ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" грудня 2013 р.Справа № 924/1296/13

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави

до 1. Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району с. Немиринці

2. Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району с. Миролюбне

3. відкритого акціонерного товариства "Хмельницькрибгосп" Летичівський р-н, с. Меджибіж

про визнання недійсними рішень та державних актів на право постійного користування земельними ділянками

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - старший прокурор прокуратури міста Хмельницького згідно посвідчення №009284 від 13.10.2012 р.

відповідача-1: ОСОБА_2 - за довіреністю від 13.10.2013 року

відповідача-2: ОСОБА_2 - за довіреністю №122 від 01.11.2013 року

відповідача-3: не з'явився

встановив: прокурор в інтересах держави звернувся з позовом до відповідачів про визнання недійсними рішень Немиринецької сільської ради народних депутатів від 20.11.1997р. №11 та Миролюбненської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997р. №14 та державних актів від 25.12.1997р. І-ХМ №000966 на право постійного користування земельною ділянкою площею 320,04 га, виданого на підставі рішення Миролюбненської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997 р. №14 та від 26.11.1997р. І-ХМ №000970 на право постійного користування земельною ділянкою площею 261,28 га, виданого на підставі рішення Немиринецької сільської ради народних депутатів від 20.11.1997 р. №11.

В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржувані рішення та відповідно видані на їх підставі державні акти на право постійного користування землею прийняті відповідачем з перевищенням наданих повноважень, визначених Земельним кодексом України від 18.12.1990р., зокрема ст.ст. 9, 19, оскільки право прийняття зазначених рішень належало районній раді.

Прокурором надано письмові пояснення на заперечення ВАТ "Хмельницькрибгосп". Витребуваних судом доказів в повному обсязі не подано.

Відповідач 1 у відзиві на позов та повноважний представник в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує. Посилаючись на ст. 4 Водного кодексу України (в редакції чинній на момент видачі оскаржуваного акту), ст.ст. 7, 11, 19, 78, 79 Земельного кодексу України (в ред. від 18.12.1990 року), Постанову КМУ від 13.05.1996 року № 502 "Про затвердження Порядку користування землями водного фонду", зазначає, що так як земельна ділянка площею 261,28 га відносилась до земель водного фонду і знаходилась поза межами населеного пункту села Немиринці, то не відносилась до категорії тих земель, розпорядження якими мала право здійснювати сільська рада у відповідності до ч.1 ст. 19 Земельного кодексу (в ред. від 18.12.1990 року). Зазначає, що всі прийняті радою рішення в 1997 році були за описом передані до архівної установи.

Вважає, що так як Старосинявський рибцех як структурний підрозділ Хмельницького облрибокомбінату, на який видано спірний Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, не мав статусу юридичної особи, та враховуючи положення ст.ст. 7, 19 Земельного кодексу (в ред. від 18.12.1990 року), така організація не мала права отримувати землю в постійне користування.

Зазначає, що реєстрація Державного акту на право постійного користування серії І-ХМ № 000970 виданого 26.11.1997 року Старосинявському рибцеху на земельну ділянку площею 261,28 га в сільській раді не здійснювалась.

Тому наголошує, що оскаржуваний державний акт виданий без відповідного рішення органу місцевого самоврядування та особу, що не мала права на отримання земельної ділянки в постійне користування, тому даний Державний акт на право постійного користування серії І-ХМ № 000970 виданого 26.11.1997 року Старосинявському рибцеху на земельну ділянку площею 261,28 га виданий Немиринецькою сільською радою підлягає визнанню недійсним як такий, що виданий без належних правових підстав.

Крім того, повноважний представник в судовому засіданні стверджує, що Немиренецькою сільською радою за 1994-1997рр. рішення про передачу в постійне користування Хмельницькому облрибокомбінату та Старосинявському рибцеху земельної ділянки не приймалось, посилаючись на архівну довідку від 15.11.2013р. №43, опис справ постійного зберігання Немиринецької сільської ради за 1991-1998рр.

У відзиві на позов, поданому 11.12.2013 року, додатково зазначає, що відповідно до довідки архівної установи від 04.10.2013 року №38, оскаржуване рішення Немиринецької сільської ради про передачу в постійне користування Старосинявській дільниці рибгоспу не приймалось, тому в архіві відсутнє. Відповідно до опису фонду справ Немиринецької сільської ради, складеного у 2002 році до Старокостянтинівського районного архіву передано за 1997 рік протоколи та рішення 6 сесії сільської ради від 22.08.1997 року. Як вбачається із протоколу засідання ради від 22.08.1997 року, рішення ради про передачу у постійне користування Старосинявській дільниці рибгоспу земельної ділянки площею 261,28 га не приймалось. Більше протягом 1997 року Немиринецька сільська рада не збиралась, тому, відповідно, рішень не приймала.

Стверджує, що Немиринецькою сільською радою не приймалось в період з 1994 ( року створення Хмельницького державного виробничого обласного рибокомбінату) по 1997 рік включно рішення про надання висновку до районної ради щодо передачі в користування Хмельницькому облрибокомбінату чи Староксинівському риб цеху земельної ділянки 261,28 га.

Зазначає, що Немиринецька сільська рада визнає, що так як державний акт на право постійного користування землею серії І-ХМ № 000970 виданого 26.11.1997 року Старосинявському риб цеху на земельну ділянку водного фонду площею 261,28 га за межами населеного пункту здійснено без рішення відповідної ради, надано в постійне, а не тимчасове користування, як визначено ст. 79 Земельного кодексу в ред.1990 року, структурному підрозділу без права юридичної особи, тому такий державний акт підлягає визнанню недійсним, як такий, що виданий без належних правових підстав.

