ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р.Справа № 922/4917/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "УК Крок", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м. Харків про стягнення 230000,00 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Тойка С.С., за довіреністю від
25.11.2013 року;

відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "УК Крок" звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
230000,00 грн. Судові витрати позивач
просить суд покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення умов укладеного
між сторонами договору № УК 040613 від
04.06.2013 року неналежним чином виконав
свої зобов"язання щодо поставки товару.

Позивачем разом з позовною заявою
також надано заяву про забезпечення
позову, в якій позивач просить суд
накласти арешт на кошти, що знаходяться
в банківських установах та належать
Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2, а
також накласти арешт на рухоме та
нерухоме майно, що належить Фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_2 в межах
вартості позову, але не більше ніж 230000,00
грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27 листопада 2013
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 10 грудня 2013
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 09.12.2013 року від
представника позивача надійшли
уточнення позовних вимог (вх. № 45558), в
яких позивач вказує на те, що з
правового аналізу обставин, що були
викладені в позовній заяві випливає, що
підставою для звернення позивача до
суду є не стягнення заборгованості з
відповідача, а стягнення коштів, що
були сплачені позивачем на користь
відповідача, у якості передплати за
замовлений товар та послуги, за
договорами № УК 190313 та № УК 040613 в
розмірі 230000,00 грн.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 10.12.2013 року від
представника супровідним листом (вх. №
46445) надійшли документи, на виконання
вимог ухвали суду про порушення
провадження у справі від 29.11.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.12.2013 року в
задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову відмовлено,
розгляд справи відкладено на 24.12.2013
року.

Представник позивача в судовому
засіданні 24.12.2013 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 24.12.2013 року не з»явився,
документів, витребуваних судом та
відзиву на позов не надав, ухвалу суду
про порушення провадження у справі від
29.11.2013 року та ухвалу суду від 10.12.2013р.
було надіслано відповідачу на адресу,
вказану позивачем у позовній заяві та
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, відповідно.

Згідно п.п. 4.1.3 п. 4.1. Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України №1149 від 12.12.2007р. нормативні
строки пересилання простої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку (без урахування вихідних днів
об'єктів поштового зв'язку) між
районними центрами різних областей
України (у тому числі для міст
обласного підпорядкування) - Д+4, де Д -
день подання поштового відправлення до
пересилання в об'єкті поштового зв'язку
або опускання простого листа чи
поштової картки до поштової скриньки
до початку останнього виймання.

Відповідно до п.4.2. Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України №1149 від 12.12.2007р. при
пересиланні рекомендованої письмової
кореспонденції зазначені в пункті 4.1
нормативні строки пересилання
збільшуються на один день.

В постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", а саме в пункті 3.9.1
Постанови зазначено, що особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64
ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що ним вжито всі заходи для належного
повідомлення відповідача про час та
місце розгляду справи, в той час як
відповідач, правами, передбаченими ст.
22 Господарського процесуального
кодексу України, не скористались,
процесуальне право на участь у
судовому засіданні не реалізували, про
причини неможливості направити у
судове засідання своїх представників
не повідомили, тому суд вважає за
можливе розглядати справу за
відсутності відповідачів за наявними в
справі матеріалами, як передбачено
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані учасниками
судового процесу докази, суд встановив
наступне.

19.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «УК Крок» (позивач) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(відповідач) було укладено договір № УК
190313, у відповідності до умов якого,
позивач доручає, а відповідач приймає
на себе наступні зобов»язання:
поставити вантажопідйомну платформу,
надати креслення та технічну
документацію для виконання
будівельних робіт, здійснити поставку
та монтаж устаткування, пуско -
налагоджувальні роботи, підготовку до
здачі, та здачу органам Держстандарту
для введення в експлуатацію вагів
автомобільних «ХВ-АП80» у кількості та
асортименті, згідно Додатку № 1 (надалі
- устаткування), що є невід»ємною
частиною договору, в обумовлені
договором строки.

Відповідно до п. 1.2 договору позивач
приймає на себе зобов»язання повністю
в обумовлений даним договором строк,
розрахуватися за поставлене
устаткування та надані послуги.

