ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"15" квітня 2013 р.Справа № 1/88/5022-913/2012
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

розглянув заяву № 88 від 04.04.2013р. Міського комунального підприємства "Збараж"

про розстрочення виконання рішення господарського суду від 21.12.2012р.

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі технології 2010", м. Київ, вул. Цитадельна,7

до Збаразького міського комунального підприємства "Збараж", вул. Д.Галицького, 91, м. Збараж, Тернопільської області

про стягнення 37 258 грн.00 коп.

Представники від:

Позивача (стягувача): уповноважений Марченко Іван Олександрович, довіреність № б/н від 12.04.13р.

Відповідача (заявника): представник Боднар Наталія Олегівна, довіреність № 55 від 26.02.13р.

Встановив:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.12.2012р. у справі № 1/88/5022-913/2012 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі технології 2010", м. Київ, вул. Цитадельна,7 задоволено повністю і стягнуто із Збаразького міського комунального підприємства "Збараж", м. Збараж Тернопільської області вул. Д.Галицького,91 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі технології 2010", м. Київ, вул. Цитадельна,7 37 258 (тридцять сім тисяч двісті п'ятдесят вісім) грн.00 коп. боргу, 2820 (дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 82 коп. пені, 983 (дев'ятсот вісімдесят три) грн.00 коп. 3% річних та 1609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 50 коп. в повернення судового збору про що 25.02.2013 року видано відповідний наказ на примусове виконання вищезазначеного рішення суду.

04.04.2013р. Збаразьке міське комунальне підприємство "Збараж" звернулося до господарського суду з заявою № 88 від 04.04.2013р. про розстрочення виконання рішення господарського суду від 21.12.2012р. на 5 років рівними частинами в звязку з важким фінансовим становищем підприємства.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2013р. призначено судове засідання по розгляду заяви боржника про розстрочку виконання рішення на 15.04.2013р. на 15 год. 00 хв.

11.04.13р. позивач (стягувач) надав до суду заперечення № 885 від 08.04.13р. на заяву № 88 від 04.04.13р. про розстрочку виконання рішення суду від 21.12.2012р. по справі № 1/88/5022-913/2013.

В судовому засіданні 15.04.13р. представниця заявника повністю підтримала викладені в заяві обставини. Зокрема зазначила, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому становищі про що може підтвердити фінансовий звіт субєкта малого підприємництва, а також Витяг з наказу №7-к-1 від 01.03.13р. в якому зазначено, що у зв'язку з важким фінансовим становищем підприємства, усіх працівників тимчасово переведено на 7 годинну оплату згідно штатного розпису. Просить суд про розстрочення виконання рішення.

Позивач в судовому засіданні заперечив щодо розстрочення виконання рішення суду з огляду на те, що відповідач подаючи заяву про розстрочення виконання рішення суду не навів належних і допустимих доказів та обставин на яких ґрунтується заява про розстрочення, а також не обґрунтував той факт та не навів жодних доказів щодо можливості забезпечити виконання ухвали суду про розстрочення виконання рішення суду у разі задоволення судом заяви відповідача про розстрочку.

Розглянувши подану заяву, оцінивши докази подані на її обґрунтування, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про виконавче провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Із змісту ч. 1,2,3 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно пп.7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Вищого господарського суду №2 від 16.01.2013, №3 від 16.01.2013) - розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

У відповідності до п. 7.2.,7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Заява про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення розглядається судом за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В обґрунтування необхідності розстрочення виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 21.12.2012р. відповідач Збаразьке міське комунальне підприємство "Збараж" посилається на важке фінансове становище установи, на підтвердження чого надав суду копію фінансового звіту субєкта малого підприємництва та Витяг з наказу №7-к-1 від 01.03.13р. в якому зазначено, що у зв'язку з важким фінансовим становищем підприємства, усіх працівників тимчасово переведено на 7 годинну оплату згідно штатного розпису.

На думку суду, факт доведення економії заробітної плати та важкий фінансовий стан боржника (відповідача) є результатом його власної господарської діяльності, і не може бути прийнятий судом як обєктивна обставина, що унеможливлює виконання договірних зобовязань та рішень суду.

Суд вважає, що негативні для відповідача наслідки виконання рішення, його заборгованість перед іншими особами, тяжкий фінансовий стан боржника, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для надання відстрочки виконання судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, Розясненням Вищого арбітражного суду України N 02-5/333 від 12.09.96р. Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви №88 від 04.04.13р., Міського комунального підприємства "Збараж" про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 21.12.2012р. по справі № 1/88/5022-913/2013 терміном на 5 років - відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Суддя Ю.О. Чопко

Протягом 5 ти днів з дня її оголошення ця ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через цей суд.