донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

17.12.2013 справа №905/4524/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Марченко
О.А.суддівРадіонової О.О., Татенко В.М.
за участю представників сторін:
від
позивача: Міхеева Н.І. -
довіреність №01-18-987 від 04.06.2013р.від
відповідача: Сухорукова М.Я. -
довіреність №337 від 13.01.2013р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргуТовариства
з обмеженою відповідальністю
«Гостиний двір», м. Донецьк на рішення
господарського судуДонецької області
від04.11.2013р. (повний текст рішення
підписано 05.11.2013р.) по справі№905/4524/13
(головуючий суддя Чернова О.В., судді
Колеснік Р.М., Кучерява О.О.) за
позовомУправління комунальних
ресурсів Донецької міської ради, м.
Донецьк до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гостиний двір», м.
Донецьк простягнення 142162,61 грн., з яких
заборгованість по орендній платі -
140980,23 грн. та пеня - 1182,38грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 04.11.2013р. у справі
№905/4524/13 позовні вимоги Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради, м. Донецьк до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Гостиний двір», м. Донецьк про
стягнення заборгованості за договором
оренди від 19.11.2007р. в розмірі 142162,61 грн.
(з врахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог), з яких 140980,23
грн. - боргу та 1182,38 грн. - пені -
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гостиний двір», м.
Донецьк звернулось з апеляційною
скаргою, в якій останнє просить
скасувати судове рішення у зв'язку з
тим, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи; висновки, викладенні у рішенні
суду, не відповідають обставинам
справи; судом порушені та неправильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права. Зокрема,
скаржник зазначає, що місцевими
господарським судом безпідставно
задоволено позов зважаючи на
невірність розрахунку заборгованості
по орендній платі та відсутність Звіту
про проведення експертної оцінки
майна. Також, скаржник вказує на те, що
місцевим господарських судом, за
наявності заяви, не застосовано строк
позовної давності до спірних
правовідносин.

Позивач проти скарги заперечує та
просить рішення суду залишити без змін,
у задоволенні скарги відмовити, про що
також зазначив у наданому відзиві на
апеляційну скаргу.

Відповідач наполягає на задоволенні
апеляційної скарги, скасуванні
судового рішення та відмові у
задоволенні позову.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду,
переглянувши в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи № 905/4524/13; розглянувши
доводи апеляційної скарги та пояснень
на неї; заслухавши пояснення
представника скаржника; перевіривши
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, дійшла
висновку про наявність правових
підстав для частково задоволення
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гостиний
двір», м. Донецьк та часткового
скасування рішення господарського
суду Донецької області від 04.11.2013р. у
справі №905/4524/13 з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України. Апеляційний господарський
суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і переглядає законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Так, 19.11.2007р. між Управлінням
комунальних ресурсів Донецької
міської ради (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Гостиний двір"
(орендар) укладено договір оренди
(далі-Договір), відповідно п.1.1 якого
орендодавець, на підставі рішення
Донецької міської ради від 17.12.2003р. за
№8/20, передає, а орендар приймає в
строкове платне користування цілісний
майновий комплекс "Кінотеатр
"Комсомолець" (далі-підприємство),
розташований за адресою: 83086, м. Донецьк,
вул. Артема, 36 "а".

Згідно з п.1.2 Договору склад і вартість
майна, що передається в оренду,
визначено відповідно даних Акта оцінки
цілісного майнового комплексу
"Кінотеатр "Комсомолець", протоколу про
результати інвентаризації, і становить
11700841,00грн.

Орендар вступає у строкове платне
користування підприємством у термін,
вказаний у договорі, але не раніше дати
підписання сторонами цього договору
уточнюючого акта приймання-передачі
підприємства (п.2.1).

Пунктом 2.2 договору сторони
передбачили, що передання цілісного
майнового комплексу в оренду не тягне
за собою виникнення у орендаря права
власності на майно, що орендується.
Власником цілісного майнового
комплексу залишається територіальна
громада м. Донецька, а орендар
користується ним протягом строку
оренди.

Розділом 3 договору сторони визначили
орендну плату.

Так, орендна плата визначена на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання орендної плати за
користування майном територіальної
громади м. Донецька, затвердженої
рішенням Донецької міської Ради від
26.11.2003р. №534 і становить без ПДВ 170084,10
грн. за рік згідно з додатком 1 (п.3.1).

Сума наступних орендних платежів
визначається згідно з цією Методикою
та належить коригуванню на індекси
інфляції, які установлюються
Держкомстатом щомісячно до 15 числа
місяця, наступного за звітним. Орендар
до 17 числа кожного місяця надає
орендодавцю інформацію про
перераховану орендну плату (копію
платіжного доручення з відміткою
банку, що обслуговує орендаря) (п.3.2).

Пунктом 3.4 договору встановлено, що
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету відповідно до чинного
законодавства України з урахуванням
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості, з урахуванням
індексації на кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Розділом 5 договору сторони визначили
обов'язки орендаря.

