ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

30 грудня 2013 р. Справа №
902/1274/13

Провадження № 13/902/23/13

Господарський суд Вінницької області в
складі

головуючого судді Тісецького С.С.,

при секретарі судового засідання Кучер
Р.П.,

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: Заступника прокурора
Вінницької області (21100, м. Вінниця, вул.
Володарського, 33) в інтересах держави -
Держаного агентства водних ресурсів
України (01601, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 8) в особі
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг (, 21100, м. Вінниця, вул.
Хмельницьке шосе, 13)

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Автомир-Вінниця" (, 21034, м. Вінниця, вул.
Немирівське шосе, 94А)

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Головне управління Держаної
казначейської служби України у
Вінницькій області (21018, м.
Вінниця, вул. Пирогова, 29)

про визнання договору закупівлі товару
недійсним, стягнення 199 850 грн. та
зобов'язання повернути автомобіль

представники сторін:

прокурор : Гущіна Н.В. - за посвідченням

від позивача-1 : не з'явився

від позивача-2 : Король А.М. - за
довіреністю

від відповідача : Лісков А.І. - за
довіреністю

від третьої особи : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Заступник прокурора Вінницької
області в інтересах держави -
Державного агентства водних ресурсів
України в особі Басейнового управління
водних ресурсів річки Південний Буг
09.09.2013 року звернувся в господарський
суд Вінницької області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Автомир-Вінниця" про
визнання договору закупівлі товару
недійсним, стягнення 199 850 грн. та
зобов'язання повернути автомобіль.

Ухвалою суду від 11.09.2013 року порушено
провадження за вказаним позовом у
справі № 902/1274/13 з призначенням до
розгляду на 24.09.2013 року та залучено в
якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Головне управління Держаної
казначейської служби України у
Вінницькій області.

Також ухвалою суду від 24.09.2013 року було
зупинено провадження у справі № 902/1274/13
до вирішення Вінницьким міським судом
Вінницької області кримінальної
справи у кримінальному провадженні №
000028 за підозрою Коменчука М.К. у
вчинені кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК
України.

Ухвалою суду від 04.12.2013 року поновлено
провадження у даній справі з
призначенням слухання на 17.12.2013 року,
однак в зв'язку з неподанням сторонами
витребуваних доказів та необхідністю
витребування нових доказів, ухвалою
суду від 17.12.2013 року розгляд справи
відкладено на 30.12.2013 року.

Перед початком розгляду справи по суті
від представника відповідача надійшло
клопотання про призначення
автомобільно-товарознавчої експертизи
від 30.12.2013 року.

Прокурор щодо даного клопотання
заперечила.

Представник позивача-2 у вирішенні
вказаного клопотання послалася на
розсуд суду.

Суд заслухавши представників сторін
вирішив відмовити у задоволенні
зазначеного клопотання, оскільки
вирішення питання щодо визначення
вартості оспорюваного автомобіля має
бути предметом окремого позовного
провадження.

Також суд, розглянувши клопотання
представника позивача-2 про відмову від
позову та припинення провадження у
справі, відмовив в його задоволенні.

При цьому, суд зважає на приписи ч. 6 ст.
29 ГПК України, в якій вказується, що
відмова позивача від позову, поданого
прокурором в інтересах держави, не
позбавляє прокурора права
підтримувати позов і вимагати
вирішення спору по суті.

На визначену дату 30.12.2013 року з'явилися
представники позивача, відповідача-2 та
прокурор.

Позивач-1 та третя особа правом участі
своїх представників в судовому
засіданні не скористалися. Факт
направлення ухвали суду на адресу
сторін підтверджується штампом на
ухвалі вих. № 9236-9239 від 20.12.2013 року.

Водночас, відповідно до п. 2 ухвали суду
від 17.12.2013 року не визнавалася
обов'язковою участь у розгляді справи
представника третьої особи.

Окрім того, від позивача-1 до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі його представника.

Відсутність представників позивача-1
та третьої особи в судовому засіданні
не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що вжив всі залежні від нього заходи
для повідомлення позивача-1 та третю
особу належним чином про час і місце
розгляду судової справи і забезпечення
явки останніх в судове засідання для
реалізації ними права на судовий
захист своїх прав та інтересів.

З урахуванням наведеного, справа
слухається за наявними у ній
матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК
України.

