Господарський суд Чернігівської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

від 19 листопада 2013 року по справі №927/1241/13

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Т.Г. Оленич

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/1241/13

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромстройгрупп»,

вул..Коцюбинського, 49а, к.307, м. Чернігів, 14000

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Обрій ЛТД», вул.Науменка, 42, с. Харкове, Талалаївський район, Чернігівська область, 17270

про стягнення 1143849грн.18коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 представник, доручення б/н від 09.09.2013; ОСОБА_2 представник, довіреність б/н від 25.10.2013

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 1044271грн.46коп. боргу по оплаті робіт, виконаних на підставі договору №16/12 від 16.12.2011 генерального підряду на капітальне будівництво, 76989грн.99коп. пені, нарахованої за період з 18.01.2013 по 18.07.2013, 21543грн.46коп. 3% річних, нарахованих за період з 18.01.2013 по 25.09.2013, 1044грн.27коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 01.03.2013 по 30.06.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань.

Відповідач в письмовому відзиві №1423 від 14.10.2013 (т.2, а.с.129-130) проти позову заперечує та зазначає, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості, при тому, що у позові відсутній розрахунок розміру основного боргу, а тому відповідачу не відомо звідки позивач взяв вказаний у позові розмір основного боргу. Також відповідач заперечує проти наявності боргу, оскільки ним було сплачено позивачу попередню оплату на загальну суму 10545216грн.02коп., а позивачем фактично відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за березень, червень, серпень виконано роботи та витрачено матеріали на загальну суму 5123412грн.34коп. Таким чином, за твердженням відповідача, різниця між фактично виконаними роботами та витраченими матеріалами і здійсненою відповідачем оплатою становить 5421803грн.68коп. За таких обставин, на думку відповідача, ним сплачено позивачу у якості попередньо оплати 5421803грн.68коп. за роботи, які фактично виконані не були. Крім того, відповідач зазначає, що пункт 3.1. договору підряду передбачає, що ціна роботи за договором відображається в додатку №1 до цього договору. Ціна роботи включає відшкодування витрат генпідрядника та плату за виконану ним роботу, а також вартість матеріалів, придбання яких здійснює генпідрядник за цінами, попередньо погодженими із замовником. Пункт 3.2. договору підряду передбачає, що ціна роботи за договором може змінюватись відповідно до п.3.5. цього договору. Зміна ціни оформлюється додатком до цього договору. Пункт 3.5. договору підряду передбачає, що ціна договору може підлягати перегляду в процесі виконання сторонами своїх зобовязань шляхом підписання додатку до договору. На виконання вищевказаного пункту договору сторонами підписано додаток №1 від 10.01.2012 до договору підряду, який передбачає вартість робіт по договору в розмірі 4722455грн.06коп. Крім того, додаток №3 від 10.01.2012 до договору підряду передбачає директивний графік фінансування робіт, відповідно до якого відповідач повинен сплатити по договору підряду за виконання робіт та матеріали 9029794грн. Фактично відповідачем сплачено 10545216грн.02коп., інших додатків до договору, що свідчили про зміну вартості договору сторони не підписували, що свідчить про виконання з боку відповідача всіх взятих на себе фінансових зобовязань, які випливали з договору підряду. При цьому відповідач зазначає, що позивач, грубо порушуючи взяті на себе терміни виконання робіт, не виконав взятих на себе зобовязань по договору підряду з виконання робіт незважаючи на проведені відповідачем оплати. На думку, відповідача, оскільки позивач не довів наявності заборгованості, безпідставним також є і нарахування суми пені в розмірі 76989грн.99коп., суми 3% річних в розмірі 21543грн.46коп., суми інфляції в розмірі 1044грн.27коп.

В ході розгляду справи позивачем надано розрахунок ціни позову (т.2, а.с.240), з якого вбачається, що заявлена до стягнення сума основного боргу складається із заборгованості у сумі 498526грн.99коп. за матеріали, які, за повідомленням позивача, були використанні на будівництво обєкту та передані відповідачу по видатковим накладним №№30, 31, 32, 33, 36, а також за актами передачі від 01.09.2012, від 05.09.2012, та заборгованості за роботи у сумі 545734грн.47коп., виконані згідно із актами 38, 39, 41, 42, 43, 44, 45.