Так, орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату (п.5.2).

Договір набирає чинності з моменту
його нотаріального посвідчення та
дійсний до 28.02.2014р., при цьому
зобов'язання у сторін за цим договором
виникають з договору оренди,
укладеного між орендарем та
орендодавцем 01.03.2004р. №б/н (п.10.1).

Договір підписаний сторонами,
скріплений печатками підприємств та
нотаріально посвідчений у
встановленому порядку.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, на виконання умов договору
оренди позивачем за актом прийому -
передачі від 19.11.2007р. передано
відповідачу у оренду цілісний майновий
комплекс "Кінотеатр "Комсомолець", який
розташований за адресою м. Донецьк, вул.
Артема, 36а.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За приписами ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

28 листопада 2011р. сторонами укладено
договір про розірвання договору оренди
з 01.01.2012р.

Як зазначено вище, відповідач
зобов'язаний щомісяця до 15-го числа
місяця, наступного за звітним
сплачувати орендну плату.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, кінцевим строком сплати
орендної плати відповідачем є 15 число
місяця, наступного за звітним місяцем.

Як стверджує позивач, відповідачем не
сплачена орендна плата за період з
жовтня 2011 року по грудень 2011 року, у
зв'язку із чим за відповідачем
утворилася заборгованість, яка на
момент звернення до суду із даним
позовом складає 140980,23грн.

Частинами 1, 5 статті 762 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму; плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Зобов'язанням у свою чергу є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку (ст.509
Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу
України передбачає, що господарські
зобов`язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

З урахуванням встановленого, колегія
суддів погоджується з висновками
місцевого суду про те, що позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати за
період з жовтня 2011 року по грудень
2011року в розмірі 140980,23грн. обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

При цьому, заперечення відповідача
стосовно безпідставності задоволення
позову зважаючи на невірність
розрахунку заборгованості по орендній
платі та відсутність Звіту про
проведення експертної оцінки майна,
колегією суддів не приймаються з
огляду на наступне.

При укладенні договору оренди 19.11.2007 р.
сторони дійшли згоди, що розмір річної
орендної плати становить 170084,10 грн. за
рік.

Як встановлено місцевим господарським
судом, з яким погоджується колегія
суддів, зобов'язання сторін за
договором оренди від 19.11.2007р., виникають
з договору оренди від 01.03.2004р.,
укладеному між орендарем та
орендодавцем.

Матеріалами справи підтверджується, що
при укладенні договору від 01.03.2004 р.
сторонами проведена оцінка вартості
предмета оренди. Згідно з висновком від
31.01.2004 р., складеним за результатами
проведеної оцінки, вартість майна
становить 1700841,00 грн., на підставі якої
із застосуванням Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Кабінетом Міністрів України № 786 від
04.10.1995 року та Методики розрахунку та
порядку використання орендної плати за
користування станом територіальної
громади м. Донецька, рішення
Виконавчого комітету Донецької
міської ради №534 від 26.11.03р., сторонами
визначений розмір річної орендної
плати за договорами.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Нормами ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України
закріплено принцип свободи договору,
відповідно до якого сторони є вільними
в укладенні договору й визначенні його
умов.

Таким чином, оскільки при укладенні
договору від 19.11.2007 року сторони дійшли
згоди, що зобов'язання сторін за
вказаним договором виникають з
договору оренди від 01.03.2004р., укладенню
договору оренди від 01.03.2004року
передувала оцінка майна, вартість
оцінки майна, визначена за
результатами проведення оцінки,
прийнята сторонами як вартість
предмета оренди, твердження скаржника
щодо відсутності Звіту про проведення
експертної оцінки майна та відсутності
узгодження сторонами у договорі від
19.11.2007 року оцінки майна на підставі
Звіту від 31.01.2004 року, не приймаються
колегією суддів до уваги.

За твердженням позивача, місячний
розмір орендної плати визначений у
розрахунку відповідно до п.п. 8, 15
Рішення Виконавчого комітету
Донецької міської ради №534 від 26.11.03р.
"Про методику розрахунку та порядку
використання орендної плати за
користування станом територіальної
громади м. Донецька" та проіндексований
у відповідності до п.16 Методики.

Згідно з п.15 рішення виконкому
Донецької міської ради № 534 від 26.11.2003р.,
яким затверджено Методику розрахунку
та порядку використання орендної плати
за користування майном територіальної
громади м. Донецька, розмір місячної
орендної плати за перший місяць оренди
після укладення договору оренди
розраховується за формулою: Опл.мес. =
Опл. : 12 х Іп.р. х І.м., де Опл. - річна
орендна плата, Іп.р. - індекс інфляції за
період з дати проведення експертної
оцінки до дати укладення договору
оренди, І.м. - індекс інфляції за перший
місяць оренди.

Іп.р. - індекс інфляції за період з дати
проведення експертної оцінки (з лютого
2004 року) до дати укладення договору
оренди (до листопада 2007року).

І.м. - індекс інфляції за перший місяць
оренди (за листопад 2007р.)