В ході розгляду справи прокурор,
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі з підстав та за обставин,
вказаних в позові. Представник
позивача-2, позов не підтримала з
підстав вказаних у письмовому
поясненні. Представник відповідача,
згідно письмових пояснень зазначив, що
сторони договору не допускали настання
протиправних дій, оскільки обирали
предмет закупівлі на основі
Держкласифікатора, який в свою чергу не
містить ознак спеціалізованого
автомобіля.

Слід зазначити, що за змістом
клопотання представника відповідача
про призначення судової експертизи,
останній не заперечує щодо повернення
оспорюваного автомобіля відповідачу.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
надавши юридичну оцінку поданих до
справи доказів, суд з'ясував наступне.

04.04.2012 року Басейновим управлінням
водних ресурсів річки Південний Буг
видано наказ № 45 про створення
комітету з конкурсних торгів.

04.12.2012 року позивач-2 звернувся до
відповідача із листами № 1, № 2, № 3 щодо
прийняття участі у торгах, які
проводить Басейнове управління водних
ресурсів річки Південний Буг
відповідно до Закону України "Про
здійснення держаних закупівель" від
11.06.2010 року щодо закупівлі код 34.10.5 -
автомобілі спеціальні та
спеціалізовані, шляхом проведення
процедури запиту цінових пропозицій.

Також із тотожним листом № 5 від 19.12.2012
року, позивач-2 звернувся до ПП
"Автодім-Черкаси".

06.12.2012 року Держане агентство водних
ресурсів України повідомило листом №
03-2173 Басейнове управління водних
ресурсів річки Південний Буг щодо
відсутності заперечень на придбання
позивачем-2 спеціалізованого
автомобіля за рахунок коштів
спеціального фонду бюджету з
урахуванням вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 22.10.2008 року № 943
"Про економію державних коштів" (із
змінами).

Відповідно до протоколу оцінки цінових
пропозицій № 9 від 19.12.2012 року,
визначено дату оприлюднення та номер
оголошення про проведення процедури
закупівлі, опублікованого в державному
офіційному друкованому виданні з
питань державних закупівель. ІБ "ВДЗ" №
133/7 (735/7) від 04.12.2012 року, № 336738.
Проведення оцінки цінових пропозицій
відбулося 19.12.2012 року. Учасники
конкурсних торгів : ТОВ
"Автомир-Вінниця" визначили цінову
пропозицію в сумі 199 850,00 грн. та ПП
"Автодім-Черкаси" в сумі 200 000,00 грн..

Згідно повідомлення про акцепт
пропозиції конкурсних торгів або
цінової пропозиції № 137/11 (739/11) від
19.12.2012 року визначено переможця
предмета закупівлі : код 34.10.5 -
автомобілі спеціальні та
спеціалізовані - ТОВ "Автомир-Вінниця".

27.12.2012 року між Басейновим управлінням
водних ресурсів річки Південний Буг
(замовник) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Автомир-Вінниця"
(учасник) укладено договір про
закупівлю товару за державні кошти на
таких умовах.

Учасник зобов'язується протягом 2012
року передати замовникові належний
йому транспортний засіб (номерний
агрегат) : назва автомобіль, марка Кіа,
модель Sportage, рік випуску 2012, колір
сірий, тип ТЗ легковий, тип кузова
Універсал, № кузова (рами) PC811CCL175748,
об'єм двигуна 1998, № шасі U5YPC811CCL175748,
спеціальне призначення : термочемодан
для хімреактивів, а замовник - прийняти
і оплатити цей товар (п. 1.1).

Найменування товару : "код 34.10.5 -
автомобілі спеціальні та
спеціалізовані". Кількість товару - 1
одиниця (п. 1.2).

Ціна цього договору становить 199 850,00
грн. з ПДВ (п. 3.1).

Розрахунки проводяться шляхом : оплата
проводиться з урахуванням реального
фінансування видатків. Розрахунки з
учасником проводяться у безготівковій
формі по факту поставки товару
протягом 10 банківських днів з моменту
отримання замовником рахунків,
накладних (актів прийому-передачі
товару) (п. 4.1). До рахунка додається :
накладна (акт прийому-передачі товару),
сертифікат відповідності (п. 4.2).

Строк (термін) поставки (передачі)
товару : протягом 2012 року (п. 5.1). Місце
поставки (передачі) товару : за адресою
замовника (п. 5.2).

