ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" січня 2013 р.Справа № 5023/5300/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

за участю представників сторін:

позивача - Журби С.В. довіреність №17/05 від 05.09.2012 р.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Автокразбанк" м. Кременчук

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МолАгро", м. Лозова

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Автокразбанк" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою щодо стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "МолАгро" заборгованості за Договором про кредитну лінію №15 від 06.04.2010 р. в розмірі 120 101,44 грн., в тому числі 79 600,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 34 068,80 грн. - проценти нараховані за прострочену заборгованість за кредитом; 2 894,65 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 131,10 грн. - 3% річних та втрати від інфляції в зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів; 3 406,88 грн. - штраф за недотримання умов кредитного договору; та судовий збір у розмірі 2 402,03 грн.

Присутній представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про забезпечення позову ПАТ "Автокразбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке ним надано через канцелярію господарського суду 14 січня 2013 року за вх.№1063. В поданому клопотанні позивач просить в якості забезпечення позову накласти арешт (в межах суми позовних вимог у розмірі 120 101, 44 грн.) на все майно та кошти Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "МолАгро" (місцезнаходження: 64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Леніна, 60, ).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Як зазначалося в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": п.3. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ретельно дослідивши підстави, викладені в заяві в обґрунтування забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява позивача не обґрунтована належними доказами та позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову ПАТ "Автокразбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Суддя Светлічний Ю.В.

Справа №5023/5300/12