ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2013 р.
Справа № 911/3334/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МДП АГРО»

до Інституту картоплярства
Національної академії аграрних наук
України

про стягнення 517645,55 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Лук'яненко Я.В., довір. б/н
від 08.10.2013 р.

від відповідача: Двораківська М.С.,
довір. № 221 від 15.07.2013 р.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МДП АГРО» (далі -
позивач, ТОВ «МДП АГРО») звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Інституту картоплярства
Національної академії аграрних наук
України (далі - відповідач, Інститут
картоплярства) про стягнення 517645,55 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладення 10.05.2012 р. та
01.06.2012 р. між ТОВ «МДП АГРО» та
Інститутом картоплярства договорів
купівлі-продажу насіннєвої картоплі №
1/05/12 та 1/06/12, згідно з якими відповідач
поставив товариству товар (картоплю
сорту «Серпанок»), проте під час сезону
вегетації 2012 року при вирощуванні
картоплі сорту «Серпанок» було
виявлено значну ураженість посадок
картоплі захворюванням
невстановленого походження, внаслідок
чого ТОВ «МДП АГРО» були понесені
збитки на суму 517645,55 грн. в результаті
використання неякісної насіннєвої
продукції.

Розгляд справи відкладався.

01.10.2013 р. до господарського суду
Київської області Інститутом
картоплярства було подано відзив б/н
від 30.09.2013 р., відповідно до якого
відповідач просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Гарантування сортових та посівних
якостей відповідач може підтвердити
актом № 1 апробації сортових посівів
картоплі еліти від 28.06.2011 р., в якому
зазначено про проведення Бородянською
насіннєвою інспекцією оцінки стану
посівів картоплі сорту «Серпанок», при
сортовій чистоті - 100%, загальному
пошкодженні хворобами - 0%, урожайності -
164 ц/г.

Вище вказані посіви були прийняті
згідно акту № 1 приймання посівів еліти
картоплі від 03.07.2011р. з відміткою про
відповідність ДСТУ 4013-2001.

Згідно наведених вище документів,
відповідач стверджує, що порушень ст. 22
Закону України «Про насіння і садивний
матеріал» та ДСТУ 4013-2001 він не здійснив,
а картопля урожаю 2011 року, реалізована
позивачу, у встановленому порядку була
визнана насіннєвою.

Крім того, відповідач наголошує, що
позивач жодним чином не підтвердив
дотримання ним умов п. 3.1 договорів щодо
належного транспортування, належного
зберігання придбаної картоплі та
дотримання технології її вирощування,
адже під час неналежного перевезення,
неналежного зберігання чи порушення
технологій вирощування можливе
зараження насіннєвої картоплі. Навіть
сам грунт може бути джерелом зараження.

За твердженням відповідача, якщо
позивач мав сумніви щодо якості
насіннєвого матеріалу, то за умовами
пп. 4.2 п. 4 ДСТУ 4014-2001, за розбіжності
показників якості насіннєвого
матеріалу картоплі, за вимогою
одержувача, проводиться арбітражне
визначення якості в термін не пізніше
трьох днів з дня одержання даної партії
насіннєвого матеріалу. Арбітражне
визначення здійснюють місцеві
насіннєві інспекції із району
розташування одержувача за участю
представника державної насіннєвої
інспекції із району розташування
відправника, які засвідчують якість
партії реалізованого насіннєвого
матеріалу, а не Інститут із захисту
рослин, який проводив дослідження на
замовлення позивача.

Відповідач зазначає, що позивачем було
надано суду дослідження вегетативної
частини рослин (бадилля рослин, які
були висіяні в більш пізніші строки) і
бульби картоплі сорту «Серпанок» з
полів смт. Гостомель, с. Катюжанка, яким
було встановлено, що на листях рослин
та стеблах картоплі сорту «Серпанок»
виявлено збудник альтернаріозу. При
цьому жодних експертиз щодо
дослідження саме насіннєвого
матеріалу у триденний строк з моменту
отримання товару (насіннєвої картоплі)
позивачем суду не надано.

