ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.12.13р. Справа № 43/5005/9805/2012За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інжинірингова
компанія КС",

до Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк", м. Київ

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на боці
відповідача: ТОВ "Укторнет України ХІІ",
м. Київ

про внесення змін до договору № 2
оренди приміщень будівлі
багатофункціонального
торговельно-демонстраційного центру
від 23.09.2010 року.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Дидюк П.В., дов. № 79 від
10.06.2013 року, представник;

від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інжинірингова
компанія КС", м.
Дніпропетровськ звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Сведбанк", м.
Київ, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача: ТОВ "Укторнет України
ХІІ", м. Київ про внесення змін до
договору №2 оренди приміщень будівлі
багатофункціонального
торговельно-демонстраційного центру
від 23.09.2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
останній втратив основні засоби,
обсяги надання орендних послуг та їх
вартісна складова зменшилися у зв'язку
зі зміною кон'юнктури ринку оренди
торговельних приміщень.

Позивач з посиланням на ст. 652 ЦК
України просить суд внести зміни до
договору оренди в частині розміру
орендної плати.

Відповідач надав відзив на позов,
в задоволенні позовних вимоги просить
відмовити, оскільки відсутня наявність
умов відповідно до ст. 652 ЦК України,
крім того, спірний договір є
розірваний.

Ухвалою господарського суду від 08.01.2013
року провадження по справі було
зупинено до набрання рішення
господарського суду по справі
№9/5005/9894/2012.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2013
року провадження по справі було
поновлено, цією ж ухвалою строк
розгляду спору продовжено до 23.12.2013
року.

23.12.2013 року надав суду клопотання з
якого вбачається, що рішенням
загальних зборів акціонерів від 29.04.2013
року публічне акціонерне товариство
"Сведбанк" змінив своє найменування на
публічне акціонерне товариство "Омега
Банк", яке є його правонаступником.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився. Надав письмові
пояснення по суті позовних вимог, в
задоволенні позову просить відмовити.

Клопотання про здійснення
технічної фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 23.12.2013 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2010 року між Відповідачем та
Позивачем було укладено Договір оренди
приміщень будівлі
багатофункціонального
торговельно-демонстраційного центру №
2 (далі - Договір оренди), строком дії до
23 листопада 2016 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди
передбачено, що Відповідач передає а
Позивач приймає у тимчасове платне
користування торгівельні офісні та
інші приміщення, загальною площею 17 835,5
кв.м., що розташовані в будівлі
багатофункціонального
торговельно-демонстраційного центру,
розташованого за адресою:
Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд 9-а
(далі -Будівля).

Орендовані приміщення було передано
Відповідачем Позивачу, що
підтверджується актом
прийому-передачі від 23.09.2010 р.

В обґрунтування позовних вимоги
позивач зазначив, що при укладенні
договору він не міг передбачити
істотної зміни обставин, оскільки мав
стабільне фінансове господарське
положення, основні засоби, вчасно
виконував платежі і розрахунки з
відповідачем, але в подальшому
позивач втратив основні засоби, обсяги
надання орендних послуг та їх вартісна
складова зменшилися у зв'язку зі зміною
кон'юнктури ринку оренди торгівельних
приміщень, у зв'язку з чим з посиланням
на вищезазначену істотну зміну та
просить суд внести зміни до договорів
оренди в п.5.3. договору, відповідно до
якого орендна плата за користування
орендованими приміщеннями в місяць
складає 436 669,10 грн., крім того ПДВ 20% - 87
333,82 грн., разом з ПДВ 524 002,92 грн., що і
стало причиною спору.

Відповідно до статті 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 2 статті 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Пунктом 5.5. Договору оренди було
визначено інший порядок розірвання
договору оренди, а саме: у разі
прострочення сплати Позивачем
орендної плати та/або витрат за
користування земельною ділянкою, на
якій знаходиться Будівля у строк,
передбачений пунктом 5.2. Договору
оренди №2 більше, ніж на 30 календарних
днів, Відповідач має право розірвати
Договір оренди № 2 в односторонньому
порядку та передати приміщення в
оренду іншим особам, а Позивач
зобов'язується на вимогу Відповідача
сплатити штраф у розмірі 5% від суми
орендної плати, що становить 748 575,60 грн.,
та визначена в п. 5.3. Договору оренди №2.

Можливість та підстави зміни
договору у зв'язку з істотною зміною
обставин встановлені ст. 652 Цивільного
кодексу України. Зокрема, згідно з
частиною 1, у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо
вони змінилися настільки, що, якби
сторони могли це передбачити, вони не
уклали б договір або уклали б його на
інших умовах.

Частиною 2статті 652 ЦК України
передбачено, що якщо сторони не досягли
згоди щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, договір може бути
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони у виняткових
випадках, коли розірвання договору
суперечить суспільним інтересам або
потягне для сторін шкоду, яка значно
перевищує затрати, необхідні для
виконання договору на умовах, змінених
судом за наявності одночасно таких
умов:1) в момент укладення договору
сторони виходили з того, що така зміна
обставин не настане; 2)зміна обставин
зумовлена причинами, які
заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору; 4) із суті договору або
звичаїв ділового обороту не випливає,
що ризик зміни обставин несе
заінтересована сторона.

Таким чином, внесення змін до
договору, укладеного сторонами у
справі, є можливим лише за умови
наявності та доведеності обставин і
підстав, передбачених диспозиціями ст.
652 ЦК України.

Відповідно до статті 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Як вбачається з п. 1.2 договору
оренди приміщення передавалось в
оренду з метою розміщення
торгівельного (робочого простору) для
продажу товарів (надання послуг), для
розміщення офісу Орендаря, для
здійснення статутної діяльності
орендаря.

Оскільки, позивач здійснював
оренду з метою здійснення
підприємницької діяльності, то з цього
випливає, що ризик зміни відповідних
обставин (втрата своїх основних
засобів, обсяги надання суборендних
послуг, тощо) несе виключно позивач,
крім того, останнім не обґрунтована
сума орендної плати, яку він просить
застосувати.

У зв'язку з порушенням позивачем
умов договору в частині сплати
орендної плати та виконанням
відповідачем договору в частині
повідомлення позивача про
одностороннє розірвання договору,
договір №2 є розірваний. Факт
розірвання договору встановлено при
розгляді справи №910/15930/13, яка
безпосередньо пов'язаною з даною
справою.

Факти встановлені при розгляді
пов'язаної справи не потребують
доказування, тобто мають преюдиційне
значення.

Відповідачем не доведено
наявності одночасно умов, з якими норми
ст. 652 ЦК України пов'язує можливість
внесення змін до договору оренди у разі
істотної зміни обставин, а також
зважаючи на той факт, що зазначений
договір є розірваний, господарський
суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 30.12.2013 року

Суддя С.В. Мартинюк