Відповідно до п. 1.6 договору строк
закінчення зобов»язань за договором
обчислюється в 25 робочих днів з моменту
початку виконання зобов»язань за даним
договором, згідно п. 5.2 даного договору,
але не пізніше 15 квітня 2013 року.

Відповідно до п. 6.1 загальна сума
договору складає 90000,00 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору позивач
здійснює оплату загальної суми
договору на поточний рахунок
відповідача на підставі його рахунка -
фактури у чотири етапи: 1 етап -
попередня оплата у сумі 50000,00 грн.
Відповідач зобов»язується протягом 3
робочих днів, з моменту оплати за
першим етапом, організувати виїзд
представника відповідача на ділянку
встановлення вагів, згідно п. 1.2
договору; 2 етап - попередня оплата у
сумі 49500,00 грн. відповідач
зобов»язується протягом 14 календарних
днів з моменту отримання попередньої
оплати за другим етапом, виготовити
вантажопідйомну платформу, та
доставити її та весь комплект згідно
додатку № 1 до даного договору, на
ділянку встановлення устаткування,
згідно п. 1.4 договору. Позивач
зобов»язується протягом 5 банківських
днів з моменту отримання
вантажопідйомної платформи провести
оплату за 3 етапом; 3 етап - попередня
оплата у сумі 30000,00 грн. відповідач
зобов»язується у строк 3 робочих дні
провести монтаж устаткування та пуско -
налагоджувані роботи, підписати Акт
здачі - приймання вводу в експлуатацію
вагів автомобільних, цей строк
продовжується на кількість днів, на які
позивач затримав надання вказаних
актів. Відповідач зобов»язується
провести здачу автомобільних вагів
органам Держстандарту та оплатити
рахунки, виставлені органами
Держстандарту; 4 етап - кінцева оплата у
сумі 10000,00 грн. позивач зобов»язується
провести оплату за 4 етапом протягом 1
робочого дня з моменту отримання,
свідоцтва про метрологічну атестацію
вагів автомобільних «ХВ-АП80».
Відповідач зобов»язується передати
паспорт на устаткування протягом 1
робочого дня з моменту отримання
оплати за 4 етапом.

Відповідно до п. 6.3 ціна договору дійсна
при умові здійснення першої частини
попередньої оплати (згідно п. 5.2.1
договору) до 25.04.2013 року.

На виконання умов вищезазначеного
договору позивачем було проведено
попередню оплату відповідачу на
загальну суму 90000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: № 68 від 02.04.2013 року на суму
50000,00 грн., № 131 від 17.07.2013 року на суму
10000,00 грн., № 336 від 17.06.2013 року на суму
3000,00 грн., № 321 від 23.05.2013 року на суму
27000,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач взяті на себе зобов»язання
не виконав, чим порушив умови
укладеного між сторонами договору.

04.06.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір №
УК 040513, у відповідності до умов якого,
позивач доручає ,а відповідач приймає
на себе наступні зобов»язання:
поставити вантажопідйомну платформу,
надати креслення та технічну
документацію для виконання
будівельних робіт, здійснити поставку
та монтаж устаткування, пуско -
налагоджувальні роботи, підготовку до
здачі, та здачу органам Держстандарту
для введення в експлуатацію вагів
автомобільних «ХВ-АП80» у кількості та
асортименті, згідно Додатку № 1 (надалі
- устаткування), що є невід»ємною
частиною договору, в обумовлені
договором строки.

Відповідно до п. 1.2 договору позивач
приймає на себе зобов»язання повністю
в обумовлений даним договором строк,
розрахуватися за поставлене
устаткування та надані послуги.

Відповідно до п. 1.6 договору строк
закінчення зобов»язань за договором
обчислюється в 30 календарних днів з
моменту початку виконання зобов»язань
за даним договором, згідно п. 5.2 даного
договору, але не пізніше 10 червня 2013
року.