04.11.2013 р. до господарського суду
Київської області Інститутом
картоплярства було подано клопотання
б/н від 04.11.2013 р., відповідно до якого
відповідач зазначив, що позивачем було
долучено до позовної заяви лист
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області від
15.10.2012 р. № 10-21/4261 про те, що комісією
здійснено перевірку відпуску картоплі
сорту «Світанок» Інституту
картоплярства НААН України та
встановлено порушення, про що
зазначено в акті перевірки. Водночас,
предметом позовних вимог у даній
справі є відшкодування збитків,
завданих, за твердженням позивача,
поставкою неякісної насіннєвої
картоплі сорту «Серпанок», у зв'язку з
чим акт перевірки відпуску картоплі
«Світанок» не стосується предмету
даної справи.

Крім того, відповідач просив суд
зобов'язати позивача надати відповідні
документи щодо транспортного
маркування транспорту, яким
здійснювалося перевезення насіннєвої
картоплі, придбаної у відповідача;
надати письмові пояснення та
відповідні документи щодо місця
зберігання, умов зберігання, терміну
зберігання насіннєвої картоплі,
придбаної у відповідача; надати
підтверджуючі документи щодо
виконання чи не виконання позивачем
вимог п. 4.11 ДСТУ 4506:2005, а саме -
протруєння насіннєвих бульб перед
посадкою; документи, які підтверджують
час здійснення посадки насіннєвої
картоплі; документи, які підтверджують,
скільки гектарів землі було засаджено
картоплею, придбаною у відповідача в
смт. Гостомелі та с. Катюжанка
Вишгородського району; акти списання
картоплі урожаю 2012 р., вирощеної
позивачем, оскільки в судовому
засіданні 21.10.2013 р. представник
останнього стверджував, що вся
картопля була гнилою, а в наданих
позивачем результатах
фітопатологічного аналізу бульб і
рослин картоплі сорту «Серпанок» у
висновку зазначено, що збудниками
кільцевої гнилі було уражено приблизно
30% бульб.

Клопотання відповідача б/н від 04.11.2013 р.
про витребування доказів було частково
задоволено судом.

04.11.2013 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «МДП АГРО» було
подано пояснення б/н від 04.11.2013 р.,
відповідно до яких позивач зазначив, що
позивачем було здійснено повну оплату
товарів та послуг, придбаних у зв'язку з
вирощуванням картоплі, придбаної у
відповідача, на загальну суму 245461,57
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями, копії яких долучені до
матеріалів справи.

Крім того, позивач зазначив, що
товариство на даний час має
прострочені зобов'язання з оплати
інших послуг на загальну суму 272183,98
грн., які мали б бути погашені за
рахунок доходу, отриманого з
реалізації урожаю картоплі. Однак
поставлений відповідачем посівний
матеріал мав приховані недоліки, а саме
- був уражений бактерією Сorynebacterium
sepedonicum, що викликає захворювання
картоплі на кільцеву гниль. Внаслідок
цього вирощена картопля виявилась
нетоварною, не могла бути реалізована,
а отже позивач не мав можливості
отримати дохід від її реалізації.

07.11.2013 р. до господарського суду
Київської області Інститутом
картоплярства було подано пояснення
б/н від 06.11.2013 р., відповідно до яких
відповідач зазначив, що за договорами
від 10.05.2012 р. № 1/05/12 та від 01.06.2012 р. № 1/06/12
сертифікат якості не надавався. У свою
чергу, карантинний сертифікат у даному
випадку не потрібен, оскільки
транспортування насіннєвого матеріалу
відбувалося в межах області, яку
контролює одна санітарна інспекція.

