ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2013 р.
Справа № 910/3300/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВТОСОЮЗ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кью Партс"

про стягнення заборгованості

Суддя
Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача Пасько С.М. (дов. № 15-А від
18.03.2013р.);

від відповідача не з'явилися.

Обставини справи:

22.04.2013р. до господарського суду
Київської області за встановленою
територіальною підсудністю з
господарського суду міста Києва
передана справа № 910/3300/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВТОСОЮЗ" (далі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кью Партс" (далі -
відповідач) про стягнення 30 074,56грн.
боргу за поставлений на підставі
видаткових накладних № /ЗР00086878
від 01.11.2012р., № /ЗР00086877 від 01.11.2012р.,
№ /3Р00086497 від 25.10.2012р., №
/3Р00086528 від 25.10.2012р., № /3Р00086777
від 31.10.2012р., № /3Р00086699 від 29.10.2012р.,
№ /3Р00086806 від 31.10.2012р. та №
/3Р00086755 від 30.10.2012р. згідно
договору поставки № З000000252 від 13.02.2012р.
товар.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки № З000000252 від 13.02.2012р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.04.2013р. (суддя Горбасенко
П.В.) порушено провадження у справі №
910/3300/13, розгляд справи призначено на
24.05.2013р.

У судовому засіданні 24.05.2013р.
представник позивача підтримав позов
повністю.

Відповідач у судове засідання 24.05.2013р.
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи за
наявними в ній матеріалами відповідно
до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

13.02.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Автосоюз"
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Кью
Партс" (Покупець) укладено договір
поставки № З000000252, згідно якого
постачальник зобов'язався в порядку та
на умовах, визначених договором
поставити і передати у власність
покупця товари окремими партіями, а
покупець - прийняти та оплатити товари.

Загальний обсяг товару, що
поставляється за договором,
визначається протягом строку дії
договору з урахуванням кількості та
асортименту (номенклатури) товару за
всіма поставленими відповідно до умов
договору окремими партіями товару (п.
1.2. договору).

Згідно п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору
розрахунки за договором здійснюються в
національній валюті України через
установу банку згідно із правилами,
передбаченими чинним в Україні
законодавством для безготівкових
розрахунків. Покупець зобов'язаний
протягом 7 банківських днів з дня
вказаного у накладній оплатити
виставлений постачальником рахунок за
товар переданий постачальником у
відповідності із п.п. 2.4., 2.5.1. договору.

Відповідно до п. 4.1. договору передача
товару від постачальника покупцю
здійснюється зі складу постачальника,
вказаного в п. 1.6. договору, і
оформляється накладною, яка
підписується сторонами. Передача
товару від постачальника покупцю
здійснюється в будь-якому разі не
раніше зарахування повної суми
попередньої оплати за товар на рахунок
постачальника.

Згідно п.п. 8.1., 8.2. договір вважається
укладеним і набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін. Договір
діє до 31.12.2012р. включно. Строк дії
договору щорічно продовжується
відповідно до п. 8.3. договору.

На виконання п. 1.1. договору поставки №
З000000252 від 13.02.2012р. позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 32
257,38грн., що підтверджується
видатковими накладними (а.с. 23-30),
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору та довіреностями
(а.с. 40-41).

Також, позивачем для оплати
відповідачем виставлено
рахунки-фактури на загальну суму 32
257,38грн. (а.с. 31-38), які залишилися
частково оплаченими відповідачем.

Відповідач свій обов'язок,
передбачений п. 3.2. договору, з оплати
отриманого згідно договору товару,
виконав частково, сплативши на рахунок
позивача 2 162,66грн., що підтверджується
довідкою ТОВ „АВТОСОЮЗ" № 148 від
14.03.2013р. (а.с. 57), підписаною директором
та головним бухгалтером товариства, а
також скріпленою печаткою позивача та
повернувши позивачу товар на суму
20,16грн., що підтверджується накладною
на повернення № КП-000494 від 08.11.2012р. (а.с.
59), решту боргу не сплатив, що
підтверджується довідкою ПАТ
„ФІНЕКСБАНК" № 22.3-510 від 23.05.2013р. (а.с. 109),
внаслідок чого борг відповідача перед
позивачем за поставлений на підставі
видаткових накладних № /ЗР00086878
від 01.11.2012р., № /ЗР00086877 від 01.11.2012р.,
№ /3Р00086497 від 25.10.2012р., №
/3Р00086528 від 25.10.2012р., № /3Р00086777
від 31.10.2012р., № /3Р00086699 від 29.10.2012р.,
№ /3Р00086806 від 31.10.2012р. та №
/3Р00086755 від 30.10.2012р. згідно
договору поставки № З000000252 від 13.02.2012р.
товар на момент прийняття судового
рішення у даній справі склав 30 074,56грн.
(32 257,38грн. - 2 162,66грн. - 20,16грн.), що
підтверджується накладною на
повернення № КП-000494 від 08.11.2012р. (а.с. 59),
довідкою ТОВ „АВТОСОЮЗ" № 148 від
14.03.2013р. (а.с. 57), довідкою ПАТ
„ФІНЕКСБАНК" № 22.3-510 від 23.05.2013р. (а.с. 109),
підписаною директором та головним
бухгалтером товариства, а також
скріпленою печаткою позивача.

