КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" грудня 2013 р. Справа №911/3835/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали
Є.Ю.

суддів:
Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду
Київської області від 19.11.2013 року

у справі № 911/3835/13 (суддя Заєць
Д.Г.)

за позовом Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України"

до відповідача Комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради

"Білоцерківтепломережа"

про стягнення 3 841 717,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою на рішення Господарського суду
Київської області від 19.11.2013 року у
справі № 911/3835/13 (суддя Заєць Д.Г.) яким
було частково задоволені позовні
вимоги апелянта.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Шапталі Є.Ю.

На підставі ст.ст.4-6, 69 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
р. № 30, згідно п.2.1. рішення зборів
суддів Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2012р.,
сформовано для розгляду даної
апеляційної скарги колегію суддів у
складі Шаптала Є.Ю. (головуючий),
Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги, апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі,
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою
сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Колегія суддів розглянувши матеріали
апеляційної скарги, встановила
наступне:

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України,
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, в кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює докази, що
наведені в обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи не поважності причин пропуску
строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване рішення прийнято 19.11.2013
року, повний текст рішення складено та
підписано 25.11.2013 року.

Отже, останнім днем строку на подання
апеляційної скарги на вказане рішення,
відповідно до вимог ст. 93 ГПК України, є
05.12.2013 року.

Апеляційна скарга, згідно штампу на
конверті, передана до органу поштового
зв'язку 16.12.2013, тобто, з пропуском строку
на подання апеляційної скарги.

Одночасно з поданням апеляційної
скарги апелянт звернувся до
апеляційного суду з клопотанням про
поновлення строку на апеляційне
оскарження.

У Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що клопотання про
відновлення строку подання
апеляційної скарги з огляду на приписи
статті 53 ГПК повинно містити
обґрунтування поважності причин
пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

Клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження вмотивовано
тим, що позивачем рішення отримано
поштою 02.12.2013 року.

Розглянувши дане клопотання,
апеляційний суд вважає його таким, що
не підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
представник скаржника був присутній в
судовому засіданні, яке відбулось
19.11.2013 року, на якому було прийняте
оскаржуване рішення.

Відповідно до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Відповідно до п. 3.18 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", за змістом статті 87
ГПК надіслання повних рішень та ухвал
сторонам, прокурору, третім особам, які
були присутні в судовому засіданні,
законом не передбачено.

Тобто, надсилання господарським судом
рішення особам, які були присутні у
судовому засіданні, на якому таке
рішення оголошено, не передбачено.

Відповідно до п. 3.18 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", за обґрунтованим
письмовим клопотанням учасника
судового процесу, який був присутній в
судовому засіданні, суд з урахуванням
конкретних обставин справи може
надіслати повне судове рішення
відповідному учасникові
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Матеріали справи містять у собі заяву
апелянта про видачу рішення
представнику НАК «Нафтогаз України»,
зареєстровану Господарським судом
Київської області 04.12.2013 року, отже
апелянт не був позбавлений
передбаченого процесуальним
законодавством права звернутися до
суду з клопотанням про отримання
повного тексту рішення.

Крім того, з матеріалів справи, зокрема,
відмітки на оригіналі рішення
господарського суду Київської області
від 19.11.2013 року вбачається, що його
примірник відправлено сторонам у
справі 26.11.2013 року, тобто у визначені
законодавством строки.

Як стверджує сам апелянт, рішення
отримано ним по пошті 02.12.2013 року, тобто
за 3 календарних дні до останнього дня
строку на подання апеляційної скарги.

Натомість, клопотання скаржника не
містить жодних обґрунтувань та
посилань, які б свідчили про наявність
обставин, які б перешкоджали поданню
апеляційної скарги протягом періоду з
02.12.2013 року (день отримання рішення) та
до 05.12.2013 року (останній день строку на
подання скарги).

В заяві апелянта про поновлення
процесуального строку подання
апеляційної скарги міститься лише
посилання на отримання ним копії
оскаржуваного рішення 02.12.2013 року,
проте, такі відомості доводять лише те,
що рішення було отримано апелянтом
вчасно, до набуття таким рішенням
чинності.

Скаржником не надано доказів того, що
він не мав можливості вчасно здійснити
відповідні процесуальні дії, оскільки
можливість вчасного подання
апеляційної скарги залежала виключно
від волевиявлення самого скаржника,
тобто мала суб'єктивний характер, а
тому підстав для відновлення
пропущеного процесуального строку у
даному випадку не вбачається.

З огляду на викладене, клопотання
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» про відновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги на рішення
Господарського суду Київської області
від 19.11.2013 року у справі № 911/3835/13
підлягає відхиленню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду та повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на
відхилення судом клопотання про
поновлення строку для подання
апеляційної скарги, апеляційна скарга
не приймається до розгляду та підлягає
поверненню скаржнику на підставі п. 4 ч.
1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги, внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

Таким чином, слід повернути
Національній акціонерній компанії
«Нафтогаз України» судовій збір у сумі
15 701,05 грн., сплачений платіжним
дорученням № 1010039 від 06.12.2013 року.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» про
поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення - відхилити.

2. Апеляційну скаргу Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» на рішення Господарського
суду Київської області від 19.11.2013 року у
справі № 911/3835/13 повернути скаржнику.

3. Повернути з Державного бюджету
України Національній акціонерній
компанії «Нафтогаз України» (01001, м.
Київ, вул.. Б. Хмельницького, 6, ) судовий збір у сумі 15 701,05
грн., сплачений платіжним дорученням
від 1010039 від 06.12.2013 року.

4. Оригінал ухвали з гербовою печаткою
суду надіслати скаржнику, а копію
ухвали іншим учасникам процесу.

5. Матеріали справи № 911/3835/13 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін