ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"08" січня 2013 р.
Справа № 21/022-12

Суддя Ярема В.А. розглянувши заяву
Комунального підприємства Броварської
міської ради Київської області
«Броваритепловодоенергія» про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення господарського суду Київської
області від 09.04.2012р. у справі №21/022-12

за позовом Дочірньої компанії «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства
Броварської міської ради Київської
області «Броваритепловодоенергія»

про стягнення 247 057,85 гривень

за участю представників:

від позивача: Подшебякіна О.М.
(довіреність №271/10 від 14.12.2012р.)

від відповідача: Коваленко О.М.
(довіреність №01-72 від 08.01.2013р.)

від ВДВС Броварського міськрайонного
управління юстиції: не з'явився

Встановив:

Рішенням господарського суду
Київської області від 09.04.2012р. у справі
№21/022-12 за позовом Дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до Комунального підприємства
Броварської міської ради Київської
області «Броваритепловодоенергія» про
стягнення 247 057,85 грн., позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з КП
Броварської міської ради Київської
області «Броваритепловодоенергія» на
користь позивача 217 617,61 грн.
заборгованості, 6 587,76 грн. пені, 2 544,15
грн. 3% річних, 1 088,09 грн. інфляційних
втрат та 4 688,50 грн. судового збору.

24.04.2012р. господарським судом Київської
області видано наказ на примусове
виконання рішення господарського суду
Київської області від 09.04.2012р. у справі
№21/022-12.

28.12.2012р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Комунального підприємства
Броварської міської ради Київської
області «Броваритепловодоенергія»
надійшла заява, відповідно до якої
заявник просить суд відстрочити до
01.07.2013р. та розстрочити строком на 24
місяці, починаючи з 01.07.2013р., виконання
рішення господарського суду Київської
області від 09.04.2012р. у справі №21/022-12.

В обґрунтування поданої заяви
відповідач зазначає, що внаслідок
перерахування КП Броварської міської
ради Київської області
«Броваритепловодоенергія» з
державного бюджету субвенції на
виконання постанови КМУ №517 від
11.06.2012р., відповідачем погашено
заборгованість перед ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» за спірним
договором у даній справі у сумі 217 617,61
грн., на підтвердження чого суду надано
копію платіжного доручення №14 від
14.12.2012р.

До того ж, як зазначає відповідач,
несвоєчасне перерахування субвенції
унеможливило виконання обов'язків
перед позивачем за договором, що
призвело до виникнення заборгованості
і, як наслідок, нарахування штрафних та
фінансових санкцій.

Неможливість виконання рішення
господарського суду Київської області
від 09.04.2012р. у справі №21/022-12 відповідач
обгрунтовує тим, що КП Броварської
міської ради Київської області
«Броваритепловодоенергія» є
комунальним підприємством, яке надає
послуги населенню з теплопостачання за
тарифами, що не покривають витрат
підприємства на оплату природного
газу, крім того має зобов'язання перед
банківськими установами по поверненню
кредитів, а тому перебуває у важкому
матеріальному становищі, спричиненому
тривалою кризою неплатежів у
паливно-енергетичному комплексі, на
підтвердження чого суду надано копію
балансу підприємства станом на 30.09.2012р.,
копію звіту про фінансові результати
за дев'ять місяців 2012 року та копію
договору кредитної лінії №936 від
21.01.2011р., укладеного між КП Броварської
міської ради Київської області
«Броваритепловодоенергія» та ВАТ
«Державний ощадний банк України».

Відповідач також зазначив, що 23.06.2005 р.
Верховною Радою України прийнято Закон
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу», відповідно до положень
якого на строк участі підприємства
паливно-енергетичного комплексу у
процедурі погашення заборгованості
підлягають зупиненню виконавчі
провадження та заходи примусового
виконання рішень щодо цього
підприємства із стягнення
заборгованості, яка виникла до 1 січня
2012 року. Процедура погашення
заборгованості підприємствами
паливно-енергетичного комплексу діє до
1 січня 2013 року.