Предметом позову є вимога про
стягнення 30 074,56грн. боргу за
поставлений на підставі видаткових
накладних № /ЗР00086878 від 01.11.2012р., №
/ЗР00086877 від 01.11.2012р., № /3Р00086497
від 25.10.2012р., № /3Р00086528 від 25.10.2012р.,
№ /3Р00086777 від 31.10.2012р., №
/3Р00086699 від 29.10.2012р., № /3Р00086806
від 31.10.2012р. та № /3Р00086755 від
30.10.2012р. згідно договору поставки №
З000000252 від 13.02.2012р. товар.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1.
договору поставки № З000000252 від 13.02.2012р.
позивач поставив відповідачу товар на
загальну суму 32 257,38грн., що
підтверджується видатковими
накладними (а.с. 23-30), підписаними та
скріпленими печатками обох сторін
договору та довіреностями (а.с. 40-41);
відповідач свій обов'язок,
передбачений п. 3.2. договору, з оплати
отриманого згідно договору товару,
виконав частково, сплативши на рахунок
позивача 2 162,66грн., що підтверджується
довідкою ТОВ „АВТОСОЮЗ" № 148 від
14.03.2013р. (а.с. 57), підписаною директором
та головним бухгалтером товариства, а
також скріпленою печаткою позивача та
повернувши позивачу товар на суму
20,16грн., що підтверджується накладною
на повернення № КП-000494 від 08.11.2012р. (а.с.
59), решту боргу не сплатив, що
підтверджується довідкою ПАТ
„ФІНЕКСБАНК" № 22.3-510 від 23.05.2013р. (а.с. 109),
внаслідок чого борг відповідача перед
позивачем за поставлений на підставі
видаткових накладних № /ЗР00086878
від 01.11.2012р., № /ЗР00086877 від 01.11.2012р.,
№ /3Р00086497 від 25.10.2012р., №
/3Р00086528 від 25.10.2012р., № /3Р00086777
від 31.10.2012р., № /3Р00086699 від 29.10.2012р.,
№ /3Р00086806 від 31.10.2012р. та №
/3Р00086755 від 30.10.2012р. згідно
договору поставки № З000000252 від 13.02.2012р.
товар на момент прийняття судового
рішення у даній справі склав 30 074,56грн.
(32 257,38грн. - 2 162,66грн. - 20,16грн.), що
підтверджується накладною на
повернення № КП-000494 від 08.11.2012р. (а.с. 59),
довідкою ТОВ „АВТОСОЮЗ" № 148 від
14.03.2013р. (а.с. 57), довідкою ПАТ
„ФІНЕКСБАНК" № 22.3-510 від 23.05.2013р. (а.с. 109),
підписаною директором та головним
бухгалтером товариства, а також
скріпленою печаткою позивача.

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 30 074,56грн. боргу
за поставлений на підставі видаткових
накладних № /ЗР00086878 від 01.11.2012р., №
/ЗР00086877 від 01.11.2012р., № /3Р00086497
від 25.10.2012р., № /3Р00086528 від 25.10.2012р.,
№ /3Р00086777 від 31.10.2012р., №
/3Р00086699 від 29.10.2012р., № /3Р00086806
від 31.10.2012р. та № /3Р00086755 від
30.10.2012р. згідно договору поставки №
З000000252 від 13.02.2012р. товар є
обґрунтованою, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кью Партс" (08200,
Київська область, м. Ірпінь, вул. Щорса,
буд. 16; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АВТОСОЮЗ" (04655, м.
Київ, Оболонський р-н., Московський
проспект, буд. 28; ) 30 074
(тридцять тисяч сімдесят чотири гривні)
56 коп. боргу за поставлений на підставі
видаткових накладних № /ЗР00086878
від 01.11.2012р., № /ЗР00086877 від 01.11.2012р.,
№ /3Р00086497 від 25.10.2012р., №
/3Р00086528 від 25.10.2012р., № /3Р00086777
від 31.10.2012р., № /3Р00086699 від 29.10.2012р.,
№ /3Р00086806 від 31.10.2012р. та №
/3Р00086755 від 30.10.2012р. згідно
договору поставки № З000000252 від 13.02.2012р.
товар та 1 720 (одну тисячу сімсот
двадцять гривень) 50 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 27.05.2013р.

Суддя
П.В.
Горбасенко