14.11.2013 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «МДП АГРО» було
подано пояснення б/н від 14.11.2013 р.,
відповідно до яких позивач зазначив, що
ТОВ «МДП АГРО» здійснювало оброблення
та засадження картоплею одного поля в
смт. Гостомель, оброблення та
засадження картоплею в с. Катюжанка
здійснювалось іншим підприємством -
ТОВ «АТП «Полісся». При цьому, за
твердженням позивача, обидва поля
перевірялись, оскільки ТОВ «МДП АГРО»
та ТОВ «АТП «Полісся» придбали
картоплю в Інституту картоплярства.

Крім того, позивач зазначив, що не має
можливості повідомити інформацію щодо
маркування транспорту, яким
здійснювалось вивезення картоплі ТОВ
«МДП АГРО» від відповідача. В свою
чергу, зберігання картоплі позивачем
не здійснювалось, оскільки отримана у
відповідача картопля одразу сіялась на
поле з одночасним її протруєнням. Проте
отриманий урожай, за твердженням
позивача, через неможливість
відділення здорової картоплі від
ураженої та значного ураження
кільцевою гниллю було передано на
переробку на крохмал в рахунок
вивезення картоплі з поля ТОВ «МДП
АГРО».

У судовому засіданні 15.11.2013 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, представник відповідача
проти задоволення позовних вимог
заперечував.

У судовому засіданні 15.11.2013 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

10.05.2012 р. та 01.06.2012 р. між Інститутом
картоплярства Національної академії
аграрних наук України (продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «МДП АГРО» (покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
№ 1/05/12 та договір купівлі-продажу №
1/06/12 відповідно.

Згідно з п. 1.1 договору № 1/05/12 продавець
продає, а покупець купує насіннєву
картоплю в кількості і асортименті
«Серпанок» - 77 т, а п. 1.1 договору № 1/06/12
передбачено, що продавець продає, а
покупець купує насіннєву картоплю в
кількості 54 т.

Згідно з п. 2.4 договорів власність на
товар переходить від продавця до
покупця з моменту надання продавцем
товарної накладної.

Пунктом 3.1 договорів передбачено, що
продавець гарантує якість товару при
умові його правильного
транспортування, зберігання та
технології вирощування сорту.

У відповідності з п. 3.2 договорів,
одночасно з товаром продавець надає
покупцю атестат або сортове свідоцтво,
а також карантинний сертифікат.

На виконання умов договорів № 1/05/12 та №
1/06/12 Інститутом картоплярства було
передано ТОВ «МДП АГРО» насіннєву
картоплю сорту «Серпанок», що
підтверджується товарними накладними,
у тому числі - № 621 від 11.05.2012 р., № 622 від
14.05.2012 р., № 624 від 15.05.2012 р., № 637 від 01.06.2012
р., № 638 від 01.06.2012 р. на загальну суму
224010,00 грн.

За твердженням позивача, під час сезону
вегетації 2012 року при вирощуванні
картоплі сорту «Серпанок» було
виявлено значну ураженість посадок
картоплі захворюванням
невстановленого походження,
спричинену постачанням позивачеві
відповідачем неякісного насіннєвого
матеріалу.

14.09.2012 р. було створено комісію за
участю співробітників Інституту
картоплярства НААН України з метою
перевірки якості насіннєвої картоплі
2011 р. та умов зберігання насіннєвої
картоплі 2012 р., за результатами якої
було складено акт візуального огляду
зразків бульб картоплі сорту
«Серпанок» щодо ознак ушкодження
хворобами. Як вбачається з акту,
комісією встановлено симптоми
ураження бульб кільцевою гниллю і
паршею.

