РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 910/4719/13 01.07.13

За позовом Приватного підприємства «Ерідан»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Авіста Інвест»

Третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова - Кручина Тетяна Павлівна

про визнання недійсним договору

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: Хіміч Б.С. - предст. за довір.

Від відповідача: Жилка А.І. - предст. за довір.

Від третьої особи: Кручина І.С. - предст. за довір.

В судовому засіданні 01.07.2013р., на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства «Ерідан» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Авіста Інвест» про визнання недійсним правочину, та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2013 порушено провадження у справі №910/4719/13, розгляд справи призначено на 15.04.2013р.

В судовому засіданні 15.04.2013р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 22.04.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2013р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 08.05.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2013р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 13.05.2013р.

У зв'язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. у відпустці, розпорядженням Заступника голови господарського суду міста Києва від 13.05.2013р. справа №910/4719/13 була передана на розгляд судді Мельнику В.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2013р., суддя Мельник В.І. прийняв справу №910/4719/13 до свого провадження. Розгляд справи призначено на 05.06.2013р.

У зв'язку з виходом судді М.Є. Літвінової з відпустки, розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва від 27.05.2013р. було передано справу №910/4719/13 для розгляду судді М.Є. Літвіновій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2013р., суддею М.Є. Літвіновою було прийнято справу №910/4719/13 до свого провадження, розгляд справи призначено 05.06.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2013р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 01.07.2013р.

В судовому засіданні 01.07.2013р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останніх, та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Третя особа, в судовому засіданні 01.07.2013р., в своїх поясненнях заперечувала проти позовних вимог.

В судовому засіданні 01.07.2013р., судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, з виходом до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2008 між Відкритим акціонерним товариством «Інноваційно - промисловий банк» (надалі Банк) та Приватним підприємством «Ерідан» (надалі позивач) було укладено Кредитний договір №90-2008р. (надалі Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику (позивач) кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику відкличну не відновлювальну кредитну лінію, з лімітом кредитування у сумі 5 000 000,00 гривень строком з 06.05.2008р. по 06.08.2009р. (включно).

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору кредит надається позивачу для фінансування витрат пов'язаних з будівництвом офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів за адресою: м. Київ, вул. Григорія Андрущенко, 4-Г.

Згідно п.1.4 Кредитного договору (зі змінами та доповненнями внесеними 04.07.2008р., 02.08.2008р., 03.09.2008р. та 05.01.2009р. Договорами про внесення змін до Кредитного договору) за фактичне використання кредиту Позичальник сплачує Банку 20,8 % річних з 24.07.2008р., 21,1% річних з 22.08.2008р., 21,3% річних з 03.09.2008р. та 23,5% річних, починаючи з 05.01.2009р.

06.08.2009 року договором про внесення змін до Кредитного договору укладеного між Банком, позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Авіста - Інвест» (надалі Відповідач), внесено зміни та доповнення до п. 1.1. Кредитного договору про те, що Сторони домовились, що відповідно до договору відступлення права вимоги укладеного 06.08.2009р. між ВАТ «Інноваційний - промисловий банк» в особі філії «Київська дирекція ВАТ «Інноваційно - промисловий банк» та відповідачем, відповідач стає «Банком» до нього переходять всі права та обов'язки за Кредитним договором №90-2008 від 06.05.2008р.

09 червня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мілюковою - Кручиною Тетяною Павлівною 09.06.2010року та зареєстрований в реєстрі за №5323 (надалі Договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки, позивач в забезпечення повного і своєчасного виконання своїх боргових зобов'язань перед відповідачем, визначених у статті 2 цього Договору надає відповідачу в іпотеку майно визначає у статті 3 цього Договору.

Відповідно до статті 3 Договору іпотеки, предметом іпотеки за цим Договором є нежитлові приміщення п'ятого поверху загальною площею 1 019,80 квадратних метрів, що складає 23/100 частини офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів по вул. Андрущенка, 4-Г в м. Києві загальною площею 4 483,80 квадратних метри, які належать ПП «Ерідан» на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 13.05.2009 року, та зареєстрованого у Київському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 23.09.2009 року та записано в реєстрову книгу №196п-60 за реєстровим №9676-п. Склад предмета іпотеки: нежилі приміщення на третьому і четвертому поверсі.

19.07.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору.

