ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.12.13 № 910/25806/13. Судця Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Башкатова Віктора Антоновича до
Відкритого акціонерного товариства
«УКРНДИПЛАСТМАШ» про стягнення 7 840,00
грн.

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява б/н від 25.12.2013 Башкатова Віктора
Антоновича до Відкритого акціонерного
товариства «УКРНДИПЛАСТМАШ» про
стягнення 7 840,00 грн.

Подана Башкатовим Віктором
Антоновичем позовна заява про
стягнення 7 840,00 грн. не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає поверненню з посиланням на ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів;

Відповідно до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Згідно п. 2 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище
норм вбачається, що належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.З ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Як вбачається з позовних матеріалів, до
позовної заяви б/н від 25.12.2013 не додано
доказів направлення відповідачу
позовної заяви з додатками.

В позовних матеріалах відсутній опис
вкладення, касовий чек, розрахункова
квитанція, або інший документ, що
підтверджує надання поштових послуг в
порушення норм чинного законодавства
України.

З огляду на вищевказане, за відсутності
належних доказів направлення
відповідачу копії позовної заяви з
додатками, позовна заява підлягає
поверненню без розгляду на підставі п. 6
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Також суд звертає увагу, що відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються, зокрема,
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно із ст.ст. 1, 2 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Частиною 2 статті 44 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Закон України "Про судовий збір"
визначає правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору.

Пунктом 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013 передбачено, що платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у виготовлені із
застосуванням технічних засобів
(фотокопії тощо) цих не можуть бути
належним доказом сплати судового
збору.

Відповідно до п. 2. 1) ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру, ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено мінімальну заробітну
плату на 01.01.2013 в розмірі 1 147,00 грн.

Позивачем у позовній заяві заявлено
вимогу майнового характеру - стягнути з
відповідача 7 840,00 грн.

Таким чином належною до сплати сумою
судового збору за подання до
господарського суду вказаного позову є
1 720,50 грн.

З поданої до Господарського суду міста
Києва позовної заяви б/н від 25.12.2013
вбачається, що позивачем не надано
доказів в підтвердження сплати
судового збору за подання позовної
заяви, зокрема, платіжного доручення,
квитанції установи банку, як того
вимагає чинне законодавство України.

З огляду на вищевикладене, керуючись п.
4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірах.

Також суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб"єктом
підприємницької діяльності.

У позовній заяві б/н від 25.12.2013 не
зазначено посадове становище особи, що
підписала позовну заяву.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

Суд звертає увагу позивача, що
відповідно до п. 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації-" (затверджена Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "згідно з
оригіналом", назви, посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
підпис.

Судом встановлено, відповідно до
позовних матеріалів, наданих
Башкатовим Віктором Антоновичем,
додані ксерокопії документів належним
чином не засвідчені, як того вимагає
вищенаведена Інструкція.

Окрім того, як слідує з позовних
матеріалів, позивачем крім позову від
25.12.2013 про стягнення 7 840,00 грн.,
зареєстрованого канцелярією
Господарського суду міста Києва, про що
свідчить відбиток штампа вих. №25806/13
подано позов від 25.12.2013 про стягнення
670,00 грн.

Позовна заява від 25.12.2013 про стягнення
670,00 грн. не підлягає розгляду в
господарських судах з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Нормами пункту 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 №10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" з огляду на
приписи частини третьої статті 22
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1,41, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Відповідно до пп. 3.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 №10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" господарський
спір підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов:

-участь у спорі суб'єкта
господарювання;

-наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

-наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

-відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єктами
господарювання є: господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку;
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Із позовної заяви про стягнення 670,00
грн. вбачається, що спір не стосується
корпоративних відносин, а позивачем не
надано доказів, що останній є суб'єктом
господарювання (фізичною
особою-підприємцем).

Крім того, Господарський суд міста
Києва не має підстав для направлення
позову про стягнення 670,00 грн. за
підсудністю, оскільки вказаний позов
поданий до суду в якості додатків до
позовної заяви про стягнення 7 840,00 грн.
та не зареєстровнаий за окремим
номером.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява б/н від 25.12.2013 Башкатова Віктора
Антоновича до Відкритого акціонерного
товариства «УКРНДИПЛАСТМАШ» про
стягнення 7 840,00 грн. не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню на підставі ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку.

Керуючись ч. 1, п. 1, 4, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Башкатова
Віктора Антоновича до Відкритого
акціонерного товариства
«УКРНДИПЛАСТМАШ» про стягнення 7 840,00
грн. і додані до неї документи без
розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало