РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року
Справа №903/943/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Саврій В.А. ,

судді
Мамченко Ю.А.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

за участю представників сторін:

позивача - Петрова М.С. (посвідчення
№444)

- Шемет І.К. (довіреність
№5-2/14784 від 13.09.2013р.)

відповідача - Волков І.М. (довіреність
№384 від 27.09.2013р.)

- Кондратюк В.В. (довіреність
№157 від 30.08.2013р.)

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Державного підприємства
"Український державний центр
радіочастот" в особі Волинської філії
на рішення господарського суду
Волинської області від 30 жовтня 2013 року
у справі №903/943/13 (суддя Кравчук В.О.)

за позовом Державного підприємства
"Український державний центр
радіочастот" в особі Волинської філії

до Дочірнього підприємства
"Телерадіокомпанія "Аверс" відкритого
акціонерного товариства "Корпорація
"Аверс"

про стягнення 14 867, 39 грн. за виконані
роботи з радіочастотного моніторингу

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2013 року, рішенням
господарського суду Волинської
області було відмовлено у задоволенні
позову ДП "Український державний центр
радіочастот" в особі Волинської філії
до ДП "Телерадіокомпанія "Аверс" ВАТ
"Корпорація "Аверс" про стягнення 14 867,39
грн. за виконані роботи з
радіочастотного моніторингу.

Позивач, у своїй апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та прийняти
нове, яким його позовні вимоги
задоволити, вважаючи, що прийняті судом
висновки не відповідають обставинам
справи, а також порушено норми
матеріального права, оскільки суд не
врахував, що позивачем, 06 квітня 2012
року, відповідачу надсилався протокол
узгодження розбіжностей до Договору
про виконання робіт від 12 березня 2012
року, а відповідач не передав їх до суду
у 20-денний строк, а тому, в силу ч.7 ст. 181,
вони вважаються прийнятими.

Відповідач у своєму відзиві на
апеляційну скаргу вважає дане рішення
таким, що прийняте у чіткій
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права, а апеляційна
скарга є необґрунтованою та такою, що
не підлягає задоволенню, оскільки
розбіжності по Договору про виконання
робіт від 12 березня 2012 року узгоджені
не були, і позивач був повідомлений
листом №119 від 27 квітня 2012 року що даний
Договір є неукладеним. Крім того,
вказує, що відповідачем лише у вересні
2013 року було надіслано акти виконаних
робіт за період з лютого по серпень 2013
року, які оформлені безпідставно та з
порушенням чинного законодавства, а
тому стягнення по грошових сум по даних
актах є неможливим.

25 листопада 2013 року, ухвалою
Рівненського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
було прийнято до провадження та
призначено її розгляд на 11 грудня 2013
року.

У судовому засіданні представники
сторін підтримали доводи викладені в
апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї, перевіривши повноту з'ясування
та доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, дослідивши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права встановила, що:

07 лютого 2012 року, Волинська філія УДЦР
надіслала відповідачу проект Договору
№12-02-568 про виконання робіт, пов'язаних
з розглядом заявочних документів,
присвоєнням радіочастот, підготовкою
висновків, оформлення дозволів,
радіочастотним моніторингом та
забезпеченням електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів.
(а.с.42-45, т.1)

19 березня 2012 року, відповідач надіслав
Волинській філії УДЦР свою редакцію
проекту даного Договору №12-02-568
виконання робіт, у якому умови договору
прописані на його розсуд.

06 квітня 2012 року, Волинська філія УДЦР
надіслала відповідачу Протокол
узгодження розбіжностей №1 до Договору
№12-02-568. (а.с.55-75, т.1)

27 квітня 2012 року, листом №119 відповідач
повідомив позивача, що Волинською
філією УДЦР не було враховано в повному
обсязі тих змін, які були внесені
замовником по протоколу розбіжностей
до Договору №12-02-568, залишено даний
Договір у вигляді, який першочергово
пропонувався позивачем, а тому даний
Договір №12-02-568 від 12 березня 2012 року є
неукладеним. (а.с.76, т.1)

30 серпня 2013 року, позивач надіслав на
адресу відповідача:

- акти про виконання робіт, пов'язаних з
радіочастотним моніторингом та
забезпеченням електромагнітної
сумісності (ЕМС) радіоелектронних
засобів (РЕЗ) згідно з Договором №12-02-598
від 07 лютого 2012 року за період з лютого
2012 року по серпень 2013 року, оформлені 30
серпня 2013 року (а.с.102-120, т.1);

- рахунки за виконані роботи згідно з
Договором №12-02-598 від 07 лютого 2012 року
за період з лютого 2012 року по серпень 2013
року на загальну суму у розмірі 14 867,39
грн., оформлені 21 серпня 2013 року (а.с.83-101,
т.1);

- податкові накладні на загальну суму у
розмірі 14 867,39 грн. за Договором №12-02-598
від 07 лютого 2012 року, виписані 20 серпня
2013 року (а.с.121-139, т.1).