Крім того, 10.10.2012 р. комісією у складі:
Павлуші В.В. - заст. начальника відділу
аналітичної роботи та метрологічного
забезпечення Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області, Бурдака А.А. - директора філії
Київського ОДЦЕСР, Шмунь С.А. -
начальника Бородянської районної
державної насіннєвої інспекції,
Чужмира А.М. - директора ТОВ «МДП АГРО»,
Разкевича М.П. - завідуючого
лабораторією первинного насінництва
Інституту картоплярства НААН України
було проведено перевірку дотримання
вимог ЗУ «Про насіння і садивний
матеріал», ДСТУ-013-2001, про що свідчить
довідка від 10.10.2012 р., з якої вбачається,
що комісія не вважає партію картоплі
сорту «Серпанок» урожаю 2011 р.
насіннєвою, оскільки остання була
відпущена Інститутом картоплярства
ТОВ «МДП АГРО» з порушенням вимог ст. 22
ЗУ «Про насіння і садивний матеріал» та
ДСТУ 4013-2001, а також зазначалось, що
станом на 10.10.2012 р. визначити посівні
показники якості насіннєвого
матеріалу картоплі сорту «Серпанок»
урожаю 2011 року неможливо.

Відповідно до висновку Інституту
захисту рослин Національної академії
аграрних наук України № 1/873 від 26.11.2012
р., на листках рослин картоплі сорту
«Серпанок» виявлено збудник
альтернаріозу з роду Alternaria. На стеблах
рослин картоплі цього сорту виявлено
збудники з роду Alternaria і Fusarium. На бульбах
картоплі з відборів з смт. Гастомель і
с. Катюжанка виділено збудники роду
Fusarium, що викликають фузаріозне в'янення
і збудник кільцевої гнилі - бактерії
Corynebacterium sepedonicum. Збудником кільцевої
гнилі було уражено приблизно 30% бульб.
Бульби з відбору смт. Гостомель мають
ураження на 60% збудниками роду Fusarium.

ТОВ «МДП АГРО» було надіслано на адресу
Інституту картоплярства НААН України
претензію № 1 від 28.02.2013 р., відповідно
до якої позивач просив відповідача
перерахувати на рахунок ТОВ «МДП АГРО»
517645,55 грн. шкоди, понесеної у зв'язку з
використанням неякісної продукції, яка
складається з 29674,37 грн. - оплати за
договорами, а також суми збитків, у тому
числі - 68970,11 грн. ЗЗР, 182608,11 грн. добрива,
227341,96 грн. ПММ, 9051,00 грн. витратні
матеріали.

Оскільки позивач вважає, що внаслідок
порушення Інститутом картоплярства
НААН України господарських
зобов'язань, які передбачені п. 3.1
договорів № 1/05/12 від 10.05.2012 р. та № 1/06/12
від 01.06.2012 р., ТОВ «МДП АГРО» були
понесені збитки на суму 517645,55 грн.,
останнє і звернулось з даним позовом до
суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є таке
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 статті 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до приписів статті 655
Цивільного кодексу України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків.

Поряд з цим слід зазначити, що статтею
673 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець повинен
передати покупцеві товар, якість якого
відповідає умовам договору
купівлі-продажу. У разі відсутності в
договорі купівлі-продажу умов щодо
якості товару продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду
звичайно використовується. Якщо
продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети.
Якщо законом встановлено вимоги щодо
якості товару, продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, який
відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст. 674 Цивільного кодексу
України, відповідність товару вимогам
законодавства підтверджується
способом та в порядку, встановленими
законом та іншими нормативно-правовими
актами.

У відповідності з ст. 675 ЦК України
товар, який продавець передає або
зобов'язаний передати покупцеві, має
відповідати вимогам щодо його якості в
момент його передання покупцеві, якщо
інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу.

Водночас, відповідно до статті 22
Цивільного кодексу України особа, якій
завдано збитків у порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
по права (реальні збитки); 2) доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Проте, притягнення до
цивільно-правової відповідальності
можливе лише за певних, передбачених
законом умов, сукупність яких формують
склад правопорушення, що є підставою
цивільно-правової відповідальності.
При цьому складовими правопорушення,
необхідними для відповідальності у
вигляді відшкодування збитків, є
суб'єкт та об'єкт правопорушення, а
також суб'єктивна та об'єктивна
сторони.

