ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2013 р.
Справа № 917/1289/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Гончар Т. В., суддя
Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - Галушко Т.П. за довіреністю
№123 від 14.11.2013 р.,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №
3015П/3-11 від 02.10.13 р.) на рішення
господарського суду Полтавської
області від 27.08.13 у справі № 917/1289/13

за позовом Приватного підприємства
"Галла Люкс", м. Комсомольськ,
Полтавська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феррострой", м.
Комсомольськ, Полтавська область

про стягнення 108 922,43 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року Приватне підприємство
"Галла Люкс" звернулося до
господарського суду Полтавської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Феррострой" про стягнення (з
урахуванням заяв про зменшення розміру
позовних вимог) 108 922,43 грн., з яких: 95 834,83
грн. - основного боргу, 13 087,60 грн. - пені,
за договором субпідряду №470 від
01.08.2012р., а також понесених ним судових
витрат.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 27.08.2013 р. у
справі № 917/1289/13 (суддя Погрібна С.В.)
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феррострой" на
користь Приватного підприємства "Галла
Люкс" - 95 834,83 грн. - основного боргу за
договором субпідряду №470 від 01.08.2012р.,
13087,60 грн. - пені. Стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Феррострой" на користь Приватного
підприємства "Галла Люкс" - 2 178,44 грн. -
судового збору. Повернуто Приватному
підприємству "Галла Люкс" з державного
бюджету надмірно сплачений судовий
збір у розмірі 163,76 грн., сплачений за
платіжним дорученням №96 від 04.06.2013р., що
знаходиться в матеріалах справи №
917/1289/13.

Відповідач з зазначеним рішенням не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Полтавської області від 27 серпня 2013
року у даній справі змінити в частині
розрахунку пені, стягнути з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Феррострой" суму пені у розмірі 7 207,14
грн. В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ТОВ "Феррострой" посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що під час винесення
господарським судом рішення від
27.08.2013р. мало місце неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи.
Це призвело до винесення неправильного
рішення.

Представник позивача надав відзив на
апеляційну скаргу відповідача (вх. № 9879
від 16.10.2013р.), в якому зазначає, що
рішення господарського суду
Полтавської області від 27.08.2013 р.
законне та обґрунтоване, винесене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а з доводами
апеляційної скарги позивач не
погоджується, тому просить оскаржуване
рішення господарського суду
Полтавської області залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

02.12.2013р. (за вх.№11491) від відповідача
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі його представника на
підставі вже поданих ним документів,
апеляційної скарги та додаткових
пояснень позивача, у зв'язку з
неможливістю явки у судове засідання
представника.

У судовому засіданні 04.12.2013р.
оголошувалась перерва до 09.12.2013р. до 12:30
год.

У судове засідання 09.12.2013р. з'явився
представник позивача та надав
пояснення по справі, представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, відповідно до встановленого
законодавством порядку, був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи належним чином.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце розгляду
апеляційної скарги, те, що явка сторін у
судове засідання не була визнана
обов'язковою, клопотання відповідача
про розгляд справи без участі його
представника, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
за відсутності представника
відповідача, за наявними в матеріалах
справи доказами, у порядку ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі,
відзиві на скаргу доводи сторін,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення уповноваженого представника
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог ст. 101 ГПК
України, вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому
задоволенню, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, вірно
встановлено судом першої інстанції та
під час апеляційного провадження,
01.08.2012р. між Приватним підприємством
"Галла Люкс" (субпідрядник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ферросторой"
(генпідрядник) був укладений договір
субпідряду №470 (договір), у
відповідності до умов якого
генпідрядник доручає, а субпідрядник
зобов'язується виконати роботи на
об'єктах ЗAT "Полтавський ГЗК".
"Капітальний ремонт бурового верстату
СБШ-250 МНА-32" у обсягах узгоджених з
генпідрядником, а генпідрядник
зобов'язується прийняти дану роботу та
оплатити її (п. 1.1.).

У відповідності до п. 1.2 договору
вартість робіт складає 276 951,60 грн., у
тому числі ПДВ 20% - 46 158,60 грн.

Згідно з п.п. 2.6., 2.7. договору розрахунок
за виконані роботи проводиться за
актом виконаних робіт на підставі
виставленого рахунку субпідрядника зі
строком оплати за виконані роботи на
протязі п'ятнадцяти банківських днів з
моменту підписання акту виконаних
робіт КБ-2В та довідки КБ-3.

Відповідно до п. 9.2. договору, строк його
дії - з моменту підписання - до 31.12.2012р.

З матеріалів справи вбачається, що ПП
"Галла Люкс" були виконані роботи на
об'єктах ВАТ "Полтавський ГЗК". Доказом
відповідного є двосторонній акт №ГЛ
10-11-09 приймання виконаних робіт по
капітальному ремонту від вересня 2012р.
на загальну суму 243112,80 грн. (а.с. 13-18).
Даний акт підписано представниками як
з боку генпідрядника, так і з боку
субпідрядника без зауважень та
скріплений печатками підприємств
сторін.

