ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р.Справа № 922/4879/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Харківського міжрайонного
управління водного господарства, п.
Безлюдівка 3-я особа , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державна фінансова
інспекція в Харківській області, м.
Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меридіан-Дюн", м.
Харків про стягнення 34802,07 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Куценко Д.М.

відповідача - не з"явився

третьої особи - Довгий В.Є.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
недоотримані грошові кошти від
наданого в оренду бульдозера в сумі
34802,07 грн. Позов обґрунтований тим, що
при проведенні перевірки
фінансово-господарської діяльності
підприємства позивача ДФІ в Х/обл. було
встановлено порушення ДБН Д.2.7-2000, що
призвело до недоотримання в 2001 року
позивачем доходів від здачі в оренду
бульдозера Т-170 на суму 34802,07 грн.

24.12.2013 року до господарського суду від
позивача надійшов супровідний лист, в
якому він просить суд долучити до
матеріалів справи витребувані ухвалою
суду докази.

Суд, дослідивши надані докази, долучає
їх до матеріалів справи.

Відповідач правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, причину неявки не
повідомив, витребуваних судом
документів не надав. Про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відмітка про направлення ухвали про
призначення справи до розгляду за
адресою, вказаною у позовній заяві.
Проте ухвала суду повернута без
вручення адресатові з позначкою
поштового відділення "за закінченням
терміну зберігання".

Судом перевірено адресу відповідача,
згідно з наданого витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, станом на
18.12.2013 року, місцезнаходження
відповідача - 61002, м. Харків, вул. Артема,
4, та саме на цю адресу судом
надсилались процесуальні документи, а
позивачем позовну заяву.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних та фізичних
осіб-підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання
суду відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито
всі заходи для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник третьої особи в судовому
засіданні підтримав позов, вважав його
обґрунтованим, з мотивів, викладених у
письмових поясненнях, наданих до суду
09.12.2013 року, досліджених судом та
долученим до матеріалів справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представника
позивача та представника 3-ї особи,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

01.07.2011 року між сторонами був укладений
договір оренди, відповідно до умов
якого, позивач передав, а відповідач
прийняв в строкове платне користування
бульдозер Т-170Б-1, що знаходиться на
балансі позивача.

Відповідно до п. 2.3 договору, передача
бульдозера здійснюється за вартістю,
ухваленою початковою балансовою
вартістю - 91061,00 грн.

Згідно п. 3.1 договору орендна плата
розраховується на підставі
калькуляції на 1 маш/год та складає 2195,20
грн.

Відповідно п. 9.1 договору, він укладений
строком на один рік та діє до 31.12.2011
року.

Актом планової виїзної ревізії
Державної фінансової інспекції в
Харківській області, в ході перевірки
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з другого півріччя
2010, 2011, 2012 років було виявлено заниження
вартості 1 маш/год експлуатації
бульдозера Т-170, який, згідно з
договором оренди від 01.07.2011 року
передавався в платне використання ТОВ
"Меридіан-Дюн". В зазначеному договорі
наданий розрахунок орендної плати на
підставі калькуляції вартості 1 машгод,
що дорівнює 13, 72 грн. Ревізією було
встановлено, що вартість витрат
ресурсів на експлуатацію 1 машгод
зазначеної техніки не відповідає
даним, які приведені в Збірнику
офіційних документів і роз'яснень №5 за
травень 2011 року "Ціноутворення в
будівництві". Згідно ресурсних
кошторисів норма експлуатації машин та
механізмів ДБН Д.2.7-2000, затвердженого
наказом Держбуду України від 05.10.2000
року № 225 та введеного в дію з 1 січня 2001
року та збірнику офіційних документів
і роз'яснень № 5, травень 2011
"Ціноутворення в будівництві", вартість
1 маш/год експлуатації бульдозера Т-170
без вартості ППМ повинна дорівнювати
57,24 грн.

Порушення вищезазначених норм при
розрахунку калькуляції призвело до
недоотримання в 2011 році Управлінням
доходів від здачі в оренду бульдозера
Т-170 на суму 34802,07 гривень.

03.07.2013 року Державною фінансовою
інспекцією в Харківській області
позивачеві була пред'явлена вимога №
07-257017 про усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з фінансових
питань, що й стало підставою для
звернення позивач до суду з цим
позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до приписів статті 626
Цивільного кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.189 ГК України ціна є
істотною умовою господарського
договору.

Згідно ч.2 ст.180 ГК України
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов.

Враховуючи викладені обставини справи
та наведені норми права, суд зазначає,
що сторонами досягнуто згоди щодо
істотних умов договору, договір
сторонами виконувався, позивачем суду
не доведений факт недоотримання
орендної плати за спірним договором у
відповідності до цивільного
законодавства і матеріалами справи не
доказано, що відповідач має сплатити
позивачеві 34802,07 грн. недоотриманих за
договором коштів.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 26.12.2013 р.

Суддя Погорелова О.В.