Суб'єктом цивільного правопорушення є
боржник, а об'єктом правопорушення -
зобов'язальні правовідносини
кредитора та боржника. Суб'єктивну
сторону становить вина боржника, а
об'єктивну - протиправна поведінка
боржника (невиконання або неналежне
виконання обов'язку), наявність збитків
у майновій сфері кредитора, причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
боржника та збитками. За відсутності
хоча б одного з цих елементів цивільна
відповідальність не настає.

Відповідно до статті 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України до складу збитків,
що підлягають відшкодуванню особою,
яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо
інше не передбачено законом або
договором, враховуються ціни, що
існували за місцем виконання
зобов'язання на день задоволення
боржником у добровільному порядку
вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у
разі якщо вимогу не задоволено у
добровільному порядку, - на день
подання до суду відповідного позову
про стягнення збитків (частина 3 статті
225 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 623 Цивільного кодексу
України для застосування таких
правових наслідків порушення
зобов'язань як стягнення збитків
потрібна наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення:
протиправної поведінки; шкоди;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками; вини.
Відсутність хоча б одного з
вищезазначених елементів, які
створюють склад цивільного
правопорушення, звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення
будь-яких майнових благ сторони за
договором, що обмежує його інтереси, як
учасника певних господарських
відносин і проявляється у витратах,
зроблених кредитором, втраті або
пошкодженні майна, а також не одержаних
кредитором доходів, які б він одержав,
якби зобов'язання було виконано
боржником.

Чинним законодавством України
обов'язок доведення факту наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
правопорушенням і збитками покладено
на позивача.

Поряд з цим, приписами статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
та надані в судових засіданнях докази,
господарський суд дійшов висновку, що в
задоволенні позовних вимог належить
відмовити повністю у зв'язку з їх
недоведеністю, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 13 Закону України
«Про насіння і садивний матеріал»
виробники насіння і садивного
матеріалу зобов'язані: вирощувати
насіння і садивний матеріал сортів,
внесених до Реєстру сортів, в обсязі,
визначеному ліцензійним договором;
додержуватися технологічних і
методичних вимог насінництва та
розсадництва щодо збереження сортової
чистоти, біологічних і урожайних
властивостей сорту та посівних якостей
насіння; гарантувати відповідність
насіння і садивного матеріалу, що
підлягає реалізації, сортовій чистоті
(типовості) і посівним якостям,
зазначеним у сертифікатах на насіння
та садивний матеріал; зберігати
дублікати проб насіння і садивного
матеріалу (відповідно до біологічної
здатності) упродовж строку дії
сертифіката на насіння; вести по
кожному сорту насінницьку
документацію за встановленими формами
і зберігати її протягом трьох років;
додержуватися встановленого порядку
пакування, маркування, транспортування
та зберігання насіння і садивного
матеріалу відповідно до вимог
нормативно-правових актів та
стандартів; відшкодовувати
матеріальні збитки споживачу в разі
реалізації йому некондиційного
насіння чи садивного матеріалу;
здійснювати внутрішньогосподарський
контроль за виробництвом і обігом
насіння і садивного матеріалу.

Статтею 15 Закону України «Про насіння і
садивний матеріал» передбачено, що
насіння і садивний матеріал вводять в
обіг після їх сертифікації. Насіння і
садивний матеріал вважаються
сертифікованими, якщо вони:
відповідають вимогам
нормативно-правових актів за сортовою
чистотою і посівними якостями;
належать до сорту, занесеного до
Реєстру сортів рослин України або
Реєстру сортів рослин Організації
економічного співробітництва та
розвитку.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про насіння і садивний матеріал»
суб'єкт насінництва гарантує
відповідність сортових і посівних
якостей насіння, а суб'єкт розсадництва
- походження, санітарний стан і якість
садивного матеріалу згідно з вимогами
нормативно-правових актів, про що
зазначається у сертифікатах. На
придбане насіння і садивний матеріал
гарантії діють протягом строку,
визначеного в сертифікаті. У разі
порушення гарантій суб'єкт насінництва
та розсадництва несе відповідальність
згідно із законом.