Відповідно до п. 6.1 загальна сума
договору складає 200000,00 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору позивач
здійснює оплату загальної суми
договору на поточний рахунок
відповідача на підставі його рахунка -
фактури у чотири етапи: 1 етап -
попередня оплата у сумі 20000,00 грн.
Відповідач зобов»язується протягом 3
робочих днів, з моменту оплати за
першим етапом, організувати виїзд
представника відповідача на ділянку
встановлення вагів, згідно п. 1.2
договору для контролю та організації
будівельних робіт на ділянці позивача,
вказаному в п. 1.2 договору; 2 етап -
попередня оплата у сумі 138000,00 грн.
Відповідач зобов»язується протягом 14
календарних днів з моменту отримання
попередньої оплати за другим етапом,
виготовити вантажопідйомну платформу,
та доставити її та весь комплект згідно
додатку № 1 до даного договору, на
ділянку встановлення устаткування,
згідно п. 1.4 договору. Позивач
зобов»язується протягом 5 банківських
днів з моменту отримання
вантажопідйомної платформи провести
оплату за 3 етапом; 3 етап - попередня
оплата у сумі 40000,00 грн. Відповідач
зобов»язується у строк 3 робочих дні
провести монтаж устаткування та пуско -
налагоджувані роботи, підготувати ваги
до здачі у первинну атестацію органам
Держстандарту. Відповідач
зобов»язується у день фактичного
закінчення виконання монтажу
устаткування та пуско -
налагоджувальних робіт підписати акт
приймання - здачі виконаних монтажних
та пуско - налагоджувальних робіт. У
разі не підписання позивачем акта
здачі - приймання введення до
експлуатації вагів автомобільних, цей
строк продовжується на кількість днів,
на які позивач затриав надання
вказаного акту. Відповідач
зоюов»язується провести здачу
автомобільних вагів органам
Держстандарту, а позивач оплатити
рахунки ,які виставлені органами
Держстандарту; 4 етап - кінцева оплата у
сумі 20000,00 грн. Позивач зобов»язується
провести оплату за 4 етапом протягом 1
робочого дня з моменту отримання,
свідоцтва про метрологічну атестацію
вагів автомобільних «ХВ-АП80».
Відповідач зобов»язується передати
паспорт на устаткування протягом 1
робочого дня з моменту отримання
оплати за 4 етапом.

Відповідно до п. 6.3 ціна договору дійсна
при умові здійснення першої частини
попередньої оплати (згідно п. 5.2.1
договору) до 15.06.2013 року.

На виконання умов вищезазначеного
договору позивачем було проведено
попередню оплату відповідачу на
загальну суму 140000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: № 331 від 06.06.2013 року на суму
70000,00 грн., № 335 від 17.06.2013 року на суму
44000,00 грн, № 139 від 25.07.2013 року на суму
26000,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач взяті на себе зобов»язання
не виконав, чим порушив умови
укладеного між сторонами договору.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, що до яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 01.10.2013 року направив на адресу
відповідача претензію (за вих. № УК
131001), в якій повідомляє відповідача про
одностороннє розірвання договорів та
просить на протязі 3 днів повернути
безпідставно отримані кошти
(авансування) та сплатити нараховані
штрафні санкції.

Відповідач відповіді на претензію не
надав, кошти, сплачені позивачем, в
якості авансу за договорами в сумі
230000,00 грн. не повернув, у зв «язку з чим
позивач звернувся до суду.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов"язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту порушення
відповідачем умов договорів та діючого
законодавства, - суд визнає вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
передплати за договором № УК 190313 19.03.2013
року у розмірі 80000,00 грн. та за договором
№ УК 040613 від 04.06.2013 року у розмірі 140000,00
грн. обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 509, 549, 610, Цивільного кодексу
України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського
кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49,
65, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, Код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «УК Крок» (61145, м.
Харків, вул. Космічна, 21, оф. 317, р/р
3681 ХРД ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, Код
) 230000,00 грн. суму передплати
та 4600,00 грн. витрат зі сплати судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 27.12.2013 р.

Суддя Добреля Н.С.

922/4917/13