Цей договір набирає чинності з моменту
укладення до 31 грудня 2012 року, а частині
зобов'язань до повного їх виконання
сторонами (п. 10.1).

На вказаному договорі поставлені
штампи Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області про реєстрацію
зобов'язання від 31.12.2012 року та від
17.01.2013 року.

27.12.2012 року відповідачем видано
видаткову накладну № РН-0000713 на товар :
спеціалізований автомобіль Кіа Sportage 2,0
№ U5YPC811CCL175748 вартістю 199 850,00 грн..

В подальшому, позивачем-2 перераховано
відповідачу кошти у сумі 199 850,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 28 від 17.01.2013 року із призначенням
платежу : спеціалізований автомобіль
згідно накладної № РН-0000713 від 27.12.2012
року, договір б/н від 27.12.2012 року.

Також між Басейновим управлінням
водних ресурсів річки Південний Буг та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Автомир-Вінниця"
складено та підписано акт
прийому-передачі майна від 22.01.2013 року,
а саме : Кіа Sportage 2,0 EX 4WD 5dr 5M/T, № кузова
U5YPC811CCL175748.

В даному акті сторони зазначили, що
автомобіль укомплектований, у
відповідності з договором і
сертифікатом відповідності і
знаходиться в робочому стані,
зауважень та претензій - немає.

Крім того, відповідачем видано
позивачу-2 довідку рахунок № 839741 від
22.01.2013 року в якій вказується продаж
спеціалізованого автомобіля марки Кіа
Sportage, № кузова U5YPC811CCL175748 вартістю 199 850,00
грн..

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 29.01.2013 року,
зазначений вище автомобіль
зареєстровано за БУВР Південний Буг,
реєстраційний номер АВ0505ВТ із
спеціальною відміткою -
спеціалізований, лабораторія.

Водночас, прокуратурою Вінницької
області було розпочато кримінальне
провадження, відомості про яке 01.04.2013
року внесено до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 00000066
за ознаками кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364
та ч.2 ст. 366 КК України стосовно
начальника Басейнового управління
водних ресурсів річки Південний Буг,
Коменчука М..

10.04.2013 року Вінницьким міським судом
Вінницької області прийнято ухвалу у
справі № 127/8737/13-к щодо надання дозволу
старшому слідчому СВ СУ прокуратури
Вінницької області, Гуджалі А.А., на
проведення в Басейновому управлінні
водних ресурсів річки Південний Буг
позапланової виїзної ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності за період 01.04.2012 - 01.04.2013 року
з проведенням зустрічних звірок в ТОВ
"Автомир-Вінниця". Також зобов'язано
державну фінансову інспекцію провести
ревізію упродовж 10 робочих днів,
починаючи з 17.04.2013 року по 30.04.2013 року та
надати матеріали про результати її
проведення в слідчий відділ слідчого
управління прокуратури Вінницької
області.

18.05.2013 року державною фінансовою
інспекцією у Вінницькій області
складено акт ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг № 07-13/16.

За змістом даного акту, в ході ревізії
проведено зустрічну звірку в ТОВ
"Автомир-Вінниця", щодо документального
підтвердження виду, обсягу операцій та
розрахунків з Басейновим управлінням,
за результатами якої розбіжності не
встановлено.

Враховуючи вищевкладене, в частині
відсутності у Басейнового управління
автомобіля марки Кіа Sportage 2,0 (U5YPC811CCL175748)
станом на момент реєстрації (31.12.2012
року) бюджетного зобов'язання в
Головному управлінні
Держказначейства, посадовими особами
Басейнового управління (начальник
Коменчук М.К., головний бухгалтер
Магельницька В.В.) в порушення вимог
пункту 2.4 Порядку реєстрації та обліку
бюджетних коштів в органах Державної
казначейської служби України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 02.03.2012 року № 309, із
змінами, подано до органу
Держказначейства накладну від 27.12.2012
року № РН-0000713 для реєстрації та взяття
на облік бюджетного зобов'язання на
загальну суму 199 850,0 гривень.

Крім того, вищезазначене відповідно до
вимог пункту 21 статті 116 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010 року № 2456-VІ є
порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до відтиску штампу
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області на платіжному
дорученню від 17.01.2013 року № 28 слідує, що
фактично перерахування коштів в сумі 199
850,0 грн., вказаною установою здійснено
"оплочено" 18.01.2013 року.