Приписами статті 23 Закону України «Про
насіння і садивний матеріал»
встановлено, що арбітражне (експертне)
визначення якості насіння і садивного
матеріалу може проводитися на вимогу
споживача у лабораторіях, визначених
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі. Правила
експертного визначення якості насіння
і садивного матеріалу та порядок
оформлення відповідних заяв
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
аграрну політику.

Згідно з пп. 4.1.2 п. 4.1 ДСТУ 4014 - 2001
«Картопля насіннєва. Відбір проб і
методики визначення посівних якостей»,
результати контролю якості засипаного
в мішки насіннєвого матеріалу картоплі
дійсні протягом 5 днів, засипаного в
ящичні піддони - протягом 15 днів, а того,
що зберігається насипом - протягом 30
днів.

Як слідує з матеріалів справи,
гарантування сортових та посівних
якостей поставленої відповідачем
позивачеві картоплі підтверджується
актом № 1 апробації сортових посівів
картоплі еліти від 28.06.2011 р., в якому
зазначено, що Бородянською насіннєвою
інспекцією було проведено оцінку стану
посівів картоплі сорту «Серпанок», при
сортовій чистоті - 100%, загальному
пошкоджені хворобами - 0%, урожайності -
164 ц/г, відповідно до вимог,
встановлених пп. 4.1.1 п. 4.1, пп. 5.1.1 п. 5.1
ДСТУ 4013-2001.

Вищевказані посіви були прийняті
згідно акту № 1 приймання посівів еліти
картоплі від 03.07.2011 р. з відміткою про
відповідність ДСТУ 4013-2001, з огляду на що
реалізована відповідачем позивачеві
картопля урожаю 2011 року є насіннєвою.

З наданих представниками сторін суду
пояснень слідує, що сертифікати якості
на насіннєву картоплю, яка була
предметом купівлі-продажу за
договорами № 1/05/12 від 10.05.2012 р. та № 1/06/12
від 01.06.2012 р., відповідачем позивачеві
не надавалися та останнім не
вимагалися.

Натомість, як передбачено п. 3.1
договорів, продавець гарантує якість
товару при умові його правильного
транспортування, зберігання та
технології вирощування сорту.

У відповідності з умовами розділу 7
ДСТУ 4013-2001 «Сортові та посівні якості
картоплі насіннєвої», насіннєвий
матеріал картоплі транспортується
всіма видами транспорту відповідно до
правил перевезення вантажів, що швидко
псуються, які діють на даному виді
транспорту. Забороняється
транспортування насіннєвого матеріалу
за температури нижче 2 С, крім
транспортних засобів, де підтримується
заданий температурний режим.
Транспортне маркування - згідно ГОСТу
14192. Транспортні засоби повинні бути
сухими та чистими, не заражені
збудниками хвороб та шкідниками
картоплі. Під час перевезення в одному
транспортному засобі декількох партій
одного сорту їх розміщають роздільно,
виключаючи можливість змішування.

Пунктом 4.2 ДСТУ 4014-2001 «Картопля
насіннєва. Відбір проб і методики
визначення посівних якостей»
передбачено, що за розбіжності
показників якості насіннєвого
матеріалу картоплі, засвідчених
документом відправника, з результатами
перевірки матеріалу одержувачем на
величину, яка перевищує допустимі
відхилення, за вимогою одержувача
проводиться арбітражне визначення
якості в термін не пізніше трьох днів з
дня одержання даної партії насіннєвого
матеріалу. Арбітражне визначення
здійснюють місцеві насіннєві
інспекції із району розташування
одержувача за участю представника
державної насіннєвої інспекції із
району розташування відправника, які
засвідчують якість партії
реалізованого насіннєвого матеріалу.

Доказів проведення зазначеного
дослідження у триденний строк з
моменту отримання товару (насіннєвої
картоплі) позивачем суду не надано.

