ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р.Справа № 922/3831/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання
Мельничук Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (м. Харків)
до ТОВ „Навчально-виробничого
підприємства "Корд" (м. Харків) про
стягнення 76083,75 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Танчак Н.В. (довіреність від
10.05.2012 р.), Гроссу Г.В. (довіреність від
10.05.2012 р.),

відповідача - директора Родіонової Т.К.
(наказ №1-ОК від 12.01.2009 р.), Хроль Г.Я.
(довіреність від 10.10.2013 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість за
неналежне виконання договірних
зобов'язань в сумі 76083,75 грн. за період з
січня 2012 р. по січень 2013 р. Свої позовні
вимоги обґрунтовує неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про
постачання теплової енергії №9668 від
01.03.2002 р.

Відповідач у відзиві на позов
заперечує проти позову, посилаючись на
те, що позивачем не надано доказів, що
свідчать про обов'язок відповідача
сплачувати саме за дану кількість
спожитої теплової енергії, правового
обґрунтування розрахунку
заборгованості та не наданий
розрахунок теплового навантаження від
організації, яка має відповідну
ліцензію на виконання таких робіт, отже
величину максимального теплового
навантаження для підприємства
відповідача було визначено у
зазначеній кількості безпідставно, що
в свою чергу потягнуло безпідставне
завищення плати за спожиту теплову
енергію, оскільки згідно з розрахунком
ТОВ „Інститут Харківпроект", до якого
відповідач звернувся про розрахунок
процентного споживання ним тепла на
опалення його приміщень, виходячи з
показників, вказаних у листах позивача
№36/т131 від 17.01.2012 р. і №36/т406 від 13.02.2012 р.,
фактична кількість отриманої
відповідачем теплової енергії майже
вдвічі менша ніж вказано у позовній
заяві, розрахованої позивачем.

Відповідач надав доповнення до
відзиву, в якому вказує, що акт про
підключення споживача до мережі
теплової енергії, підписаний
балансоутримувачем, не є належним
доказом, адже балансоутримувач не є
стороною у даних правовідносинах.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

01.03.2002 р. сторонами був укладений
договір №9668 про постачання теплової
енергії (надалі - Договір), за яким
енергопостачальна організація
(позивач) зобов'язався постачати
споживачу (відповідачу) теплову
енергію в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а споживач оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни передбачені цим договором.

Згідно п. 6.2 договору розрахунковим
періодом є календарний місяць, по
результатам якого підписується акт на
відпуск - отримання теплової енергії.

Відповідно до п. 6.3 договору відповідач
зобов'язався за 10 днів до початку
розрахункового періоду сплачувати
попередню оплату вартості, необхідного
обсягу теплової енергії, що і є заявкою
на наступний розрахунковий період, з
урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок розрахункового
періоду.

Додатками до договору було визначене
максимальне теплове навантаження,
схема теплотраси, що перебуває на
балансі споживача та умови припинення
подачі теплової енергії.

На підставі вищезазначеного договору
позивач у період з січня 2012 р. по січень
2013 р. здійснив відпуск теплової енергії
до житлового будинку за адресою: вул.
Пушкінська, 79/1, в якому розташоване
приміщення відповідача, та направив на
його адресу рахунки про оплату
спожитої теплової енергії, що
підтверджується матеріалами справи.

Розрахунок нарахованих за договором
сум здійснено позивачем у
відповідності до Правил користування
тепловою енергією, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 р. №1198, відповідно до
визначеного умовами договору
теплового навантаження та низки
показників за відповідною формулою.

Відповідно до п. 25 Правил користування
тепловою енергією, у договорі
зазначається максимальне теплове
годинне навантаження за кожним видом і
параметром теплоносія на опалення,
вентиляцію, кондиціювання,
максимальне, середньогодинне і
середньодобове теплове навантаження
на гаряче водопостачання, а також
місячний, квартальний та річний обсяг
постачання теплової енергії.

Максимальне теплове навантаження
зазначено в додатку №1 "Обсяги
постачання теплової енергії споживачу"
до договору про постачання теплової
енергії №9668 від 01.03.2002 р. та дорівнює 0,004
Гкал/год. Даний додаток, як і договір в
цілому, підписаний уповноваженими
особами сторін без заперечень та
зауважень стосовно даних
максимального теплового навантаження
та скріплений їх печатками.

З пояснень представника позивача та
матеріалів справи вбачається, що
величина максимального теплового
навантаження відповідачу 0,004Гкал/год
була розрахована та надана до позивача
власником будинку - НТУ «ХПІ». Даний
факт підтверджується протоколом
розподілу фактичного споживання
теплової енергії між споживачами,
підключеними к загальному приладу
обліку за адресою: вул. Пушкінська, 79/1, у
якому зазначено, що розподіл спожитої
теплової енергії, зафіксованої
приладом обліку за звітний період,
здійснюється на підставі відомості
показників приладів обліку спожитої
теплової енергії, наданої НТУ «ХПІ», у
якому зазначено, що договірне та
сумарне теплове навантаження TOB НВП
"Корд" складає 0,04 Гкал/год, що в %
відношенні складає 5,517% від загального.