Враховуючи вищевикладене та те, що на
момент оплати коштів (18.01.2013) фактично
автомобіль марки Кіа Sportage 2,0 установою
не отримано (акт приймання-передачі
22.01.2013) слідує, що Басейновим
управлінням в порушеним вимог пункту 1
статті 49 Бюджетного кодексу, без
відповідного отримання товару
прийнято рішення про оплату та надано
платіжне доручення на здійснення
платежу від 17.01.2013 року № 28 до Головного
управління Держказначейства.

Вказані матеріали ревізії направлено
державною фінансовою інспекцією у
Вінницькій області супровідним листом
№ 02.-07-27-17/3617 від 27.05.2013 року старшому
слідчому слідчого відділу слідчого
управління прокуратури Вінницької
області Гуджалі А.А.

Також судовим експертом Вінницького
відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз складено висновок
автотоварознавчої експертизи № 768/13-21
від 08.05.2013 року відповідно до якого
наданий на дослідження автомобіль Кіа
Sportage 2,0 д.н. АВ0505ВТ номер кузова
U5YPC811CCL175748 згідно конструкції даного
автомобіля та VIN коду номера кузова з
інформації заводу - виробника
являється легковим багатоцільовим
пасажирським автомобілем.

Встановлення на автомобіль Кіа Sportage 2,0
д.н. АВ0505ВТ номер кузова U5YPC811CCL175748
переносних термочемоданів не є
наслідком визнання вказаного
автомобіля спеціалізованим по
причинам, вказаним у дослідницькій
частині.

В наданому на дослідження автомобілі
Кіа Sportage 2,0 д.н. АВ0505ВТ номер кузова
U5YPC811CCL175748 не проводились зміни
конструкції транспортного засобу
згідно вимог заводу - виробника для
виконання даним автомобілем
спеціалізованих робочих функцій.

Також як вбачається з матеріалів
справи, Вінницьким міським судом
Вінницької області прийнято вирок у
справі № 127/21512/13-к від 15.10.2013 року згідно
якого визнано Коменчука Миколу
Кононовича винуватим у вчинену
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК
України та його засуджено за ч.1 ст. 364 КК
України до покарання у виді 6 (шести)
місяців виправних робіт - з
відрахуванням 10 % від заробітку в дохід
держави із застосуванням ст. 69 КК
України без позбавлення права обіймати
певні посади чи займатися певною
діяльністю та зі сплатою штрафу у
розмірі - 4 250 (чотири тисячі двісті
п'ятдесят) гривень; ч. 1 ст. 366 КК України
до покарання у виді штрафу у розмірі 1 700
(одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
призначено Коменчуку Миколі
Кононовичу остаточне покарання у виді 6
(шести) місяців виправних робіт з
відрахуванням 10 % від заробітку в дохід
держави із застосуванням ст. 69 КК
України без позбавлення права обіймати
певні посади чи займатися певною
діяльністю та зі сплатою штрафу у
розмірі - 4 250 гривень; стягнуто з
обвинуваченого Коменчука Миколи
Кононовича на користь держави витрати
на проведення вказаною установою
автотоварознавчої та економічної
експертизи в сумі 3 196 грн..

Також вирішено, речовий доказ по
справі, а саме: автомобіль марки Кіа
Sportage 2,0, д.н. АВ 0505 ВТ, який знаходиться
на зберіганні на спеціальному
майданчику м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28
- повернути Басейновому управлінню
водних ресурсів річки Південний Буг.

В ході розгляду вказаної вище
кримінальної справи, судом
встановлено, що обіймаючи на час
вчинення злочину посаду начальника
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг, Коменчук
М.К., будучи службовою особою -
представником влади, зловживаючи
владою, діючи умисно, з особистих
інтересів, невірно розуміючи інтереси
служби, бажаючи задовольнити особисті
амбіції, які полягали в бажанні
користуватись престижним легковим
автомобілем та незаконно поліпшити
умови праці, використовуючи наданні
йому владні доваження всупереч
інтересам служби, достовірно знаючи
про чинність постанови Кабінету
Міністрів України № 943 від 22.10.2008 про
заборону придбання в термін до 01.01.2014
державними органами автотранспорту
(крім транспортних засобів
спеціалізованого призначення),
незаконно розпорядився придбати за
державні кошти звичайний автомобіль
марки Кіа Sportage 2,0 U5YPC811CCL175748 під виглядом
транспортного засобу спеціалізованого
призначення - мобільної лабораторії, що
було і зроблено та використав державні
кошти у розмірі 205 604 грн. 40 коп..