На підставі зазначеного ату приймання
виконаних робіт по капітальному
ремонту Приватним підприємством "Галла
Люкс" було виставлено ТОВ "Ферросторой"
рахунок-фактуру № СФ-00059 від 28.09.2012р. на
суму 243112,80 грн. (а.с. 19).

ТОВ "Ферросторой", зі свого боку щодо
виконання умов договору, неналежним
чином виконав свої зобов'язання,
здійснив оплату за виконані роботи
частково: окрім 14.12.2012р. - 5000,00 грн.;
25.12.2012р. - 21277,97 грн., здійснив оплату
17.01.2013р. - 100000,00 грн., 25.04.2013р. - 15000,00 грн.,
на загальну суму 115000,00 грн., згідно з
рахунком №СФ-0059 від 28.09.2012р.

З існуванням решти заборгованості у
розмірі 101834,83 грн. погоджувався і сам
відповідач, підписавши акт звірки
взаємних розрахунків станом на 27.05.2013р.
(а.с.12).

01.04.2013 р. позивач направив відповідачу
лист - службову запаиску № 37 з
проханням письмово пояснити причину
невиконання зобов'язань за умовами п.
2.7. договору та погашення боргу.

Відповідач у відповіді на вказаний
лист (від 02.04.2013р. вих.№613) борг визнав у
повному обсязі, але просив відстрочити
погашення заборгованості у
добровільному порядку до 01.04.2014р.

Таким чином, ТОВ "Феррострой" існуючий
борг не сплатив, що змусило ПП "Галла
Люкс" звернутися до господарського
суду Полтавської області з відповідним
позовом.

Під час розгляду даної справи в суді
першої інстанції, ТОВ "Феррострой", на
виконання умов договору, здійснив
оплату у розмірі 6000,00 грн., доказом чого
є платіжні доручення №2618 від 28.05.2013р. на
2000,00 грн., №2732 від 04.06.2013р. на 2000,00 грн.,
№2988 від 13.06.2013р. на 1000,00 грн., №3278 від
03.07.2013р. на 1000,00 грн.(а.с. 37-40) та витяги з
банківських проводок по рахунку
позивача, заява позивача про зменшення
розміру позовних вимог (а.с.89-90), де
заявлена до стягнення сума боргу
складає 95834,83 грн., а також акт звірки
взаємних розрахунків станом на 03.07.2013р.
(а.с. 64), тобто, дана сума заборгованості
визнається і самим відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи умови договору та надані
сторонами докази, у сукупності з
наведеними нормами чинного
законодавства, колегією суддів
апеляційного господарського суду
встановлено, що заборгованість
відповідача перед позивачем у розмірі
95834,83 грн. підтверджена належними
доказами, будь-яких доказів оплати цієї
суми відповідачем ані суду першої, ані
суду апеляційної інстанції надано не
було, у зв'язку з чим позовні вимоги в
частині стягнення 95834,83 грн. основного
боргу є обґрунтованими та правомірно
задоволені місцевим господарським
судом.

Крім того, позивачем заявлена до
стягнення пеня у розмірі 13087,60 грн. за
період з 19.10.2012р. по 19.04.2013р.

Відповідно до вимог ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

В п.2 ст. 193 ГК України передбачено, що
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно з п. 4.11. договору при
простроченні генпідрядником
проведення розрахунку за виконані
роботи за договором, генпідрядник
сплачує пеню у розмірі 0,1 % суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (штрафом,
пенею).

Відповідно до ч.1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", пеня
обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано,
оскільки інше умовами договору не
передбачено.

Відтак, частиною шостою статті 232 ГК
України визначено строк та порядок
нарахування штрафних санкцій.

Колегія суддів не може погодитись з
висновками місцевого господарського
суду стосовно стягнення з відповідача
заявленої до стягнення пені у розмірі
13087,60 грн. за період з 19.10.2012р. по 19.04.2013р.,
оскільки перевіркою розрахунку
позивача (а.с.118) встановлено невірне
визначення кількості днів у 2012 році - 365
днів, замість - 366 днів, з чим погодився і
позивач у суді апеляційної інстанції.
Так, стягненню підлягає пеня у розмірі
13065,99 грн. (за 182 дні):

- за період з 19.10.2012р. по 13.12.2012р. (55 днів
прострочення) - 5495,57 грн. пені;

- за період з 14.12.2012р. по 24.12.2012р. (11 днів
прострочення) - 1073,37 грн. пені;

- за період з 25.12.2012р. по 31.12.2012р. (7 днів
прострочення) - 622,01 грн. пені, всього за
2012 рік за 73 дні прострочення - 7174,90 грн.
пені;

- за період з 01.01.2013р. по 16.01.2013р. (16 днів
прострочення) - 1425,76 грн. пені;

- за період з 17.01.2013р. по 19.04.2013р. (93 дні
прострочення) - 4465,33 грн., всього за 2013
рік за 109 дні прострочення - 5891,09 грн.
пені.

