ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.2013
Справа № 905/8405/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді: Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання
Д?яковій Ю.Ю.

розглянувши матеріали справи за
позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елізір», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбасінвестпром»,
м. Донецьк

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
ОСОБА_1, м. Ясинувата

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
Відділ державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби головного управління юстиції в
Донецькій області, м. Донецьк

про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: Потапов В. К. - за довір.
від 28.11.2013 р.

від відповідача: Івашко Г. В. - за довір.
від 01.10.2013 р.

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
ОСОБА_1 - паспорт НОМЕР_3

від третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби головного
управління юстиції в Донецькій
області: Ільченко С.С. - Ільченко С.С. - за
довір. б/н та б/д

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Елізір» звернувся
до господарського суду Донецької
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донбасінвестпром» про визнання
права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що йому на праві
власності належать об'єкти нерухомого
майна, а саме: адміністративна будівля
літ. А-4, загальною площею 1540,9 кв.м.;
приміщення загальною площею 476,1 кв.м. на
четвертому поверсі адміністративної
будівлі літ. А-4. Зазначив, що станом на
27.11.2013 р. виконав роботи з реконструкції
нерухомості, а саме адміністративної
будівлі літ. А-4, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, яка була прийнята в
експлуатацію. Після реконструкції
загальна площа зазначеної будівлі
стала 1924,6 кв. м Вказав, що між позивачем
та відповідачем був укладений договір
від 21.11.2012 р. № 21/11-12, предметом якого є
вчинення відповідачем юридичних дій
пов'язаних з оформленням та отриманням
відповідної документації, укладанням
договору на оренду земельної ділянки
для експлуатації нежитлових приміщень
по АДРЕСА_1. Проте, відповідач повідомив
про неможливість виконання умов
договору, в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
реконструйоване приміщення.

Позивач в судовому засіданні наполягав
на задоволенні позовних вимог, просив
визнати право власності на
адміністративну будівлю літ. А-4
загальною площею 1924,6 кв.м. розташовану
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач не погодився з позовними
вимогами. Надав відзив від 29.11.2013 р., в
якому зазначив, що умови договору від
21.11.2012 р. № 21/11-12, які стосуються
укладання договору на оренду земельної
ділянки для експлуатації нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1 виконати
неможливо, в зв'язку з відсутністю у
позивача правовстановлюючих
документів, які б підтверджували право
власності на реконструйовану
адміністративну будівлю літ. А-4
загальною площею 1924,6 кв.м.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
ОСОБА_1 в судовому засіданні надав
письмові пояснення, який підтвердив
укладення 09.02.2012 р. між ним та ТОВ
«Елізір» договору купівлі-продажу
приміщення загальною площею 1540,9 кв.м. в
адміністративній будівлі літ. А-4 та
приміщення загальною площею 476,1 кв.м. на
4-му поверсі адміністративної будівлі
літ А-4.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
головного управління юстиції в
Донецькій області в судовому засіданні
надала пояснення, в яких посилаючись на
ст. 44 Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.11 р. № 703
зазначила, що державна реєстрація прав
з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно щодо
новозбудованого або реконструйованого
нерухомого майна проводиться за
наявності державної реєстрації
речового права на земельну ділянку, на
якій розташоване таке майно, яке на
даний час у позивача відсутнє.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2012 р. між ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ
«Елізір» (покупець) був укладений
договір купівлі - продажу.

Вказаний правочин зареєстрований у
Державному реєстрі правочинів, що
підтверджується наданим до матеріалів
справи витягом з Державного реєстру
правочинів № 10996658 від 09.02.2012 р.