В доповненнях №1645 від 29.10.2013 до відзиву від 14.10.2013 (т.3, а.с.12-14) відповідач зазначає, що надані суду акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року не відповідають дійсності та спростовуються тим, що 10 жовтня 2012 року відповідачем було подано декларацію готовності обєкта до експлуатації щодо будівництва металевих зерносховищ із збільшенням обсягу зберігання на 23,2 тисячі тонн зерна по вул. Кірова, 5 в смт. Талалаївка, Чернігівської області, яка була зареєстрована Інспекцією ДАБК у Чернігівській області 18.10.2012 року за №ЧГ 0. Вищевказана декларація готовності обєкта до експлуатації спростовує інформацію, яка міститься в спірних актах приймання виконаних робіт про те, що роботи виконувались позивачем по 31 жовтня 2012 року та підтверджує доводи відповідача про фіктивний характер наданих суду актів приймання виконаних робіт за жовтень 2012 року. Також відповідач вказує, що надані позивачем суду акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року не відповідають вимогам ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України в частині, що у разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це зазначається в акті, що зроблено не було, що підтверджує безпідставність заявлених вимог.

В доповненнях №1989 від 18.11.2013 до відзиву відповідач з огляду на отримання у судовому засіданні 30.10.2013 від позивача розрахунку ціни позову зазначає, що позивачем не надано доказів, що саме ці будівельні матеріали, які зазначені у розрахунку були використані під час будівництва обєкта в жовтні 2012 року. Крім того, відповідач вказує, що як підтвердив в судовому засіданні представник позивача вартість піску та арматури вже була оплачена на підставі акта приймання виконаних будівельних робіт №1-Б012 за березень 2012 року згідно із меморіальним ордером №1 від 15.03.2012, а тому відповідач стверджує, що позивач повторно безпідставно вимагає стягнути вже сплачену суму. Також платіжним дорученням №1389 від 14.08.2012 раніше була оплачена вартість матеріалів, зазначених у видатковій накладній №36 від 04.10.2012, на підставі акта приймання виконаних будівельних робіт б/н за серпень 2012 року. Послуги автокрана, за повідомленням відповідача вже оплачувались платіжним дорученням №1592 від 19.09.2013. Також відповідач вказує, що позивачем не надано доказів, що саме ці монтажні роботи, які зазначені у розрахунку, були виконані під час будівництва обєкта в жовтні 2012 року. Передача матеріалів, які використовувались для будівництва обєкта від позивача представникам відповідача договором не передбачалась. Згідно із актами передачі матеріалів від 01.09.2013 та від 05.09.2013, що надані суду позивачем, передавались матеріали, які залишились не використані підрядником в ході проведення будівельно-монтажних робіт і за які відповідачем проплачено раніше. Відповідач стверджує, що ніхто з працівників відповідача не був уповноважений здійснювати приймання матеріалів від позивача для проведення будівельно-монтажних робіт. Інженер-будівельник ТОВ «Агрофірми «Обрій ЛТД» ОСОБА_3, який підписав акт прийому-передачі матеріалів від 01.09.2013 згідно із наказом №33 від 20.04.2012 був уповноважений лише на здійснення контролю за обєктами будівельно-монтажних робіт.

В судовому засіданні, яке відбулось 19.11.2013, прийняли участь повноважні представники відповідача.

Представник позивача в засідання господарського суду не зявився. 15 листопада 2013 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про перенесення судового засідання не менше ніж на два тижні. Клопотання мотивовано тим, що даний проміжок часу необхідний позивачу для підготовки документів (локальних кошторисів), які суд зобовязав надати в судове засідання, призначене на 19 листопада 2013 року, а також для проведення підрахунку вартості матеріалів та робіт згідно локальних кошторисів. Крім того, перенесення судового засідання, за повідомленням позивача, необхідне йому для підготовки клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, яка є необхідною для правильного, повного та всебічного вирішення спору, визначення повного кола питань для експерта, а також для збору та підготовки всієї документації, яка необхідна буде для проведення будівельно-технічної експертизи.

В судовому засідання відповідачем подано заяву про продовження строку вирішення спору на 15 календарних днів.

Відповідно до ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В силу ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші, особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на пятнадцять днів.

Строк розгляду спору по даній справі закінчується 02 грудня 2013 року.

Приймаючи до уваги складність справи, з метою повного, всебічного та обєктивного встановлення всіх обставин справи, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та продовжити строк вирішення спору на п'ятнадцять днів до 17 грудня 2013 року включно. З огляду на продовження строку розгляду спору з метою дотримання принципу змагальності судового процесу, клопотання позивача про відкладення розгляду справи також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4-3, 4-7, 43, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк розгляду спору по справі №927/1241/13 на п'ятнадцять днів - до 17 грудня 2013 року включно.

2. Розгляд справи відкласти, призначивши судове засідання на 02 грудня 2013 року об 11год.00хв. в приміщенні господарського суду Чернігівської області за адресою: м.Чернігів, просп. Миру, 20, каб.№17.

Суддя Т.Г.Оленич