Відповідно до п. 1 Договору про внесення змін від 19.07.2012 сторони дійшли згоди про продовження терміну дії Кредитного договору №90-2008 до 01.09.2012 року та погодили суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 1 серпня 2012 року склала 2 592 397,00 грн. і повинна була бути сплачена позивачем на користь відповідача до 01.09.2012.

Також, сторонами було погоджено зняти заборону на відчуження нежилих приміщень п'ятого поверху, що складає 13/100 частини (від будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів) по вул. Андрущенка, 4-Г в м. Києві загальною площею 578,30 квадратних метри, які належать позивачу.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що останньому стало відомо про зміну істотних умов Договору іпотеки, а саме предмету іпотеки (його опису, складу, розташування).

Позивач стверджує, що вказані зміни відсутні в примірнику Договору позивача, та були внесені до Договору іпотеки без відома останнього, без жодного повідомлення. Також, позивач вказує на те, що дані зміни були внесені від руки, з порушенням ч. 1 ст. 19 Закону України «Про іпотеку», внесені з порушенням вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Як вказує позивач, іпотечний договір (стаття 3) містить відомості про опис та розташування предмета іпотеки, якій згідно договору знаходиться на п'ятому поверсі, однак вказаний опис предмета іпотеки виключає його ідентифікацію з нежилими приміщеннями, що існували на дату укладання оскаржуваного договору, оскільки на сьогоднішній день внаслідок дописок змінилися поверхи на яких розташовуються нежитлові приміщення, а склад та опис предмета іпотеки не дає можливості ідентифікувати предмет іпотеки.

Позивач стверджує, що на даний час у нього наявний Договір іпотеки в якому зазначено, що предмет іпотеки складається з нежитлових приміщень п'ятого поверху загальною площею 1019,80 квадратних метрів, що складає 23/100 частини офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів по вул. Андрущенка, 4-Г в м. Києві загальною площею 4 483,80 квадратних метри. Склад предмета іпотеки: нежилі приміщення на третьому і четвертому поверсі.

Тоді, як у відповідача на даний час наявний Договір іпотеки в якому зазначено, що предмет іпотеки складається з нежитлових приміщень шостого і сьомого поверху загальною площею 1019,80 квадратних метрів, що складає 23/100 частин офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів по вул. Андрущенка, 4-Г в м. Києві загальною площею 4 483,80 квадратних метри. Склад предмета іпотеки: нежилі приміщення на шостому і сьомому поверсі.

В свою чергу в Договорі іпотеки відсутні відомості про те, чи введені в експлуатацію нежилі приміщення, що є предметом іпотеки.

Отже, позивач вказує на те, що нежитлові приміщення шостого і сьомого поверху загальною площею 1019,80 кв.м., що складає 23/100 частини офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів по вул. Андрущенка, 4-Г в м. Києві загальною площею 4 483,80 кв.м., не існувало на дату укладання Договору іпотеки.

Позивач вважає, що при таких обставинах Договір іпотеки не містить істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 18 Закону «Про іпотеку», відповідно зміст останнього суперечить нормам вказаного Закону.

Спірний Договір іпотеки було посвідчено нотаріально.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 18, 18 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 203, ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, позивач просить суд визнати недійсним з моменту укладання договір іпотеки, укладений 09.06.2010р. між позивачем та відповідачем.

Відповідач проти позовних вимог заперечував у відзиві на позов посилався на наступне.

У розділі «Визначення термінів» Договору іпотеки чітко визначено, що «Предметом Іпотеки» є нежилі приміщення шостого та сьомого поверхів, що складає 23/100 частини (від будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів) по вул. Андрущенка, 4-г в м. Києві загальною площею 1019,80 кв.м.

В цей день приватним нотаріусом Мілюковою - Кручиною Тетяною Павлівною було також посвідчено договір іпотеки предметом якого було нежилі приміщення третього та четвертого поверхів, що складає 32/100 частини (від будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів) по вул. Андрущенка, 4-г в м. Києві загальною площею 1421,3 кв.м., а також договір іпотеки предметом якого був п'ятий поверх вказаної будівлі.

Як вказує відповідач, наведене свідчить про те, що під час укладання оскаржуваного договору нотаріусом було допущено друкарську помилку, яку згодом виправлено відповідно до вимог чинного законодавства України.

Можливість самостійного виправлення нотаріусом недоліків нотаріального акту передбачають Правила ведення нотаріального діловодства, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010р. №3253/5.

