ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2013 р.Справа № 922/4539/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Малинівський
склозавод", смт. Малинівка до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автрамат-Рембуд",
м. Харків про стягнення коштів у сумі
1 109 022,14 грн. за участю представників
сторін:

позивача - Аргунов В.В., довіреність від
01 листопада 2012 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Малинівський
склозавод", смт. Малинівка звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить суд стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автрамат-Рембуд", м.
Харків збитки, понесені позивачем у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов договору № 4 від 06
лютого 2007 року у сумі 1 109 022,14 грн. Також
до стягнення заявлені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на те, що відповідачем було
порушено умови договору № 4 від 06
лютого 2007 року щодо якості виконання
робіт за цим договором (розробки
креслень КМД на підставі переданої
замовником документації; виготовлення
на підставі КМД капітальних
металоконструкцій для будівництва
димової труби цеху виробництва
склотари), у зв'язку з чим, для
запобігання аварії та з метою
зменшення збитків, позивач був
вимушений укласти договори підряду,
поставки, купівлі-продажу на закупку,
виготовлення та виконання демонтажних
та монтажних будівельних робіт з
іншими організаціями (договір з ПАТ
"Український інститут по проектуванню
нафтопереробних і нафтохімічних
підприємств "Укрнафтохімпроект" № 1677
від 17 травня 2013 року; договір з ПАТ
"Виробничо-технічне підприємство
"Укренергочермет" № 1792 від 17 травня 2013
року; договір з ТОВ
Проектно-будівельним підприємством
"Укрбудконструкція" № 8/04/01М від 08
квітня 2013 року; договір з ТОВ "Торговий
Дім "Євромет" № 2905 від 29 травня 2013 року;
договір з ПАТ "ТММ- Енергобуд" №
З10.01/06-13/ДС від 10 червня 2013 року; договір
з Малим спільним підприємством
"Агробуд" № 29/07-2013 від 29 липня 2013 року;
видаткова накладна № РН-01486 від 31
травня 2013 року і рахунок-фактура № 1870
від 28 травня 2013 року ТОВ Інтерхім БТВ";
видаткова накладна № 14 від 14 від 16
липня 2013 року і рахунок-фактура № 16 від
11 червня 2013 року ТОВ "Трем Україна") на
загальну суму 1 068 637,44 грн. та договори
підряду на виконання робіт з
обстеження по з'ясуванню причин і
характеру руйнування димової труби на
загальну суму 40 384,70 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 31 жовтня 2013
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/4539/13 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 13 листопада 2013 року.

В призначене судове засідання 13
листопада 2013 року представник позивача
з'явився та надав до суду клопотання
(вх. № 42061) про долучення до матеріалів
справи частини витребуваних судом
документів. Суд задовольнив клопотання
позивача та долучив надані документи
до матеріалів справи.

Відповідач свого повноважного
представника в судове засідання не
направив, відзив на позов та документи
на виконання ухвали суду про порушення
провадження у справі не надав. Разом з
цим, в матеріалах справи були відсутні
докази належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13 листопада 2013
року розгляд справи відкладено на 02
грудня 2013 року.

В призначене судове засідання 02 грудня
2013 року представники сторін з'явились.

Позивач надав до суду клопотання (вх. №
44589) про долучення до матеріалів справи
довідки про назви та номери рахунків
позивача, яке долучено судом до
матеріалів справи.

Відповідач звернувся до суду з усним
клопотанням про відкладення розгляду
справи з метою ознайомлення з
матеріалами справи, проти задоволення
якого позивач не заперечив.

Суд, керуючись ст. 22 ГПК України, яка
передбачає відповідне право сторін на
ознайомлення із матеріалами справи,
задовольнив клопотання відповідача
шляхом оголошення перерви у судовому
засіданні до 04 грудня 2013 року, згідно
ст. 77 ГПК України.

Після перерви 04 грудня 2013 року судове
засідання було продовжено.

Сторони в засідання суду 04 грудня 2013
року з'явились.

Відповідач надав до суду заперечення
(вх. № 45087) в яких вказав на
недоведеність позивачем викладених у
позовній заяві обставин, оскільки
вважає, що позивачем не підтверджено
придбання неякісних товарів саме у
відповідача. Водночас, відповідач
зазначив про відсутність у відповідача
первинної документації щодо спірних
правовідносин, у зв'язку з перебігом
тривалого часу з початку їх імовірного
виникнення. Суд долучив зазначені
заперечення до матеріалів справи.