11 вересня, ДП "Український державний
центр радіочастот" в особі Волинської
філії звернулось до господарського
суду Волинської області з позовом до ДП
"Телерадіокомпанія "Аверс" ВАТ
"Корпорація "Аверс" про стягнення 14 867,39
грн. за виконані роботи з
радіочастотного моніторингу. (а.с. 2-5,
т.1)

30 жовтня 2013 року, рішенням
господарського суду Волинської
області було відмовлено у задоволенні
даного позову. (а.с.213)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу в суді
кожна особа вправі здійснювати шляхом
звернення з позовом, предмет якого або
кореспондує із способами захисту,
визначеними у ст. 16 ЦК України,
договором або іншим законом.

Відповідно п.5 ч.2 ст. 6 та ч.4 ст. 19 Закону
України "Про радіочастотний ресурс
України", користувачі радіочастотного
ресурсу зобов'язані сплачувати за
радіочастотний моніторинг у смугах
радіочастот загального користування.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 179 ГК України
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Проте, за приписами ч.4 ст. 16 Закону
України "Про радіочастотний ресурс
України", чинної на час даних
правовідносин між сторонами, позивач,
на платній основі за рахунок коштів
загальних користувачів
радіочастотного ресурсу України на їх
замовлення вправі виконувати роботи
(надавати послуги), перелік та тарифи
яких затверджуються НКРЗ у
встановленому порядку, тобто
зазначеним Законом не передбачалось
обов'язку відповідача по справі, як
загального користувача
радіочастотного ресурсу України, на
укладання з позивачем договорів на
виконання цих робіт, затверджених НКРЗ.

Як вбачається із матеріалів справи, між
сторонами по справі, у період з лютого
по квітень 2012 року, проводилась робота
по укладенню Договору №12-02-568 про
виконання робіт, пов'язаних з розглядом
заявочних документів, присвоєнням
радіочастот, підготовкою висновків,
оформлення дозволів, радіочастотним
моніторингом та забезпеченням
електромагнітної сумісності
радіоелектронних засобів, однак
сторони не дійшли згоди щодо усіх його
істотних умов цього Договору.

Пунктами 2 та 3 ст. 180 ГК України
передбачено, що господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода,
при укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

У своїй апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що, 06 квітня 2013 року,
ним було направлено відповідачу проект
Договору №12-02-568 від 12 березня 2012 року
та протокол узгодження розбіжностей до
Договору, а тому вважає, що, в силу ч.7 ст.
181 ГК України, даний Договір є укладеним
з 07 лютого 2012 року.

Проте, колегія суддів вважає дані
твердження позивача безпідставними,
оскільки за ч.7 ст. 181 ГК України
регулюються правовідносини щодо
укладення договорів заснованих на
державному замовленні або укладення
якого є обов'язковим для сторін на
підставі закону. Однак, ч.4 ст. 16 Закону
України "Про радіочастотний ресурс
України" перелік послуг на проведення
яких позивач намагався укласти з
відповідачем договірні зобов'язання не
є обов'язковими і надаються за
замовленням загальних користувачів
радіочастотного ресурсу України.

У матеріалах справи міститься
відповідь відповідача (лист №119 від 27
квітня 2012 року), отримання якого
підтверджується самим позивачем, з
якої вбачається, що відповідач не
погодився зі змінами, які були внесені
позивачем до Договору №12-02-568 та за
протоколом узгодження розбіжностей, а
тому не можна вважати що Договір №12-02-568
від 12 березня 2012 року є укладеним.

Щодо актів про виконання робіт
(оформлені 30 серпня 2013 року) та рахунків
на загальну суму у розмірі 14 867,39 грн.
(оформлені 21 серпня 2013 року), то колегія
суддів вважає, що вони були
безпідставно складені і направлені
відповідачу, посилаючись на Договір
№12-02-568 від 07 лютого 2012 року, який
фактично укладений не був.

Тому, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції,
що Договір №12-02-568 про виконання робіт,
пов'язаних з розглядом заявочних
документів, присвоєнням радіочастот,
підготовкою висновків, оформлення
дозволів, радіочастотним моніторингом
та забезпеченням електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів є
неукладеним, наявні в матеріалах
справи акти виконаних робіт з
радіочастотного моніторингу за лютий
2012 року-серпень 2013 року складені в
односторонньому порядку безпідставно,
вартість цих робіт не погоджена в
будь-який спосіб відповідачем, і
відповідно жодні претензії щодо
якості, кількості подібних послуг та їх
оплаті не можуть розглядатися, і,
відповідно, слід відмовити у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 14 867,39 грн., як за виконані
роботи з радіочастотного моніторингу.

Інші заперечення відповідача,
викладені у апеляційній скарзі, також
не знайшли свого підтвердження під час
її розгляду, а тому відхиляються як
необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте у
відповідності до норм ст. 43 ГПК України
із всебічним, повним та об'єктивним
дослідженням матеріалів справи в їх
сукупності та вірним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому відсутні правові підстави
для скасування рішення господарського
суду та задоволення вимог апеляційної
скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної
скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК
України, у зв'язку з відмовою в її
задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Волинської області від 30.10.13 р. у справі
№903/943/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Державного підприємства
"Український державний центр
радіочастот" в особі Волинської філії -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 903/943/13 повернути
господарському суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Саврій В.А.

Суддя
Мамченко Ю.А.