 1) Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк";
2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер"
про визнання недійсним
підпункту 4.3.13.1. пункту 4.3.13. статті 4
Договору про внесення змін №16 від
30.11.2011 року до Договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007 року
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін:
Від позивача 1: Мишакова Ю.А. (дов.)
Від позивача 2: Мишакова Ю.А. (дов.)
Від відповідача 1: Ананійчук О.А.
Від відповідача 2: Слободянюк О.О.
У судовому засіданні 11.12.2013р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фоззі" та Приватне
акціонерне товариство "Сільпо Рітейл"
звернулося до Господарського суду м.
Києва з позовом до 1) Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк"; 2)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер" про
визнання недійсним підпункту 4.3.13.1.
пункту 4.3.13. статті 4 Договору про
внесення змін №16 від 30.11.2011 року до
Договору про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії №10-0604/299к-07
від 13.07.2007 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.11.2013 порушено провадження
розгляд справи на 11.12.2013.
11.12.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивачів - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фоззі" та Приватного
акціонерного товариства "Сільпо
Рітейл" надійшли письмові пояснення по
справі та клопотання про долучення
документів по справі.
11.12.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача 1 - Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" надійшов відзив
11.12.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача 2 - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер" надійшов
відзив на позов та клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю бути присутнім в
судовому засіданні представника
Представник позивача 1 - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фоззі" та
позивача 2 - Приватного акціонерного
товариства "Сільпо Рітейл" в судовому
засіданні 11.12.2013р. надав суду пояснення
по суті позову, позовні вимоги
Представник відповідача 1 - Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" в
судовому засіданні 11.12.2013р. позовні
вимоги заперечив та просив суд
відмовити в задоволенні позовних
Представник відповідача 2 - Товариства
з обмеженою відповідальністю "Лін
Беккер" в судовому засіданні 11.12.2013р.
позовні вимоги визнав.
Розглянувши клопотання відповідача 2 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер" про
відкладення розгляду справи, суд
відхиляє його з наступних підстав.
Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.
Статтею 77 вказаного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представника відповідача, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Водночас, представник відповідача 2 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер"
присутній в судовому засіданні 11.12.2013р.
та до суду від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер" 11.12.2013р.
надійшов відзив на позов.
Враховуючи вищевикладене, те, що наявні
у матеріалах справи документи достатні
для розгляду справи по суті,
представник відповідача 2 присутній в
судовому засіданні та наявність в
матеріалах справи відзиву відповідача
2 - ТОВ "Лін Беккер", суд відхиляє
клопотання відповідача 2 про
відкладення розгляду справи, що
надійшло до суду 11.12.2013р.
Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, в судовому засіданні
11.12.2013р. було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
відповідно до ст. 85 ГПК України.
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представників сторін, суд
Між відповідачем 1 - Публічним
акціонерним товариством "ВТБ Банк", як
кредитором, та відповідачем 2 -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер", як
позичальником, існують правовідносини
за Договором про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії № 10-0604/299к-07 від 13.07.2007р. (далі -
Кредитний договір), з урахуванням
внесених змін до цього кредитного
договору відповідно до Договору про
внесення змін № 16 від 30.11.2011р.
Позивачі не є сторонами
вищезазначеного Кредитного договору
та Договору про внесення змін до нього,
проте вважають, що підпункт 4.3.13.1 пункту
4.3.13 статті 4.3 розділу 4 Кредитного
договору, що викладений у редакції
Договору про внесення змін, порушує їх
права, а тому, у відповідності ч. 1 ст. 203,
ч. 2 та 3 ст. 215 ЦК України та ч. 2 ст. 207 ГК
України, підлягає визнанню недійсним,
посилаючись на наступне.