За умовами договору продавець передає
у власність покупця нерухоме майно, а
саме приміщення загальною площею 1540,9
кв. м. в адміністративній будівлі літ
А-4, а саме підвальне приміщення площею
164,6 кв.м., частина 2-го поверху площею 97,9
кв.м.: (№1 площею 12,9 кв.м., № ІІ площею 12,9
кв.м., № 1 площею 2,9 кв.м., № 2 площею 6,7
кв.м., № 3 площею 2,6 кв.м, № 4 площею 2,4
кв.м., № 5 площею 1,7 кв.м., № 6 площею 14,9
кв.м., № 7 площею 2,2 кв.м., № 8 площею 1,3
кв.м., № 9 площею 13,5 кв.м., № 10 площею 5,9
кв. м., № 11 площею 13,0 кв.м., № 12 площею 5,0
кв.м.), приміщення 3-го поверху площею 469,9
кв.м. - загальною площею 732,4 кв.м.;
приміщення 1-го поверху площею 454,7 кв.м.,
частина 2-го поверху площею 353,8 кв.м.
(приміщення: № 13 площею 10,6 кв.м., № 14
площею 7,0 кв.м., № 15 площею 0,3 кв.м., № 16
площею 16,4 кв.м., № 17 площею 17,7 кв.м., № 18
площею 22,9 кв.м., № 19 площею 2,4 кв.м., № 20
площею 6,7 кв.м., № 21 площею 7,7 кв.м., № 22
площею 34,4 кв.м., № 23 площею 17,4 кв.м., № 24
площею 19,1 кв.м., № 25 площею 18,2 кв.м., № 26
площею 18,6 кв.м., № 27 площею 18,1 кв.м., № 28
площею 17,9 кв.м., № 29 площею 8,9 кв.м., № 30
площею 10,2 кв.м., № 31 площею 14,9 кв.м., № 32
площею21,5 кв.м., № 33 площею 18,2 кв.м., № 34
площею 9,6 кв.м., № 35 площею 0,7 кв.м., № 36
площею 5,3 кв.м., № 37 площею 1,2 кв.м., № 38
площею 21,9 кв.м., № 39 площею 6,0 кв.м.)
загальною площею 808,5 кв.м.; приміщення
загальною площею 476,1 кв.м. на 4-му
поверсі адміністративної будівлі літ.
А-4

Право власності позивача на зазначене
вище нерухоме майно підтверджується
витягами про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 33250882 від
21.02.2012 р. та № 33251132 від 21.02.2012 р.

В подальшому, позивач виконав роботи з
реконструкції адміністративної
будівлі літ. - А-4, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі
дозвільного документу, а саме
Декларації про початок виконання
будівельних робіт, яка зареєстрована
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області 16.11.2012 р. за №
ДЦ1. Після реконструкції загальна
площа зазначеної будівлі стала 1924,6 кв.
м.

Реконструкція вказаного об'єкту
нерухомості здійснена з додержанням
приписів чинного законодавства щодо
отримання дозвільної документації на
здійснення будівельних робіт, про
що свідчить декларація про початок
виконання будівельних робіт, яка була
зареєстрована Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області 16.11.2012 р. за № ДЦ
1.

В подальшому, спірний об'єкт
нерухомості був проінвентаризований
та за матеріалами технічної
інвентаризації від 15.10.2013р., виконаними
КП БТІ м. Донецька, складаються з:
адміністративної будівлі літ. А-4,
загальною площею 1924,6 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Адміністративна будівля загальною
площею 1924,6 кв.м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 була введена ТОВ
«Елізір» в експлуатацію, про що
свідчить декларація про готовність
об'єкту до експлуатації, яка
зареєстрована Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області 25.11.2013 р. за № ДЦ143133250.

У вищевказаній декларації вказано, що
на об'єкті виконано всі передбачені
проектною документацією згідно з
державними будівельними нормами,
стандартами та правилами роботи.
Встановлено, що закінчений
будівництвом об'єкт готовий до
експлуатації.

З матеріалів справи вбачається, що
28.12.2011 р. між Донецькою міською радою
(розпорядник) та ОСОБА_1 (користувач)
було укладено договір користування №
4/2399.

Відповідно до п. 1.1 Договору
розпорядник дозволяє користувачеві
використовувати земельну ділянку
площею 1005 кв. м, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 на період оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку та їх державної
реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Судом встановлено, що 21.11.2012 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Елізір» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Донбасінвестпром»
біло укладено договір про надання
послуг № 21/11-12, відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується надати
замовнику послуги, а саме вчинити
юридичні дії, пов'язані з оформленням
та отриманням відповідної
документації, укладенням договору на
оренду земельної ділянки площею 1005
кв.м. для експлуатації нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1, які належать
замовнику на праві приватної
власності. Зазначені послуги мають
бути надані виконавцем та прийняті
замовником до 21 листопада 2013 р.