При цьому, начальник Басейнового
управління водними ресурсами річки
південний Буг, Коменчук М.К.,
зловживаючи владою, діючи умисно,
безпідставно зазначив технічну
специфікацію вказаного транспортного
засобу, який має бути обладнаний
термосумками для хімічних реактивів,
подав визначену ним специфікацію на
засідання комітету з конкурсних торгів
Басейнового управління водними
ресурсами річки Південний Буг, після
чого 27.12.2012 уклав з ТОВ "Автомир-Вінниця"
договір про закупівлю легкового
автомобіля Кіа Sportage 2,0 U5YPC811CCL175748 під
виглядом мобільної лабораторії.

Продовжуючи свої протиправні дії,
начальник Басейнового управління
водними ресурсами річки Південний Буг,
Коменчук М.К., 27.12.2012, зловживаючи
владою, перебуваючи у своєму
службовому кабінеті, що розташований
по вул. Хмельницьке шосе, 13 у м. Вінниці,
діючи умисно, з інших особистих
інтересів, дав незаконну вказівку
головному механіку Мальченку І.Д.
внести до офіційного кумента -
видаткової накладної отриманої від ТОВ
"Автомир - Вінниця" № РН-0000713 від 27.12.2012,
завідомо неправдиві відомості про те,
що Басейнове управління водних
ресурсів річки Південний Буг отримало
спеціалізований автомобіль марки Кіа
Sportage 2,0 U5YPC811CCL175748 після чого затвердив
накладну гербовою печаткою, надавши її
юридичного значення, для подальшої
реєстрації та взяття на облік Головним
управлінням Державної казначейської
служби України у Вінницькій області.

В подальшому, начальник Басейнового
управління водними ресурсами річки
південний Буг, Коменчук М.К., достовірно
знаючи, що придбаний автомобіль марки
Кіа Sportage не являється спеціалізованим
транспортним засобом і з цих підстав не
може бути зареєстрованим в органах
ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій
області, діючи умисно, з метою надання
автомобілю статусу спеціалізованого,
22.01.2013 в автосалоні ТОВ "Автомир -
Вінниця" звернувся до менеджера
Степанця М.М. визначити у
довідці-рахунку автомобіля Кіа Sportage,
серії ДПІ № 839741 його специфікацію, як
спеціалізованого транспортного
засобу.

Вказані умисні дії начальника
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг Коменчука
М.К. порушили встановлений порядок
використання бюджетних коштів,
дискредитували та підірвали авторитет
органу державної влади чим заподіяли
істотну шкоду державним інтересам.

Обвинувачений, Коменчук М.К. в судовому
засіданні винуватість у вчиненні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення визнав повністю та суду
пояснив, що вчинив злочини за
вищевикладених обставин.

З врахуванням встановлених обставин,
суд дійшов наступних висновків.

В силу п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи між
позивачем-2 та відповідачем виникли
правовідносини щодо закупівлі товару
за державні кошти.

В силу ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 203 ЦК України
визначає, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Приписами ст. 215 ЦК України встановлено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин). У відповідності до ч. 1 ст. 626
ЦК України, договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

За приписами ст. 228 ЦК України, правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним. У разі
недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним. Якщо визнаний
судом недійсний правочин було вчинено
з метою, що завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то при
наявності умислу у обох сторін - в разі
виконання правочину обома сторонами - в
дохід держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за угодою,
а в разі виконання правочину однією
стороною з іншої сторони за рішенням
суду стягується в дохід держави все
одержане нею і все належне - з неї
першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності умислу лише у
однієї із сторін все одержане нею за
правочином повинно бути повернуто
іншій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного
за рішенням суду стягується в дохід
держави.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

В силу п. 2.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26 грудня 2011 року, будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Що ж до належності
доказів, то нею є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмета доказування з
даної справи. Суд обґрунтовує своє
рішення лише тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Абзац 4 п. 3.12 вказаної вище
постанови, передбачає, що під предметом
позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є
визнання недійсним договору про
закупівлю товару за державні кошти від
27.12.2012 року, застосування наслідків
недійсності привочину, стягнення з
відповідача 199 850 грн. до державного
бюджету та зобов'язання позивача-2
повернути відповідачу придбаний
автомобіль.