Відповідно до ст. 6 Договору про
внесення змін до Кредитного договору,
сторони вказаного договору, тобто
відповідач 1 - ПАТ "ВТБ Банк" та
відповідач 2 - ТОВ "Лін Беккер", досягли
згоди внести зміни до п 4.3.13 Кредитного
договору та викласти його положення в
наступній редакції, зокрема:
"4.3.13. протягом строку дії цього
Договору без попереднього письмового
погодження з Банком Позичальник
зобов'язаний та зобов'язується
забезпечити виконання, АТ "Фоззі", АТ
"Сільпо Рітейл", ТОВ "Фоззі-Фуд" та ТОВ
4.3.13.1. не надавати кредити та/або
гарантії третім особам та/або не
виступати поручителем/майновим
поручителем/гарантом за зобов'язанням
третіх осіб в сумі, що перевищує
еквівалент 1000000 доларів США (один
мільйон доларів США 00 центів) на одну
юридичну особу протягом календарного
року, за виключенням:
4.3.13.1.1. надання кредитів, гарантій на
користь позичальника, зокрема, АТ
"Фоззі" та АТ "Сільпо Рітейл" та інших
осіб, що увійшли до складу Групи
компаній "FOZZY GROUP";
4.3.13.1.2. надання майнових порук по
зобов'язанням позичальника та/або по
зобов'язанням, зокрема, АТ "Фоззі" та АТ
"Сільпо Рітейл" та/або по зобов'язанням
інших осіб, що увійшли до складу Групи
компаній "FOZZY GROUP", якщо майно, що буде
предметом майнової поруки, було
придбане або придбавається частково
або повністю за рахунок кредиту, що
отриманий після укладання договору № 13
про внесення змін до цього Договору;
4.3.13.1.3. надання порук/гарантій по
зобов'язанням позичальника, зокрема, АТ
"Фоззі" та АТ "Сільпо Рітейл" та інших
осіб, що увійшли до складу Групи
компаній "FOZZY GROUP", у випадку якщо
поручитель/гарант надає
поруку/гарантію по зобов'язанням
юридичної особи, за зобов'язаннями якої
поручитель/гарант надав
поруку/гарантію перед Банком.
Моніторинг виконання зобов'язання
здійснюється Банком щоквартально на
підставі Фінансової звітності
позичальника та, зокрема, АТ "Фоззі" та
АТ "Сільпо Рітейл", згідно Таблиці 1 на
підставі аналізу значень рядків
- 050, 210 Форми №1 та розшифровки
позабалансових зобов'язань;
- 070, 210 Форми №1-м та розшифровки
позабалансових зобов'язань."
Позивачі стверджують, що
вищенаведеними положеннями п. 4.3.13.1
Кредитного договору в редакції
Договору про внесення змін,
забороняється позивачам протягом
строку дії Договору про внесення змін
та без попереднього письмового
погодження з Банком надавати кредити
та/або гарантії третім особам та/або
виступати поручителем/майновим
поручителем/гарантом за зобов'язанням
третіх осіб в сумі, що перевищує
еквівалент 1000000 доларів США (один
мільйон доларів США 00 центів) на одну
юридичну особу протягом календарного
Також, позивачі мотивують позовні
вимоги тим, що оспорюваний пункт
Кредитного договору порушує права та
охоронювані законом інтереси
позивачів, оскільки даний пункт
обмежує дієздатність позивачів та не
дозволяє займатись не забороненою
законом господарською діяльністю.
В підтвердження своїх доводів,
позивачі, в позові зазначають, що
відповідачем 2 - ТОВ "Лін Беккер" на
адресу позивачів було надіслано лист
вих. № 05-26/12-В від 26.12.2011р., відповідно до
якого відповідач 2 вимагав від
позивача 1 - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фоззі" та позивача 2 -
Приватного акціонерного товариства
"Сільпо Рітейл" не укладати жодних
правочинів без отримання попередньої
згоди відповідача 1 - Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк".
Позивачі, також зазначають, що позивач 2
- ПрАТ "Сільпо Рітейл" звертався до
відповідача 1 - ПАТ "ВТБ Банк" з листами
вих. № 29/11-2 від 29.11.2012р., вих. № 05/09 від
05.09.2013р. та вих. № 04/04 від 04.04.2013р. про
надання дозволу на укладення з банками
договорів іпотеки, у зв'язку з
проведенням реструктуризації
кредитної заборгованості. Однак,
відповідач 1 - ПАТ "ВТБ Банк" у відповіді
на лист вих. № 04/04 від 04.04.2013р. позивача 2
- ПрАТ "Сільпо Рітейл" надіслав на
адресу позивача 2 лист вих. № 3890/1-2 від
23.05.2013р. відповідно до якого, відмовив
ПрАТ "Сільпо Рітейл" в укладенні
вказаних договорів. Водночас, листи
вих. № 29/11-2 від 29.11.2012р., вих. № 05/09 від
05.09.2013р. залишені відповідачем 1 - ПАТ
"ВТБ Банк" без відповіді.