Позивач позовні вимоги підтримує та
наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує, в
задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 04 грудня 2013
року розгляд справи відкладено на 11
грудня 2013 року.

В призначене судове засідання 11 грудня
2013 року з'явився позивач та надав до
суду клопотання (вх. № 46601 та № 46602) про
долучення до матеріалів справи
витребуваних судом документів, які
долучені судом до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки суду не
повідомив. Про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений в
попередньому засіданні суду.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11 грудня 2013
року розгляд справи відкладено на 19
грудня 2013 року.

В судове засідання 19 грудня 2013 року
представники сторін з'явились.

Відповідач звернувся до суду з усним
клопотанням про відкладення розгляду
справи для ознайомлення з оригіналами
документів, поданих позивачем в
обґрунтування позовних вимог.

Суд задовольнив клопотання
відповідача та оголосив перерву у
судовому засіданні до 23 грудня 2013 року
з метою надання позивачем для огляду в
засіданні суду оригіналів: видаткових
накладних № АР-0000051 від 31.08.2007 р., №
АР-0000036 від 27.06.2007 р., № АР-0000057 від 28.09.2007
р., № АР-0000058 від 28.09.2007 р., № АР-0000066 від
22.10.2007 р., розхідних накладних № АР-00036
від 27.06.2007 р.; б/н за жовтень 2007 р., № 112
від 01.09.; реєстру платіжних документів
від 12.04.2007 р. по рахунку ТОВ
"Малинівський склозавод"; виписки по
картковому рахунку №631 з контрагентом
ТОВ "Автрамат-Рембуд" замовлення:
договір 4 (06.02.07) за 01.01.07-31.12.13.

Після перерви 23 грудня 2013 року судове
засідання було продовжено.

Позивач в засідання суду 23 грудня 2013
з'явився, відповідач у судове засідання
після перерви не з'явився.

Позивачем надано для огляду суду
ксерокопії витребуваних судом
документів, позивач вказав, що саме з
цих ксерокопій ним було зроблено копії
документів, які долучено до матеріалів
справи, оскільки оригінали документів
у позивача відсутні. Позовні вимоги
підтримує та наполягає на задоволенні
позову.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві та відповідачеві для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
учасникам судового процесу створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

З посиланням на укладений між
сторонами (позивачем та відповідачем у
даній справі) договір № 4 від 06 лютого
2007 року та на неякісність виконаних
робіт за договором з боку відповідача,
позивач просить суд стягнути на його
користь з відповідача 1 109 022,14 грн.
збитків, які ним понесені з метою
запобігання аварії та зменшення
збитків, шляхом укладення договорів
підряду, поставки, купівлі-продажу на
закупку, виготовлення та виконання
демонтажних та монтажних будівельних
робіт з іншими організаціями (договір з
ПАТ "Український інститут по
проектуванню нафтопереробних і
нафтохімічних підприємств
"Укрнафтохімпроект" № 1677 від 17 травня
2013 року; договір з ПАТ
"Виробничо-технічне підприємство
"Укренергочермет" № 1792 від 17 травня 2013
року; договір з ТОВ
Проектно-будівельним підприємством
"Укрбудконструкція" № 8/04/01М від 08
квітня 2013 року; договір з ТОВ "Торговий
Дім "Євромет" № 2905 від 29 травня 2013 року;
договір з ПАТ "ТММ- Енергобуд" №
З10.01/06-13/ДС від 10 червня 2013 року; договір
з Малим спільним підприємством
"Агробуд" № 29/07-2013 від 29 липня 2013 року;
видаткова накладна № РН-01486 від 31
травня 2013 року і рахунок-фактура № 1870
від 28 травня 2013 року ТОВ Інтерхім БТВ";
видаткова накладна № 14 від 14 від 16
липня 2013 року і рахунок-фактура № 16 від
11 червня 2013 року ТОВ "Трем Україна" на
загальну суму 1 068 637,44 грн.; договори
підряду на виконання робіт з
обстеження по з'ясуванню причин і
характеру руйнування димової труби на
загальну суму 40 384,70 грн.).