Підстави позову, прокурор зазначив, що
при укладені вказаного договору, з боку
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг мали
місце порушення вимог нормативних
актів, зокрема, постанови Кабінету
Міністрів України № 943 від 22.10.2008 року
щодо придбання транспортних засобів, а
саме придбання автомобіля із
зазначенням його як спеціалізованого.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт", транспортний
засіб спеціалізованого призначення -
транспортний засіб, який призначений
для перевезення певних категорій
пасажирів чи вантажів (автобус для
перевезення дітей, інвалідів,
пасажирів певних професій, самоскид,
цистерна, сідельний тягач, фургон,
спеціалізований санітарний автомобіль
екстреної медичної допомоги,
автомобіль інкасації, ритуальний
автомобіль тощо) та має спеціальне
обладнання (таксі, броньований,
обладнаний спеціальними світловими і
звуковими сигнальними пристроями
тощо).

Приписами п. 1 Заходів щодо економного
та раціонального використання
державних коштів, передбачених для
утримання органів державної влади та
інших державних органів, підприємств,
установ та організацій, утворених у
встановленому порядку органами
державної влади, які використовують
кошти державного бюджету, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 943 від 22.10.2008 року (в редакції на
момент укладення договору про
закупівлю товару за державні кошти від
27.12.2012 року), визначено припинити
придбання автотранспорту (крім
транспортних засобів спеціалізованого
призначення) до 01.01.2014 року.

Судом встановлено, що 27.12.2012 року між
Басейновим управлінням водних
ресурсів річки Південний Буг та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Автомир-Вінниця»
укладено договір про закупівлю товару
за державні кошти, згідно якого
відповідач зобов'язався передати
позивачу-2 автомобіль марки Кіа Sportage,
рік випуску 2012, № кузова (рами) PC811CCL175748,
№ шасі U5YPC811CCL175748 із спеціальним
призначенням : термочемодан для
хімреактивів.

Передача та оплата вказаного
автомобіля підтверджується видатковою
накладною № РН-0000713 від 27.12.2012 року,
платіжним дорученням № 28 від 17.01.2013
року, довідкою-рахунком № 839741 від 22.01.2013
року та актом прийому-передачі від
22.01.2013 року.

Разом з тим, прокуратурою Вінницької
області було відкрито кримінальне
провадження № 0000128 щодо
правомірності закупівлі за державні
кошти начальником Басейнового
управління водних ресурсів річки
Південний Буг зазначеного
транспортного засобу.

У межах даного кримінального
провадження, державною фінансовою
інспекцією у Вінницькій області
складено акт ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг № 07-13/16
від 18.05.2013 року, яким встановлені
порушення законодавства при
оформленні платіжних документів щодо
купівлі автомобіля марки Кіа Sportage
(U5YPC811CCL175748).

Даний акт ревізії сторонами не
оскаржувався.

При цьому, висновком судового експерта
Вінницького відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 768/13-21 від 08.05.2013
підтверджено, встановлення на
автомобіль Кіа Sportage 2,0 д.н. АВ0505ВТ номер
кузова U5YPC811CCL175748 переносних
термочемоданів не є наслідком визнання
вказаного автомобіля спеціалізованим
по причинам, вказаним у дослідницькій
частині. Крім того, в даному автомобілі
не проводились зміни конструкції
транспортного засобу згідно вимог
заводу - виробника для виконання даним
автомобілем спеціалізованих робочих
функцій.

Крім того, згідно вироку Вінницького
міського суду Вінницької області у
справі № 127/21512/13-к від 15.10.2013 року
визнано начальника Басейнового
управління водних ресурсів річки
Південний Буг, Коменчука Миколу
Кононовича винуватим у вчинені
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК
України.

В ході розгляду даної кримінальної
справи, судом встановлені обставини
щодо незаконного придбання за державні
кошти автомобіля марки Кіа Sportage 2,0
U5YPC811CCL175748 під виглядом транспортного
засобу спеціалізованого призначення.