Відповідач 2 у письмовому відзиві на позов та повноважний представник в судовому засіданні щодо оскаржуваного рішення Миролюбненської сільської ради від 25.12.1997 року №14 вказує, що відповідно до довідки архівної установи від 04.10.2013 року №38 таке рішення сільською радою не приймалося, тому в архіві відсутнє. Крім того, відповідно до протоколу засідання ради від 05.12.1997 року, остання не приймала рішення про передачу в постійне користування Хмельницькому облрибкомбінату земельної ділянки площею 320,04 га, у 1997 році більше не збиралася, а 25.12.1997 року засідав лише виконавчий комітет Миролюбнецької сільської ради. Відповідно до порядку денного засідання виконавчого комітету Миролюбненської міської ради від 25.12.1997р. рішення про передачу в постійне користування Хмельницькому облрибокомбінату земельної ділянки площею 320,04 га не приймалось.

Посилаючись на ст.ст. 19, 79 Земельного кодексу України визнає, що так як державний акт на право постійного користування землею серії І-ХМ № 000966 виданий 25.12.1997 року Хмельницькому облрибокомбінату на земельну ділянку водного фонду площею 320,04 га за межами населеного пункту виданий без рішення відповідної ради та в постійне, а не тимчасове користування, як визначено ст. 79 Земельного кодексу в ред. 1990 року, то такий державний акт підлягає визнанню недійсним, як такий, що виданий без належних правових підстав.

Аналізуючи ст. ст. 19, 79 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990р.), зазначає, що Миролюбненська сільська рада не приймала в період з 1994р. ( року створення Хмельницького державного виробничого обласного рибокомбінату) по 1997р. включно рішення про надання висновку до районної ради щодо передачі в користування Хмельницькому облрибокомбінату земельної ділянки площею 320,04 га.

Відповідач 3 повноважного представника в судове засідання не направив, проте у письмовому відзиві на позов вважає вимоги прокурора необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Звертає увагу, що оскільки прокурор в позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави, обґрунтування захисту таких інтересів, як то передбачено ст. 2 ГПК України, п.п. 1, 3, 6 Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 23.03.2012р. "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам", тому наявні всі підстави для залишення позову без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 ГПК України.

Посилаючись на ст.ст. 1, 34 ГПК України, ст.181 ЦК України, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначає, що прокурор не подав доказів на підтвердження права держави на земельні ділянки щодо яких прийнято оскаржувані рішення.

Посилаючись на ст. 112 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. , ст. 267 ЦК України стверджує, що прокурор пропустив строк позовної давності, тому просить застосувати наслідки спливу позовної давності.

Аналізуючи положення ст.ст.74,76 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зазначає, що прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про перевищення радами своїх повноважень.

Акцентує увагу на тому, що протягом не одного десятиріччя Хмельницький державний виробничий обласний рибокомбінат, а з 1998 року ВАТ «Хмельницькрибгосп», був найбільшим та одним із найпотужніших підприємств у західному регіоні з вирощування рибопосадкового матеріалу та товарної риби, селекційно-племінної роботи, що є основним видом діяльності товариства та був належним землекористувачем земельних ділянок водного фонду на території Хмельницької та Тернопільської областей. Серед іншого, до 1998 року Хмельницький облрибокомбінат здійснював діяльність у штучно створених водоймах, які будувались останнім, при чому земельні ділянки на яких розташовані дані об'єкти, були надані йому в постійне користування ще до введення в дію Земельного кодексу Української РСР від 18.12.1990 р.

Зазначає, що за таких обставин, у відповідності до п. 6 Постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 року «Про земельну реформу», ВАТ «Хмельницькрибгосп» повинно було до 15 березня 1994 року оформити право власності або право користування землею. Після закінчення вказаного строку раніше надане їм право користування земельною ділянкою втрачається. Проте, згідно із Законом N 3180-12 від 05,05.93 дію пункту 6 продовжено до 01.01.98 згідно з Постановою ВР N 4028-12 від 24.02.94; дію пункту 6 продовжено до 01.01.2000 року згідно з Постановою ВР N 744/97-ВР від 17.12.97; дію пункту 6 продовжено до 01.01.2004 року згідно з Постановою ВР N 1312-ХІУ ( 1312-14) від 17.12.99 ). В подальшому, положення даного пункту Постанови визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Також звертає увагу, що відповідно до п. п. 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. № 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647, державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради.

Враховуючи вищезазначене, визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу, необхідність подання для повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору витребуваних судом доказів, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 12:30 год. "23" грудня 2013 р.

Прокурору надати належним чином завірені копії рішень Немиринецької сільської ради народних депутатів від 20.11.1997 р. №11 та Миролюбненської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997 р. №14 та письмові пояснення щодо наявності оскаржуваних рішень.

Відповідачу 3 надати установчі документи, належним чином завірені копії рішень Немиринецької сільської ради народних депутатів від 20.11.1997р. №11 та Миролюбненської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997р. №14, державні акти від 25.12.1997р. І-ХМ №000966 на право постійного користування земельною ділянкою площею 320,04 га, виданого на підставі рішення Миролюбненської сільської ради народних депутатів від 25.12.1997р. №14 та від 26.11.1997р. І-ХМ №000970 на право постійного користування земельною ділянкою площею 261,28 га, виданого на підставі рішення Немиринецької сільської ради народних депутатів від 20.11.1997р. №11.

Визнати явку повноважних представників сторін на їх розсуд.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 - прокурору (м. Старокостянтинів, вул. Острозького 41); 2 - відповідачу 1 (Старокостянтинівський р-н, с. Немиринці); 3 - відповідачу 2 (Старокостянтинівський р-н, с. Миролюбне); 4 - відповідачу 3 (Летичівський р-н, смт. Меджибіж, вул. Чкалова 58) - рек. з пов.