У свою чергу, вказані дослідження
повинні проводитися відповідними
установами, передбаченими п. 4.2 ДСТУ
4014-2001, якими є місцеві державні
насіннєві інспекції із району
розташування одержувача за участю
представника державної насіннєвої
інспекції із району розташування
відправника, які засвідчують якість
партії реалізованого насіннєвого
матеріалу.

Отже, згадуваний вище доданий до позову
ТОВ «МДП АГРО» висновок Інституту
захисту рослин Національної академії
аграрних наук України № 1/873 від 26.11.2012 р.
не може вважатись належним та
допустимим доказом у даній справі,
оскільки дослідження було проведене
неналежною установою.

Окрім того, викладений у листі
Інституту захисту рослин Національної
академії аграрних наук України № 1/873
від 26.11.2012 р. висновок за результатами
проведеного дослідження бульб
картоплі «Серпанок», містить, зокрема,
посилання на те, що «для бульбового
аналізу насіннєвий матеріал не було
надано, у зв'язку з чим можна тільки
припустити, що джерелом інфікування
може бути насіннєвий матеріал».

У свою чергу, долучений до позовної
заяви лист Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області від 15.10.2012 р. № 10-21/4261, в якому
повідомлялось про те, що комісією було
здійснено перевірку відпуску картоплі
сорту «Світанок» Інституту
картоплярства НААН України та
встановлено порушення, також не може
вважатись належним та допустимим
доказом у даній справі, оскільки
предметом позовних вимог є
відшкодування збитків, завданих, за
твердженням позивача, придбанням
насіннєвої картоплі сорту «Серпанок».

Розділом 10 ДСТУ 4013-2001 «Сортові та
посівні якості картоплі насіннєвої»
встановлено, що виробник гарантує
відповідність насіннєвої картоплі
вимогам цього стандарту за умови
дотримання споживачем вимог до
транспортування та виконання таких
вимог: насіннєвий матеріал картоплі
вирощено на полях, не уражених
збудниками раку картоплі та
картопляної нематоди; насіннєвий
матеріал картоплі під час збирання і
зберігання не засмічений іншими
сортами та не змішаний з насіннєвим
матеріалом того самого сорту, але іншої
категорії; насіннєвий матеріал
картоплі під час відвантаження не
засмічений іншими сортами і не
змішаний з насіннєвою картоплею того
самого сорту, але іншої категорії;
дотримання вимог під час зберігання
згідно з нормативами, наведеними в
розділі 9 цього стандарту.

Проте, позивачем не надано суду доказів
дотримання ТОВ «МДП АГРО» умов
транспортування, зберігання та
технології вирощування картоплі сорту
«Серпанок», переданої відповідачем
позивачу на виконання умов договорів
купівлі-продажу № 1/05/12 та № 1/06/12.

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку про недоведеність позивачем
факту неправомірної поведінки
відповідача як обов'язкового елементу
складу цивільного правопорушення, яке
тягне за собою відповідальність у
вигляді відшкодування завданих
збитків.

Крім того, ТОВ «МДП АГРО», заявляючи
вимогу про стягнення з відповідача
517645,55 грн. збитків, в якості доказів
понесення збитків у вигляді витрат з
оплати за договорами, придбання
засобів захисту рослин, добрив,
паливно-мастильних матеріалів, а також
інших витратних матеріалів, надало
суду платіжні доручення на оплату
товарів та послуг на суму 245461,57 грн.,
зазначивши при цьому, що товариство на
даний час також має прострочені
зобов'язання з оплати інших послуг на
загальну суму 272183,98 грн.