Отже, такі виправлення в договорі іпотеки не можна визнати істотним порушеннями, а навпаки виправленими як друкарські помилки відповідно до вимог Закону.

Третя особа, в своїх поясненнях зазначила про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідач по справі звернувся до нотаріуса для виправлення технічної помилки, що і було зроблено нотаріусом відповідно до вимог чинного законодавства. Таке саме право, звернутись до нотаріуса для виправлення технічної помилки мав і має позивач. Проте, він не скористався даним правом, і безпідставно пред'явив позов про визнання договору іпотеки недійсним, що протерічить закону, а саме: заборона, що накладена за р. №5324-2 в Державному реєстрі заборон, зареєстрована відповідно до договору і помилок в реєстрі немає. Теж саме стосується і реєстрації обтяження іпотекою, яка зареєстрована вірно за адресою з точним переліком нерухомого майна. Заборона та іпотека дійсні по теперішній час.

Крім того, при посвідченні договорів іпотеки нотаріусу були подані правоустановчі документи: рішення суду, довідки характеристики КБТІ, а інформація про відсутність введення в експлуатацію предмета іпотеки в довідках характеристиках КБТІ не є обов'язковою для посвідчення договору іпотеки (відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину. До вказаних умов слід віднести:

- законність змісту правочину;

- наявність у особи, яка вчиняє правочин необхідного обсягу цивільної дієздатності;

-вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі;

- відповідність форми вчинення правочину вимогам закону;

- спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 даного кодексу.

Дослідивши матеріали справи, та наявні Договори іпотеки, суд дійшов висновку, про безпідставність заявлених позивачем вимог, з огляду на наступне.

З примірника Договору іпотеки позивача вбачається, що предметом іпотеки є нежилі приміщення шостого та сьомого поверхів, що складає 23/100 частини (від будівлі офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів) по вул. Андрющенка, 4-Г в м. Києві загальною площею 1019,80 кв.м.

В пункті 3.1. Договору іпотеки вказано: предметом Іпотеки за цим Договором є нежилі приміщення п'ятого поверху загальною площею 1019,80 квадратних метри, що складає 23/100 частини офісного центру і пункту технічного обслуговування автомобілів по вул. Андрущенка, 4-Г в м. Києві загальною площею 4483,80 квадратних метри які належать ПП «Ерідан» на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 13.05.2009р., та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 23 вересня 2009 року та записано в реєстрову книгу №196п-60 за реєстровим №9676-п.

В примірнику Договору іпотеки належному відповідачу, вищевказані положення Договору іпотеки були задекларовані ідентично примірника позивача, проте в примірнику відповідача наявні виправлення здійснені в п.3.1 Договору, а саме відносно поверхів приміщення, що є предметом іпотеки.

Отже, з наведеного вбачається, що вказані Договори не різняться між собою, проте при набранні тексту вищевказаних Договорів була допущена технічна помилка друкарського характеру, а саме, предмет іпотеки і опис предмету іпотеки не тотожні.

Відповідно відповідач виявивши таку помилку звернувся до нотаріуса з проханням виправити технічну помилку в тексті правочину, а саме в п. 3.1. Договору, що і було здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою - Кручиною Т.П. у відповідності до вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Після такого виправлення, опис предмета іпотеки визначений в п. 3.1. Договору, повністю співпадає з предметом іпотеки визначеним в розділі «Визначення термінів» Договору іпотеки.

Відповідне право мав і позивач, проте не скористався останнім.

Відповідно до пункту 2 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5) дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене.

Відповідно до п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства (затверджені наказом Міністерства юстиції від 22.12.2010р. №3253/5) у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за чиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюються за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів.

Виправлення помилки застерігаються нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

З огляду на наявні обставини, твердження позивача відносно того, що оскаржуваний Договір іпотеки не містить істотних умов, а також твердження відносно того, що відповідачем було самостійно, без згоди позивача, внесено зміни до умов Договору іпотеки, є безпідставними та необґрунтованими, документально не підтвердженими.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження викладеного в позові.

Таким чином, вимоги позивача про визнання недійсним з моменту укладання Договору іпотеки від 09.06.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою - Кручиною Т.П. та зареєстрований в реєстрі за №5323, є безпідставними та необґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України ст.ст. 32, 33, 35 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата підписання

повного тексту рішення: 08.07.2013

Суддя М.Є. Літвінова