Як зазначає позивач у позовній заяві,
під час експлуатації об'єкту (димової
труби), виготовленого відповідачем за
договором № 4 від 06 лютого 2007 року, ним
було виявлено недоліки, що призвели до
аварійного стану димової трубі і
необхідності негайного оперативного
втручання для запобігання аварії та
зменшення розміру збитків. Позивач
також вказує, що зазначені недоліки є
скритими, виявлення яких було
неможливим під час прийомки робіт та
підписання актів виконаних робіт, у
зв'язку з чим, як вже було зазначено
вище в рішенні суду, для запобігання
аварії та з метою зменшення збитків,
позивач був вимушений укласти договори
підряду, поставки, купівлі-продажу на
закупку, виготовлення та виконання
демонтажних та монтажних будівельних
робіт з іншими організаціями на
загальну суму 1 068 637,44 грн. та договори
підряду на виконання робіт з
обстеження по з'ясуванню причин і
характеру руйнування димової труби на
загальну суму 40 384,70 грн.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши
норми чинного законодавства, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача збитків в сумі 1 109 022,14 грн.
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу у разі їх порушення,
невизнання чи оспорювання. Одним з
способів захисту цивільних прав та
інтересів є відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Статтею 224 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 вказаного
кодексу до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки. Тобто,
протиправна дія є причиною, а шкода
наслідком протиправної дії.
Відсутність будь-якої з зазначених
ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків (правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України
№3-56гс від 20.06.2011р.).

Обов'язок доказування відповідно до п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. При цьому, саме на
позивача покладається обов'язок
довести наявність шкоди,
протиправність (незаконність)
поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяною шкодою. В свою чергу,
відповідач повинен довести, що в його
діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Як з'ясовано судом, 06 лютого 2007 року між
позивачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Малинівський
склозавод", смт. Малинівка (замовник) та
відповідачем - ТОВ "Автрамат- Рембуд", м.
Харків (підрядник) укладено договір № 4,
згідно умов пункту 1.1 якого (в редакції
додаткових угод №№ 1, 2 від 22 червня та
16 жовтня 2007 року), виконавець
зобов'язується виготовити та поставити
металоконструкції для будівництва
об'єкта: металоконструкції цеха
виробництва склотари димової труби
Р=88,76 тн., в тому числі з чорного металу
Р=72,174 тн, з нержавіючої сталі Р=16,586 тн.;
металоконструкції цеха виробництва
склотари димової труби з чорного
метала Р=0,077 тн. Маса продукції згідно
наданим кресленням КМД складає Р=88,837
тн, в тому числі з нержавіючої сталі
Р=16,586 тн.

Відповідно до пункту 2.1 договору,
виконавець зобов'язаний розробити
креслення етапу КМД для виготовлення
продукції на підставі переданої
замовником документації КМ, виготовити
металоконструкції, поверхню всіх
металоконструкцій очистити та вкрити
ґрунтом, згідно вимог проекту.

Пунктом 3.3 договору зобов'язано
замовника надати затверджену проектну
документацію, черговість виготовлення
та поставки продукції, для узгодження
сторонами графіку поставки.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили,
що загальний строк виготовлення
продукції складає 45 днів з моменту
надходження передплати у
відповідності до пункту 6.1 цього
договору.

Згідно умов пункту 6.1 договору, оплата
продукції проводиться замовником
шляхом банківських переказів на
розрахунковий рахунок виконавця в
наступному порядку:

- авансовий платіж в розмірі 70% від
загальної вартості за виготовлення та
доставку металоконструкцій у розмірі
861 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 143 500,00 грн.,
сплачується у строк не пізніше 10 квітня
2007 року.

- остаточний розрахунок (30% від
загальної вартості виготовлення) у
розмірі 369 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% -
61 500,00 грн., проводиться на протязі 15
банківських днів з моменту поставки
продукції на склад замовника,
підписання акту приймання-здачі
виконаних робіт по формі КБ-2 та довідки
виконаних робіт по формі КБ-3.

Відповідно до пункту 5.2 договору (в
редакції додаткової угоди № 2 від 16
жовтня 2007 року), загальна вартість за
виготовлення та поставку продукції
складає 1 230 538,72 грн., в тому числі ПДВ 20% -
205 089,79 грн.

Пунктами 7.1, 7.2 договору встановлено, що
виконавець гарантує виготовлення
продукції у відповідності до вимог
технічної документації на продукцію,
специфікації, будівельних норм та
правил, діючих в Україні. Виконавець
гарантує якість поставленої продукції
на протязі 12 місяців з моменту введення
об'єкту в експлуатацію.

Крім того, пунктами 7.3 та 7.4 договору
сторони погодили, що замовник має право
перевіряти роботу виконавця на
відповідність вимогам
нормативно-технічної документації та
умовам цього договору протягом всього
циклу, починаючи з розробки креслень
КМД, в процесі виготовлення, аж до
відвантаження продукції на
транспортні засоби. Виконавець
забезпечує представникам замовника
всі умови для перевірки. Якщо під час
монтажу продукції будуть виявлені
дефекти або невідповідність продукції
вимогам нормативно-технічної
документації, оформлюється
рекламаційний акт за участю
представника виконавця, у
відповідності до положень про поставку
продукції виробничо-технічного
призначення, затвердженим Постановою
Ради Міністрів СРСР від 25 липня 1988 року
№ 888. Виконавець забезпечує негайне
усунення цих дефектів та
невідповідностей за власний рахунок.