Відповідач 1 - ПАТ "ВТБ Банк" позовні
вимоги заперечив, посилаючи на те, що
оскаржуваний підпункт 4.3.13.1. пункту 4.3.13.
статті 4 Договору про внесення змін №16
від 30.11.2011 року до Договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007 року не
порушує права позивачів, оскільки не
покладає на них зобов'язань щодо
відповідача 2 та позивачами не
доведено невідповідність
оскаржуваного пункту положенням
чинного законодавства, у зв'язку з чим,
підстави для визнання вказаного
підпункту недійсним відсутні.
Відповідач 2 - ТОВ "Лін Беккер" надав
суду відзив на позов, згідно з яким
відповідач 2 погоджується з заявленими
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню.
При цьому господарський суд виходить з
Відповідно до ст. ст. 11, 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання
виникають, зокрема, з договору.
Стаття 203 Цивільного кодексу України
встановлює загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, а саме: зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно зі статтею 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
Відповідно до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.
Тобто, порушення або оспорювання прав
та інтересів особи, яка звертається до
суду за їх захистом, є обов'язковими;
позивачі, відповідно до ст. 33 ГПК
України мають довести/підтвердити/ в
установленому законом порядку
наявність факту порушення або
оспорювання їх прав та інтересів.
Отже, виходячи із наведених приписів,
позивачі, звертаючись до суду із даним
позовом та вимагаючи визнати недійсним
підпункт 4.3.13.1. пункту 4.3.13. статті 4
Договору про внесення змін №16 від
30.11.2011 року до Договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007 року, не
будучи його сторонами, зобов'язані
довести, яким чином оспорювані ними
пункти порушують (зачіпають) їх права
та законні інтереси, а суд, в свою чергу,
перевірити доводи та докази, якими
позивачі обґрунтовують свої вимоги, і в
залежності від встановленого вирішити
питання про наявність чи відсутність
підстав для правового захисту
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.
Суд дослідивши підпункт 4.3.13.1. пункту
4.3.13. статті 4 Договору про внесення змін
№16 від 30.11.2011 року до Договору про
надання відновлювальної відкличної
кредитної лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007
року, зазначає, що всупереч твердженням
позивачів даний пункт покладає
встановлені ним зобов'язання не на
позивачів, які за наведеними в ньому
термінами визначаються як Група
компаній "FOZZY GROUP", а встановлює певні
умови та зобов'язання для
"позичальника", яким є відповідач 2 -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лін Беккер".
Згідно положень оскаржуваного пункту
4.3.13 статті 4.3 розділу 4 Договору про
внесення змін №16 від 30.11.2011 року до
Договору про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії №10-0604/299к-07
від 13.07.2007 року, саме "позичальник"
зобов'язаний та зобов'язується
забезпечити виконання Групи компаній
"FOZZY GROUP" певних умов, в тому числі
підпункту 4.3.13.1 Кредитного договору.
Щодо посилання позивачів на листування
з відповідачем 1 - ПАТ "ВТБ Банк" та
листа-відмови вих. № 3890/1-2 від 23.05.2013р.,
відповідно до якого відповідач 1 не
надав згоду на укладення запитуваних
іпотечних договорів, то суд зазначає,
що даний лист не підтверджує вчинення
відповідачем 1 протидії господарській
діяльності позивачів та порушення їх
прав, оскільки в даному листі
відповідач 1 - ПАТ "ВТБ Банк" не вимагає
від позивачів виконувати оскаржуваний
підпункт 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3
розділу 4 Договору про внесення змін №16
від 30.11.2011 року до Договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007 року, у
зв'язку з тим, як встановлено судом
вище, вищевказаний пункт стосується
зобов'язань лише зобов'язань, які
склалися між відповідачем 1 - Публічним
акціонерним товариством "ВТБ Банк" та
відповідачем 2 - Товариством з
обмеженою відповідальністю "Лін
Беккер". З огляду на вищевикладене,
вказаний лист відповідача 1 - ПАТ "ВТБ
Банк" вих. № 3890/1-2 від 23.05.2013р. не порушує
Разом з тим, матеріали справи не місять
звернень відповідача 1 - ПАТ "ВТБ Банк"
до позивачів з вимогами щодо виконання
ними підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті
4.3 розділу 4 Договору про внесення змін
№16 від 30.11.2011 року до Договору про
надання відновлювальної відкличної
кредитної лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007
року. Доказів протилежного суду не
З приводу посилання позивачів на п. 4.1.5
Договору про внесення змін №16 від
30.11.2011 року до Договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007 року, то
судом встановлено, що даний пункт не
містить покладення зобов'язань на
позивачів та стосується тільки
виконання зобов'язань відповідачем 2 -
ТОВ "Лін Беккер", як позичальником,
перед відповідачем 1 - ПАТ "ВТБ Банк", як
банком, умов Кредитного договору.