Так, на підтвердження факту понесення
збитків позивач посилався на
здійснення ТОВ «МДП АГРО» оплати
товарів та послуг на загальну суму
245461,57 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями, копії яких
долучені до матеріалів справи, а саме -
№ 33 від 17.04.2012 р. на суму 58200,00 грн.
(оплата за нітроамофоску), № 64 від 04.05.2012
р. на суму 31050,00 грн. (оплата за дизельне
пальне), № 69 від 10.05.2012 р. на суму 9000,00
грн. (оплата за виконання с/г робіт), № 71
від 11.05.2012 р. на суму 5565,00 грн. (оплата за
авто послуги по перевезенню добрив), №
78 від 24.05.2012 р. на суму 18250,00 грн. (оплата
за селітру аміачну), № 79 від 24.05.2012 р. на
суму 8100,00 грн. (оплата за виконання с/г
робіт), № 81 від 29.05.2012 р. на суму 10872,96 грн.
(оплата за маршал 25%), № 93 від 25.06.2012 р. на
суму 9800,00 грн. (оплата за дизельне
пальне), № 99 від 04.07.2012 р. на суму 10857,60
грн. (оплата за фунгіцид Акробат), № 100
від 05.07.2012 р. на суму 2743,61 грн. (оплата за
добрива Стармакс голд, Агролайт), № 101
від 06.07.2012 р. на суму 4920,00 грн. (оплата за
чемп), № 102 від 12.07.2012 р. на суму 9750,00 грн.
(оплата за дизельне пальне), № 103 від
16.07.2012 р. на суму 720,00 грн. (оплата за
карбамід), № 105 від 16.07.2012 р. на суму 4812,00
грн. (оплата за чемп, бунчук, ротолаз), №
106 від 17.07.2012 р. на суму 9750,00 грн. (оплата
за дизельне пальне), № 112 від 25.07.2012 р. на
суму 1483,67 грн. (за гербіцид пантера), № 121
від 13.08.2012 р. на суму 14696,96 грн. (оплата за
дизельне пальне), № 133 від 03.09.2012 р. на
суму 2250,00 грн. (передоплата за сітки
овочеві), № 135 від 04.09.2012 р. на суму 2444,40
грн. (оплата за вихор), № 136 від 06.09.2012 р.
на суму 909,37 грн. (оплата за лабораторні
дослідження), № 139 від 10.09.2012 р. на суму
3846,00 грн. (передоплата за ваги
електронні), № 140 від 12.09.2012 р. на суму
9750,00 грн. (оплата за дизельне пальне), №
146 від 17.09.2012 р. на суму 10000,00 грн. (оплата
за перевезення вантажу), № 148 від 24.09.2012
р. на суму 600,00 грн. (оплата за брезент), №
151 від 26.09.2012 р. на суму 1320,00 грн. (оплата
за перевезення вантажу), № 158 від 28.09.2012
р. на суму 590,00 грн. (оплата за
перевезення вантажу), № 167 від 09.11.2012 р.
на суму 2700,00 грн. (оплата за
фітопатологічне дослідження бульб і
рослин картоплі).

При цьому позивачем не надано суду
будь-яких доказів на підтвердження
того факту, що придбання наведених вище
товарів та послуг позивачем є
наслідком неналежного виконання
відповідачем умов договорів
купівлі-продажу № 1/05/12 від 10.05.2012 р. та №
1/06/12 від 01.06.2012 р.

Таким чином, в порушення вимог ст. 22 ЦК
України позивачем не доведено
належними та допустимими доказами у
розумінні приписів ст.ст. 32-34 ГПК
України ані вини відповідача, ані
безпосереднього причинного зв'язку між
діями відповідача і збитками ТОВ «МДП
АГРО», понесеними, за твердженням
останнього.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про недоведеність позивачем наявності
усіх елементів цивільного
правопорушення в діях Інституту
картоплярства НААН України, як-то:
протиправна поведінка відповідача (дія
або бездіяльність), шкідливий
результат такої поведінки, не надано
суду доказів, які підтверджували б
завдання позивачу 517645,55 грн. збитків, а
також вини відповідача; не доведено
причинного зв'язку між поведінкою
відповідача та майновою шкодою
(збитками) позивача.

З урахуванням викладеного, вимога
позивача про стягнення з відповідача
517645,55 грн. збитків є недоведеною та
необґрунтованою, у зв'язку з чим
задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до вимог
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Повне рішення підписане 20.11.2013 р.

Суддя
В.М. Бабкіна