У відповідності до пункту 10.3 договору,
якщо продукція, що була поставлена
виконавцем не відповідає вимогам
нормативно-технічної документації,
оформлюється рекламаційний акт за
участю представника виконавця.
Виконавець прийме необхідні заходи для
усунення цих дефектів та
невідповідностей за свій рахунок на
протязі 10-денного терміну.

Згідно пункту 10.5 договору, в разі
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань за цим договором, винна
сторона відшкодовує іншій стороні
завдані збитки в повному обсязі зверх
штрафних санкцій. Сплата штрафних
санкцій та відшкодування збитків не
звільняє винну сторону від належного
виконання зобов'язань за цим договором.

Як вже зазначено вище, умовами договору
№ 4 від 06 лютого 2007 року сторонами
визначено порядок його виконання
сторонами (порядок приймання робіт,
проведення розрахунку,
відповідальність сторін, вирішення
питань при неякісності робіт, тощо).
Аналогічні умови щодо приймання робіт
та вирішення питань, які виникають між
сторонами з приводу недоліків
виконаної роботи (неякісні робіт),
містять приписи ст. 853 ЦК України.

Доказами у справі, згідно зі статтею 32
Господарського процесуального кодексу
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

У відповідності до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, в
підтвердження виконання з боку
відповідача зобов'язань за договором №
4 від 06 лютого 2007 року позивачем надано
(покладено в обґрунтування) видаткові
накладні щодо отримання від
відповідача металоконструкцій по
договору та реєстр платіжних
документів від 12 квітня 2007 року (арк. с.
186-195).

Водночас, при дослідженні матеріалів
даної справи, судом встановлено, що у
позивача відсутні належні докази в
підтвердження виконання відповідачем
зобов'язань за договором № 4 від 06
лютого 2007 року (акти приймання-здачі
виконаних робіт по формі КБ-2в та
довідки виконаних робіт по формі КБ-3,
акт вводу в експлуатацію) та докази в
підтвердження передачі продукції за п.
8.1 договору. Первинні докази, на яких
ґрунтується позовна вимога - видаткові
накладні № АР-0000051 від 31.08.2007 р., №
АР-0000036 від 27.06.2007 р., № АР-0000057 від 28.09.2007
р., № АР-0000058 від 28.09.2007 р., № АР-0000066 від
22.10.2007 р., розхідні накладні № АР-00036
від 27.06.2007 р.; б/н за жовтень 2007 р., № 112
від 01.09. у позивача відсутні. Надані на
огляд суду примірники вищевказаних
документів (накладних) не є належними
та допустимими доказами, оскільки
оригінали таких документів у сторін, в
першу чергу у позивача, взагалі
відсутні, як відсутні і: акти по формі
КБ-2в, довідки за формою КБ-3;
рекламаційний акт, передбачений
умовами договору, складений у
відповідності до Положення про
поставку продукції
виробничо-технічного призначення,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 25 липня 1988 року № 888.

Крім того, суд зазначає, що наявні в
матеріалах справи банківські
документи про перерахування позивачем
на рахунок відповідача коштів, не
можуть бути прийняті судом як докази
виконання (неякісного виконання)
відповідачем зобов'язань за договором
№ 4 від 06 лютого 2007 року.

Таким чином, позивачем не доведено а ні
протиправної поведінки відповідача; а
ні розміру збитків; а ні причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками; а ні вини
відповідача, з якої позивачем понесені
збитки, а відтак, відсутня складова,
необхідна для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитки.

В контексті наведеного вбачається, що
твердження позивача про те, що сума в
розмірі 1 109 022,14 грн. є збитками і
понесена останнім у зв'язку із
порушенням відповідачем умов договору
№ 4 від 06 лютого 2007 року, є
безпідставними.

За таких підстав, оскільки позивачем не
доведені заявлені позовні вимоги та не
надано суду належних доказів, які б
об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію, суд
відмовляє позивачу в задоволення
позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору суд
залишає за позивачем.

Виходячи з викладеного та керуючись 1,
4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 26.12.2013 р.

Суддя Калініченко Н.В.

справа № 922/4539/13