Крім того, пункт 7.5 Договору про
внесення змін №16 від 30.11.2011 року до
Договору про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії №10-0604/299к-07
від 13.07.2007 року, також не підтверджує
порушення прав позивачів
оскаржуваними положеннями пункту,
оскільки передбачає накладення
договірної санкції саме на відповідача
2 - ТОВ "Лін Беккер".
Щодо посилань позивачів, викладених в
поясненнях, що надійшли до суду 11.12.2013р.,
на договір поруки №100.2.3-01/2013П-08 від
25.07.2008 року, що укладений між позивачем 2
- ПрАТ "Сільпо Рітейл", як поручителем,
відповідачем 1 - ПАТ "ВТБ Банк", як банком
та відповідачем 2 - ТОВ "Лін Беккер", як
позичальником, та договір поруки
№10-0604/299к-07/П-02 від 10.09.2010р., що укладений
між позивачем 1 - ТОВ "Фоззі", як
поручителем, відповідачем 1 - ПАТ "ВТБ
Банк", як банком та відповідачем 2 - ТОВ
"Лін Беккер", як позичальником, в
забезпечення виконання зобов'язань за
Договором про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії №10-0604/299к-07
від 13.07.2007 року, то суд зазначає, що
правовідносини, як виникли між
сторонами вказаних договорів поруки не
стосуються спору, що існує у даній
справі, а тому не приймаються судом до
Також, що стосується посилань
позивачів на листи відповідача 2 - ТОВ
"Лін Беккер" вих. №29/11-2 від 29.11.2012р. та
від вих. 05/09 від 05.09.2013р. адресовані
відповідачу 1 - ПАТ "ВТБ Банк", які також
викладені в поясненнях до позову, то
суд не приймає до розгляду дані
посилання позивачів, оскільки вказані
листи не було додано до письмових
пояснень, що надійшли до суду 11.12.2013р., а
також не було надано в судовому
засіданні. Крім того, наявність чи
відсутність листів-звернень
відповідача 2 - ТОВ "Лін Беккер" до
відповідача 1 - ПАТ "ВТБ Банк", про
надання згоди на укладення договорів
іпотеки не спростовують вище
встановлених судом обставин.
Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Матеріали справи не містять та
позивачами не надано суду доказів, які
б підтверджували порушення прав
позивачів підпунктом 4.3.13.1 пункту 4.3.13
статті 4.3 розділу 4 Договору про
внесення змін №16 від 30.11.2011 року до
Договору про надання відновлювальної
відкличної кредитної лінії №10-0604/299к-07
від 13.07.2007 року.
Позивачами не надано суду належних
доказів, як підтверджували те, що
оскаржуваний ними пункт 4.3.13 статті 4.3
розділу 4 Договору про внесення змін №16
від 30.11.2011 року до Договору про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №10-0604/299к-07 від 13.07.2007 року,
укладеного між відповідачами,
суперечили закону та порушує їх права
та охоронювані законом інтереси.
Таким чином, оскільки, позивачами не
доведено суду наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання правочину недійсним (повністю
або в частині), то суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, те, що
позивачами не доведено правомірності
своє позиції та враховуючи
безпідставність заявлених позовних
вимог, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог з підстав зазначених в
Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на позивачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -
В задоволенні позову відмовити
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 16.12.2013р.

Суддя
О.В.Гулевець