ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 липня 2013 року Справа № 11/30/2012/5003 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Прокопанич Г.К.,
Алєєва І.В., (доповідач) Козир Т.П.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпровторстальмет"
на рішення господарського суду
Вінницької області від 11.03.13 року
(складене 15.03.2013 року) та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.05.2013 року

у справі № 11/30/2012/5003 господарського
суду Вінницької

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпровторстальмет",
м. Вінниця

до 1. Компанії "Різіо Холдінг ЛТД", м.
Вінниця

2. Компанії "Маріоло Трейд ЛТД", м. Київ

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі та передачі відповідних
корпоративних прав

ВСТАНОВИВ:

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дніпровторстальмет"
касаційна скарга на рішення
господарського суду Вінницької
області від 11.03.13 року та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.05.2013 року у
справі № 11/30/2012/5003 не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з
наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються докази
сплати судового збору.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором (п. 2.21 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Скаржником у якості доказу сплати
судового збору до касаційної скарги
додано квитанцію від 04.06.2013 року № k25/4/56,
в якій у графі "Призначення платежу"
зазначено: "101; судовий збір за подачу
касаційної скарги ТОВ
"Дніпровторстальмет" Вищий
господарський суд України код 22030004 п 2,5
ч/з Приленський Ігор Генрихович".

Таким чином, графа "Призначення
платежу" вказаної квитанцій не містить
відомостей про те, по якій саме справі
сплачений судовий збір.

З огляду на викладене, додану до
касаційної скарги квитанцію від 04.06.2013
року № k25/4/56 не можна вважати належними
доказами сплати судового збору у
встановленому порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Крім того, частинами першою і другою
статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права;
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга подається у
письмовій формі і повинна містити
вимоги особи, що подала скаргу, із
зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Зазначення суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
полягає в тому, що скаржник повинен у
касаційній скарзі указати, які саме
норми порушено чи застосовано
неправильно, і в чому саме полягає це
порушення або неправильне
застосування.

Всупереч вимог, викладених у п. 4
частини першої ст. 111 ГПК України,
касаційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпровторстальмет" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 11.03.13 року та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.05.2013 року у
справі № 11/30/2012/5003 містить лише
загальні посилання на норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги стосуються
виключно питань, пов'язаних з
установленням обставин справи та
оцінкою доказів у ній, тобто питань,
розгляд та вирішення яких з
урахуванням наведених приписів статті
1117 Господарського процесуального
кодексу України перебувають поза
межами перегляду справи в касаційній
інстанції.

Пунктом 6 частини першої ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо у скарзі не
зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За таких обставин касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, п. 2 ч. 1
ст. 7 Закону України "Про судовий збір",
Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпровторстальмет" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 11.03.13 року та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.05.2013 року у
справі № 11/30/2012/5003 повернути скаржнику.

Повернути з Державного бюджету України
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Дніпровторстальмет"
судовий збір у сумі 803 грн., сплачений
квитанцією від 04.06.2013 року № k25/4/56.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Суддя (доповідач) І.В. Алєєва

Суддя
Т.П. Козир