Отже, додатками до договору було
визначене максимальне теплове
навантаження, схема теплотраси, що
перебуває на балансі споживача та
умови припинення подачі теплової
енергії.

Отримані показники вузла обліку
спожитої теплової енергії на опалення,
виражені в Гкал розподіляються між
споживачами згідно Протоколу
розподілу фактично спожитої теплової
енергії між споживачами, помножується
на діючий в цей час тариф на теплову
енергію та отримується вартість
фактично спожитої теплової енергії за
місяць.

Згідно п. 23 Правил користування
тепловою енергією розрахунки за
спожиту теплову енергію здійснюються
на межі продажу, яка є межею балансової
належності (відповідальності),
відповідно до договору на підставі
показів вузла обліку згідно з діючими
тарифами (цінами), затвердженими в
установленому порядку.

Вузол обліку це комплект засобів
вимірювальної техніки, що занесені до
Державного реєстру засобів
вимірювальної техніки, на основі
показів яких визначається обсяг
спожитої теплової енергії,
здійснюється контроль за параметрами
теплоносія і налагодження режиму
роботи теплового обладнання;

Вузол обліку знаходиться на вводі в
будинок, пройшов держповірку 19.06.2008 р.
та строк чергової повірки 28.09.2016 р.,
зауважень до його роботи немає. Даний
факт підтверджується актом обстеження
№19681 обстеження вузла обліку теплової
енергії від 17.05.2012 р., який складений
уповноваженими представниками
позивача та відповідального за
експлуатацію тепло споживаючих
установок НТУ «ХПІ» для чергової
перевірки (строк чергової перевірки -
до 19.06.2012 року) та актом №21516 від 18.10.2012 р.
огляду вузла обліку теплової енергії
який складений уповноваженими
представниками позивача та
відповідального за експлуатацію вузла
обліку теплової енергії на ІТП, у якому
зазначено, що вузол обліку
опломбований після чергової перевірки.
Свідоцтво №Д/102. Чергова перевірка
повинна бути проведена до 28.09.2016 р.

Система опалення приміщення
відповідача є єдиною невід'ємною
частиною системи опалення житлового
будинку, що знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. Пушкінська, 79/1.
Централізоване підключення споживача
здійснюється одночасно з внутрішньою
системою опалення житлового будинку.
Підключення і відключення житлового
будинку по вул. Пушкінська, 79/1, до
джерела теплової енергії підтверджено
актами про включення та відключення
опалення, належним чином засвідчені
копії яких долучені до матеріалів
справи. Ці акти підписані
представниками КП «ХТМ» та
балансоутримувача житлового будинку
без будь-яких заперечень або зауважень
та скріплені печатками.

Крім того, 05.11.2013 р. складено акт
обстеження приміщень відповідача
№174/351, який підписаний представниками
позивача та балансоутримувача. З боку
балансоутримувача акт підписано
Смородовим В.Р., який є начальником
відділу експлуатації ХПІ. За змістом
цього акту протягом опалювального
сезону 2011 - 2012, 2012 - 2013 р.р.
теплоспоживання будівлі здійснювалось
у повному обсязі і будь-яких письмових
скарг про надання неякісних послуг не
надходило.

Внаслідок того, що відповідач не
виконав належним чином взяті на себе за
договором зобов'язання, не сплатив у
визначені договором строки, порядку та
розмірі вартість заявленої та
отриманої теплової енергії за період з
січня 2012 р. по січень 2013 р., у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість в сумі 76083,75
грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст. 173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Таким чином, відповідач порушив вимоги
договору та вимоги ст. 193
Господарського кодексу України, ст. 526
Цивільного кодексу України, яка
містить аналогічні положення, де
зазначено, що зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно відлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості.

Заперечення відповідача щодо
невиконання позивачем зобов'язань за
договором, в частині якісного надання
послуг з теплопостачання, суд вважає
безпідставними та не підтвердженими
належними письмовими доказами,
оскільки відповідачем не подано
належних письмових доказів
відсутності опалення у приміщеннях в
спірний період в обсягах, визначених
умовами договору, звернення до
балансоутримувача житлового будинку з
цих питань, будь-яких експертних або
технічних висновків, складених за
участю представників сторін та
балансоутримувача та того, що
позивачем у спірний період було надано
послуги неналежної якості (двосторонні
акти, акти аварій, та ін.)

У відповідності до ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Докази, надані відповідачам є
неналежними, оскільки вказаним вимогам
не відповідають.

За таких обставин, суд вважає позовну
вимогу позивача про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 76083,75
грн. обґрунтованою, доведеною та такою,
що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір належить стягнути з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610
Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174,
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Навчально-виробниче
підприємство "Корд" (61024, м. Харків, вул.
Римарська,13, літ. 2 Г, ) на
користь Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", (61037, м.
Харків, вул. Доброхотова, 11, ) 76083,75 грн. заборгованості за
договором про постачання теплової
енергії №9668 від 01.03.2002 р. за період з
січня 2012 р. по січень 2013 р. та 1720,50 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 18.11.2013 р.

Суддя Ольшанченко В.І.