ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"24" грудня 2013 р.Справа № 922/5227/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Росенергокомплект", м. Ростов-на-Дону
до Відкритого акціонерного товариства "Турбоатом", м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Росенергокомплект", м. Ростов-на-Дону (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Турбоатом" м. Харків, в якій позивач просить стягнути з відповідача збитків у розмірі 17 984 934 руб., що складає 4 511 821,84 грн.

Вищезазначені матеріали подані з порушенням п.3 ст. 53 та п.4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки: до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору згідно п.п.1), 2) п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру та 1 розмір мінімальної заробітної плати за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру. Відповідно п.3 ч.1 ст. 55 ГПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою усіх вимог.

Документом, що підтверджує судового збору, є відповідний документ фінансової установи, яка здійснила перерахування суми судового збору до бюджету, а саме - платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору має містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, оскільки позов поданий позивачем є немайновим: вірною сумою судового збору за подання даної позовної заяви є 68 820 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано заяву про розстрочку сплати судового збору, в якій позивач просить відстрочити сплату судового збору за розгляд даної позовної заяви у розмірі 68 820,00 грн. та судового збору у розмірі 1 720,50 грн. за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 720,50 грн. до винесення судом рішення по даній справі. В обґрунтування поданої заяви позивач посилається лише на той факт, що рішенням Арбітражного суду Ростовської області від 21.05.2013 р. по справі №А53-4619/2013 позивача було визнано банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.13 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" пункт 3.1.абзац другий друге речення: особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд, розглянувши, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, вважає за необхідне у ії задоволенні відмовити, оскільки позивачем не було документально доведено суду відсутності у нього коштів, тобто не доведено знаходження позивача в стані неможливості сплати судового збору в установленому законом розмірі, відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні заяви позивача відмовити.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву без розгляду справи, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про повернення позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Росенергокомплект", м. Ростов-на-Дону - без розгляду.

Керуючись ст. 32, 33, 43, п.4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ТОВ "Росенергокомплект", м. Ростов-на-Дону та додані до неї документи - без розгляду.

Суддя Светлічний Ю.В.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).