Проте, судом з'ясовано, що відповідачем
зазначені послуги на момент розгляду
справи не виконані.

Відповідач посилається на відсутність
у позивача правовстановлюючих
документів, які б підтверджували право
власності на реконструйовану
адміністративну будівлю літ. А-4
загальною площею 1924,6 кв.м., що
унеможливлює виконати послуги з
оформленням, отриманням відповідної
документації та укладенням договору на
оренду земельної ділянки площею 1005
кв.м. для експлуатації нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1.

Невиконання відповідачем домовленості
щодо укладання договору на оренду
земельної під об'єктом нерухомості, в
зв'язку з невизнанням, останнім, права
власності за ТОВ «Елізір», на об'єкти
нерухомості, які розташовані АДРЕСА_1,
обумовило звернення позивача до суду.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, оцінивши подані
сторонами докази за своїм внутрішнім
переконанням, суд вважає вимоги
позивача до відповідача такими, що
підлягають задоволенню, враховуючи
наступне.

Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було правомірно набуто право
власності на нежитлове приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно) яке воно
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України встановлює, що
власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження майном.

У відповідності із ч. 1 ст. 321 ЦК України
встановлено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
або обмежений в його здійсненні.

Статтею 392 ЦК України, якою передбачено,
що власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Згідно Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від
13.04.2011 р., прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
здійснюється на підставі свідоцтва про
відповідність збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, що видається інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Частиною другою ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно - будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно п.1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№553, (в подальшому Порядок) зазначений
порядок визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт.

Будівельні роботи - роботи з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту. ( п.1
Порядку)

Згідно до приписів ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Частина 1 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлює, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється шляхом
реєстрації органом державної
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Експлуатація
закінченого будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Зареєстрована декларація про
готовність об'єкта до експлуатації або
сертифікат є підставою для укладення
договорів про постачання на прийнятий
в експлуатацію об'єкт необхідних для
його функціонування ресурсів - води,
газу, тепла, електроенергії, включення
даних про такий об'єкт до державної
стати стичної звітності та оформлення
права власності на нього.

Проведену реконструкцію
адміністративної будівлі загальною
площею 1924,6 кв.м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 не можна вважати
самовільним будівництвом, з
урахуванням того, що для здійснення
будівельних робіт були отримані
відповідні дозволи та згодом, у
відповідності до норм діючого
законодавства спірне нерухоме майно
було введено в експлуатацію
(декларація про готовність об'єкту до
експлуатації, яка зареєстрована
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області 25.11.2013 р. за №
ДЦ143133250).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
реконструкція здійснена з додержанням
приписів чинного законодавства.

З урахуванням приписів ст. ст. 16, 328, 331, 392
ЦК України, обставин справи та наданих
доказів, вимоги позивача щодо
визнання права власності на спірне
нерухоме майно є обґрунтованими,
доведеними належним чином, та як слід,
такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідача в порядку, що
передбачений ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі ст. ст. 15, 16, 328, 316, 317, 321, 331, 392
Цивільного кодексу України, ст. 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», керуючись
ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елізір», м. Київ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбасінвестпром»,
м. Донецьк про визнання права
власності.

Визнати право власності за Товариством
з обмеженою відповідальністю «Елізір»,
м. Київ (03083, м. Київ, вул.
Червонопрапорна, 28-А; ) на
адміністративну будівлю літ. А-4
загальною площею 1924,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбасінвестпром»,
м. Донецьк (86101, м. Донецьк, вул. Артема, 138
«А», , р/р 80 в ПАТ
«Укрбізнесбанк», м. Донецьк, МФО 334969) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елізір», м. Київ (03083,
м. Київ, вул. Червонопрапорна, 28-А;
, п/р в ПАТ
«Укрбізнесбанк», м. Донецьк, МФО 334969),
судовий збір в сумі 23 438,86 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 05.12.2013
р.

Суддя
Ю.В. Бокова