Позивач проти зазначеної заяви
заперечив з посиланнями на те, що
складний фінансовий стан відповідача
не є винятковою обставиною в розумінні
ст. 121 Господарського процесуального
кодексу України, за наявності якої
можливе надання відстрочки та
розстрочки виконання рішення, а також
зазначив про недопустимість
одночасного застосування відстрочки
та розстрочки виконання рішення суду,
оскільки це два самостійних
процесуальних заходи.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 02.01.2013р. заяву відповідача
прийнято та призначено до розгляду на
08.01.2013р.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заява КП Броварської міської ради
Київської області
«Броваритепловодоенергія» про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення господарського суду Київської
області від 09.04.2012р. у справі №21/022-12
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до пунктів 7.1.1, 7.1.2, 7.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом, розстрочка означає виконання
рішення частками, встановленими
господарським судом, з певним
інтервалом у часі. Строки виконання
кожної частки також повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Водночас, господарський процесуальний
кодекс України не визначає переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання, тому суд
оцінює докази щодо наявності таких
обставин в порядку ст. 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 21.11.2012р. у справі №5008/437/2012
та постанові Вищого господарського
суду України від 10.08.2011р. у справі №14/83.

Крім того, в п. 10 постанови Пленуму
Верховного суду України № 14 від 26.12.2003р.
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» зазначено, що
при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що відповідно до ст. 351
ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення.

Вирішуючи питання про застосування
відстрочки або розстрочки виконання
рішення суду, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси обох сторін, їх фінансовий
стан тощо. Тобто, господарський суд
повинен враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк, але також
необхідно враховувати такі ж наслідки
і для стягувача при затримці виконання
рішення та не допускати їх настання.

При цьому, в силу ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідач, звертаючись до суду із
заявою про надання відстрочки та
розстрочки виконання рішення
господарського суду Київської області,
посилався на ті обставини, що на даний
момент знаходиться у скрутному
фінансовому становищі, має значну
кредиторську заборгованість, що
істотно впливає на можливість
виконання ним своїх господарських
зобов'язань.

Втім, посилання на складний фінансовий
стан не є винятковою обставиною в
розумінні ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, за
наявності якої можливе надання
відстрочки або розстрочки виконання
рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 17.05.2011р. у справі №3/62.

До того ж, відсутність у боржника
грошових коштів не може свідчити про
неможливість виконання рішення суду з
огляду на існування інших, крім
звернення стягнення на грошові кошти,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», способів
виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. у справі №5015/5801/11.

Суд звертає увагу відповідача на
вимоги ч. 1 ст. 121 ГПК України, за змістом
якої відстрочка та розстрочка
виконання рішення суду - два
самостійних заходи і не можуть бути
застосовані одночасно, та п. 7.1.1., 7.1.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України», якими
розмежовано поняття між відстрочкою та
розстрочкою виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 16.04.2008р. у справі №17/442-04.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, аналіз суб'єктного
складу і характер правовідносин
сторін, оцінюючи обґрунтування
зазначеної заяви, а також враховуючи
той факт, що обставини, покладені
відповідачем в основу обґрунтування
поданої заяви не є винятковими
обставинами у розумінні ст. 121 ГПК
України, за наявності яких можливе
надання відстрочки або розстрочки
виконання рішення, у той час, як інших
доказів, що підтверджують факт
існування у відповідача обставин, які
ускладнюють виконання рішення у даній
справі або роблять його неможливим у
строк, не надано, суд дійшов висновку,
що заява Комунального підприємства
Броварської міської ради Київської
області «Броваритепловодоенергія» про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення господарського суду Київської
області від 09.04.2012р. у справі №21/022-12 є
необґрунтованою, а тому задоволенню не
підлягає.

До того ж, при прийнятті даної ухвали
судом були враховані не лише інтереси
відповідача, а й позивача, оскільки
невиконання рішення суду порушує
матеріальні інтереси позивача, що
також може призвести до негативних
наслідків для нього.

Виходячи з наведених законодавчих
положень та керуючись ст. ст. 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви Комунального
підприємства Броварської міської ради
Київської області
«Броваритепловодоенергія» про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення господарського суду Київської
області від 09.04.2012р. у справі №21/022-12
відмовити.

Суддя
Ярема В.А.