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
господарського суду, що при розрахунку
розміру орендної плати скаржником не
вірно розрахована така складова
формули, за якою розраховується
орендна плата за перший місяць оренди
за договором оренди від 19.11.2007р. як Іп.р.
- індекс інфляції за період з дати
проведення експертної оцінки до дати
укладення договору оренди.

Разом з тим, дослідивши матеріали
справи, приймаючи до уваги, що при
укладенні договору 19.11.2007 р. сторони
погодили, що зобов'язання за цим
договором виникають з договору оренди
від 01.03.2004 року, тобто договором від
19.11.2007 року фактично пролонговано
договір від 01.03.2004 року, колегія суддів
апеляційного господарського суду
погоджується з висновками місцевого
господарського суду щодо індексації
орендної плати за перший місяць оренди
за договором оренди від 19.11.2007 р. за
період з дати проведення експертної
оцінки - 31.01.2004 р.

На ряду з зазначеним, твердження
відповідача щодо відсутності в
договорі оренди від 19.11.2007 року розміру
орендної плати за перший місяць оренди
є хибними, оскільки вказаний розмір, за
умови визначення сторонами в договорі
оренди розміру річної орендної плати,
визначається на підставі Методики
розрахунку та порядку використання
орендної плати за користування майном
територіальної громади м. Донецька,
затвердженої рішенням виконкому
Донецької міської ради № 534 від 26.11.2003р.

Крім того, колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновками місцевого господарського
суду щодо відмови у задоволенні заяви
про застосування строку позовної
давності до вимог позивача про
стягнення орендної плати за заявлений
в позовній заяві період, враховуючи, що
при зверненні до суду з даним позовом -
16.08.2013 року загальний трирічний строк
позовної давності, встановлений ст. 257
Цивільного кодексу України для
звернення до суду з вимогами про
стягнення заборгованості по орендній
платі за період з 16.10.2011 року, позивачем
не пропущено.

Одночасно, позивач заявляє вимоги про
стягнення з відповідача пені в розмірі
1182,38грн. за період з 16.10.2011р. по 16.01.2012р.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611
Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на
себе зобов'язань тягне за собою
відповідні правові наслідки, які
полягають у можливості застосування
кредитором до боржника встановлених
законом або договором мір
відповідальності.

Відповідно до ст.ст.216- 218
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету відповідно до чинного
законодавства України з урахуванням
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості, з урахуванням
індексації на кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

На підставі зазначеного позивачем
нарахована пеня в розмірі 1182,38грн. за
період з 16.10.2011р. по 16.01.2012р.
(застосовуючи подвійну облікову ставку
НБУ, що узгоджується з вимогами Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" щодо обмежень розміру
пені).

Разом з тим, згідно зі ст. 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 258
Цивільного кодексу України до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один
рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 зазначеного
Кодексу позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Таким чином, враховуючи наявність
заяви від 17.10.2013 року, зважаючи, що з
позовом про стягнення з відповідача
1182,38грн. пені за період з 16.10.2011р. по
16.01.2012р. позивач звернувся до суду 18.06.2013
року, строк позовної давності до вимог
про стягнення пені сплинув, про що
відповідачем у справі зроблено заяву
до прийняття рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Таким чином, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що місцевим
господарським судом безпідставно
задоволено позовні вимоги про
стягнення з відповідача суми пені у
розмірі 1182,38грн. за період з 16.10.2011р. по
16.01.2012р.

З викладених вище підстав, колегія
суддів Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Донецької області від 04.11.2013р. у справі
№ 905/4524/13 підлягає скасуванню в частині
задоволення позовних вимог щодо
стягнення 1182,38грн. пені за період з
16.10.2011р. по 16.01.2012р.

В решті рішення господарського суду
Донецької області відповідає
фактичним обставинам справи, чинному
законодавству.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання позовної заяви та апеляційної
скарги підлягають пропорційному
розподілу між сторонами згідно
задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гостиний
двір», м. Донецьк задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 04.11.2013р. у справі №905/4524/13
скасувати частково.

Викласти резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

«Позовні вимоги Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради, м. Донецьк до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гостиний двір", м.
Донецьк про стягнення 142 162,61грн., з яких
заборгованість по орендній платі -
140980,23грн. та пеня в розмірі 1182,38грн.
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гостиний двір",
м.Донецьк (83086, м. Донецьк, вул. Артема, 36
"А", ) на користь Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради, м. Донецьк (м. Донецьк,
вул. Артема, 98, ) 140980,23грн.
заборгованості по орендній платі, 2818,80
грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову - відмовити».

Стягнути з Управління комунальних
ресурсів Донецької міської ради,
м. Донецьк (м. Донецьк, вул. Артема, 98,
) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гостиний
двір", м. Донецьк (83086, м. Донецьк, вул.
Артема, 36 "А", ) 11,80 грн. витрат
по сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

У судовому засіданні 17.12.2013р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови підписано
20.12.2013р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: О.О. Радіонова

В.М. Татенко