У відповідності до ст. 84 ГПК України,
судове рішення повинно містити,
зокрема, обставини справи, встановлені
господарським судом, причини
виникнення спору, докази, на підставі
яких прийнято рішення, доводи, за якими
господарський суд відхилив докази
сторін, законодавство, яким
господарський суд керувався, приймаючи
рішення. Ст. 43 ГПК України встановлено,
що оцінка доказів судом здійснюється
при повному, об'єктивному та всебічному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
апеляційної скарги ТОВ "Ферросторой" та
зміні оскаржуваного рішення в частині
задоволення позовних вимог щодо
стягнення 13087,60 грн. пені, у зв'язку з
наявністю фактів, які свідчать про те,
що оскаржуване рішення в цій частині
прийняте при неповному з'ясуванні
обставин справи, та стягненню пені у
розмірі 13065,99 грн. В іншій частині
оскаржуване рішення є законним,
обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав
для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Щодо посилання заявника апеляційної
скарги на те, що позивач повинен був
надати договірну ціну робіт,
проектно-кошторисну документацію,
розраховану на підставі відомостей
узгодження об'ємів робіт, але всупереч
умов договору договірна ціна не була
узгоджена між сторонами, колегія
суддів вважає їх безпідставними,
такими, що не відповідають матеріалам
справи, оскільки погоджена між
сторонами договірна ціна (підписана
В.о. ген.директора ТОВ "Ферросторой" -
Лозівським В.В. та директором ПП "Галла
Люкс" - Шафорост А.Н.) міститься в
матеріалах справи (а.с.104) та погоджена
сторонами у п.2.1. договору і становить
276951,60 грн.

Щодо посилання заявника апеляційної
скарги на відсутність довідки про
вартість виконаних робіт (типова форма
КБ-3), колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно з наказом № 554 від 04.12.2009 року
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України Довідка про
вартість виконаних робіт (типова форма
КБ-3) обов'язково надається разом з
актом за формою КБ-2В при виконанні
будівельних робіт.

Будівельні роботи - це будівельні,
монтажні, пусконалагоджувальні та інші
роботи, що виконуються під час нового
будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального та поточного
ремонту будівель та споруд.

У п.1.1. договору сторонами погоджено, що
…субпідрядник зобов'язується
виконати роботи на об'єктах ЗAT
"Полтавський ГЗК". "Капітальний ремонт
бурового верстату СБШ-250 МНА-32"….

Буровий станок СБШ-250 призначений
для буріння технологічних вибухових
свердловин на відкритих гірських
роботах. Отже, про будівлі та споруди
мова не йдеться, у зв'язку з чим довідка
про вартість виконаних робіт (типова
форма КБ-2В) не застосовується, а оплата
має здійснюватися за актом виконаних
робіт на підставі рахунку
субпідрядника (п. 2.6 договору).

Питання про судові витрати
вирішується відповідно до ст. 49 ГПК
України пропорційно задоволених
позовних вимог.

У зв'язку з зазначеним, керуючись
статтями 33, 36, 49, 99, 101, 102, п. 2 статті 103,
п.п. 3, 4 ч. 1 статті 104, статтею 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 27.08.2013р. у
справі № 917/1289/13 в частині стягнення
13087,60 грн. пені змінити, виклавши
рішення в цій частині в наступній
редакції: стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Феррострой" (вул. Будівельників, 16,
м.Комсомольськ, Полтавська область, 39800;
) на користь Приватного
підприємства "Галла Люкс" (вул.
Добровольського, 87/1, м.Комсомольск,
Полтавська область, 39800; ) 13065,99 грн. пені.

В іншій частині рішення господарського
суду Полтавської області від 27.08.2013р. у
справі № 917/1289/13 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феррострой" (вул.
Будівельників, 16, м.Комсомольськ,
Полтавська область, 39800; ) на користь Приватного
підприємства "Галла Люкс" (вул.
Добровольського, 87/1, м.Комсомольск,
Полтавська область, 39800; ) 2341,74 грн. судового збору за
подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феррострой" (вул.
Будівельників, 16, м.Комсомольськ,
Полтавська область, 39800; ) на користь Приватного
підприємства "Галла Люкс" (вул.
Добровольського, 87/1, м.Комсомольск,
Полтавська область, 39800; ) 63,17 грн. судового збору за подання
апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови підписано
16.12.2013 року.

Головуючий суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Гребенюк Н. В.