При огляді в судовому засіданні
матеріалів вказаної кримінальної
справи, судом встановлено, що даний
вирок суду в апеляційному порядку не
оскаржувався та набув законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України, вирок суду
у кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

Відповідно до п. п. 2.9, 2.13 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" № 11 від 29.05.2013 року, на
підставі статті 215 ЦК України
недійсними можуть визнаватися не лише
правочини, які не відповідають цьому
Кодексу, а й такі, що порушують вимоги
інших законодавчих актів України,
указів Президента України, постанов
Кабінету Міністрів України, інших
нормативно-правових актів, виданих
державними органами, у тому числі
відомчих, зареєстрованих у
встановленому порядку.

Вимога про застосування наслідків
недійсності правочину може бути
заявлена як самостійно, так і, з
урахуванням припису частини першої
статті 58 ГПК, бути об'єднана з вимогою
повернути одержане за цим правочином у
натурі або про відшкодування його
вартості (якщо повернення у натурі
неможливе). В разі заявлення вимоги про
повернення одержаного за правочином
відповідач має право подати зустрічний
позов (стаття 60 ГПК) про витребування
належного йому майна або відшкодування
вартості останнього. Якщо такий позов
не подано, господарський суд з огляду
на припис частини п'ятої статті 216 ЦК
України та з урахуванням конкретних
обставин справи може з власної
ініціативи застосувати наслідки
недійсності нікчемного правочину
також і щодо позивача.

За змістом п. 3.7 вказаної вище
постанови, необхідною умовою для
визнання господарського договору
недійсним як такого, що завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства (частина перша статті 207 ГК
України), є наявність наміру хоча б у
однієї з сторін щодо настання
відповідних наслідків. Для прийняття
рішення зі спору необхідно
встановлювати, у чому конкретно
полягала завідомо суперечна інтересам
держави і суспільства мета укладення
господарського договору, якою із
сторін і в якій мірі виконано
зобов'язання, а також наявність наміру
у кожної із сторін.

Наявність такого наміру у сторін
(сторони) означає, що вони (вона),
виходячи з обставин справи,
усвідомлювали або повинні були
усвідомлювати протиправність
укладуваного договору і суперечність
його мети інтересам держави і
суспільства та прагнули або свідомо
допускали настання протиправних
наслідків. Намір юридичної особи
визначається як намір тієї посадової
або іншої фізичної особи, яка підписала
договір, маючи на це належні
повноваження. За відсутності останніх
наявність наміру у юридичної особи не
може вважатися встановленою.

Частина 1 ст. 208 ГК України, визначає,
якщо господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

З огляду на викладене та беручи до
уваги, придбання за договором від 27.12.2012
року Басейновим управлінням водних
ресурсів річки Південний Буг
автомобіля марки Кіа Sportage, № U5YPC811CCL175748
із порушенням приписів законодавства,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги з підстав наведених у позовній
заяві підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати зі сплати судового
збору підлягають покладенню на
відповідача відповідно до вимог ст. 49
ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4-3, 4-5, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85,
115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про
закупівлю товару за державні кошти від
27.12.2012 року, укладений між Басейновим
управлінням водних ресурсів річки
Південний Буг (, 21100, м.
Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13) та ТОВ
"Автомир-Вінниця" (, 21034,
м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 94А).

3. Застосувати наслідки недійсності
правочину та стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автомир-Вінниця" (, 21034,
м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 94А) до
Державного бюджету 199 850,00 грн. -
отриманих згідно договору про
закупівлю товару за державні кошти
укладеного 27.12.2012 року та 5144,00 грн. -
витрат пов'язаних зі сплатою судового
збору.

4. Басейновому управлінню водних
ресурсів річки Південний Буг (, 21100, м. Вінниця, вул.
Хмельницьке шосе,13) повернути ТОВ
"Автомир-Вінниця" (, 21034,
м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 94А)
одержаний за договором про закупівлю
товару за державні кошти від 27.12.2012 року
автомобіль "КІА Sportage" 2.0 EX 4 WD 5dr 5M/T
(U5YPC811CCL17548) 2012 року випуску.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31 грудня 2013 р.

Суддя
Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу -1 : Держане агентство
водних ресурсів України (01601, м. Київ,
вул. Червоноармійська, 8)

3 - третій особі - ГУ ДКС України у
Вінницькій області (21018, м. Вінниця, вул.
Пирогова, 29)