Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 9/132-11-64/405 25.12.13 р.

За скаргою Приватного
акціонерного товариства «РЕНЕСАНС
ЖИТТЯ»

на Постанову Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського РУЮ
в

м. Києві про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його

відчуження № 34822205 від 14.02.2013 р.

у справі № 9/132-11-64/405

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нестандартна
реклама»

до Приватного акціонерного
товариства «РЕНЕСАНС ЖИТТЯ»

про стягнення 150 000,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Зелінському К.О.,

за участю представників:

від боржника: Демидовський О.В. за
довіреністю № 12-4-51/13 від 12.02.2013 р.;

від стягувача: не з'явився;

від ДВС: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариств
«РЕНЕСАНС ЖИТТЯ» звернулось до
господарського суду міста Києва із
скаргою на постанову Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського РУЮ
в м. Києві про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 34822205 від 14.02.2013 р.

Скарга мотивована тим, що боржником
погашено заборгованість за зведеним
виконавчим провадженням № 34822205, в
зв'язку із чим оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 18.11.2013 р. скаргу було
призначено до розгляду на 03.12.2013 р.

Ухвалою від 03.12.2013 р. розгляд скарги
відкладено на 19.12.2013 р.

В судовому засіданні 19.12.2013 р.
представником скаржника було подано
додаткові документи по справі.

Представником ДВС в судовому засіданні
було подано копії виконавчого
провадження № 34822205.

Ухвалою суду від 19.12.2013 р. розгляд
скарги відкладено на 25.12.2013 р.

25.12.2013 р. від ДВС надійшло заперечення
на скаргу.

В судовому засіданні 25.12.2013 р.
представник скаржника підтримав
подану скаргу.

Розглянувши матеріали скарги,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та оцінивши їх в сукупності, суд
встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.01.2012 р. № 9/132-11-64/405 позов було
задоволено повністю та стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Ренесанс життя» на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Нестандартна реклама» страхове
відшкодування в сумі 150000,00 грн.,
державне мито у розмірі 150,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 236,00 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2012 р. у
справі № 9/132-11-64/405 рішення
господарського суду міста Києва від
13.01.2012 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 31.07.2012 р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2012 р. у
справі № 9/132-11-64/405 залишено без змін.

13.08.2012 р. на виконання рішення
господарського суду міста Києва від
13.01.2012 р. № 9/132-11-64/405 було видано наказ
про примусове виконання вказаного
рішення.

22.10.2012 р. головним державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у місті Києві
Бурла В.Е. було винесено постанову ВП №
34822205 про відкриття виконавчого
провадження, відповідно до якої
боржнику було запропоновано в
семиденний строк з моменту винесення
постанови добровільно виконати дану
постанову.

14.02.2013 р. головним державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у місті Києві
Бурла В.Е. було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження у
виконавчому провадженні № 34822205.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ГПК України
скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон) у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 49 Закону виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі:

1) визнання судом відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між
стягувачем і боржником у процесі
виконання;

3) смерті або оголошення померлим
стягувача чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи -
сторони виконавчого провадження, якщо
виконання їх обов'язків чи вимог у
виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого
органу (посадової особи), на підставі
якого виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі;

6) закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом;

9) повернення виконавчого документа без
виконання на вимогу суду або іншого
органу (посадової особи), який видав
виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа
за належністю до іншого відділу
державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під
час виконання рішення Європейського
суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого
документа за відновленим виконавчим
провадженням у строки, визначені
статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документа.

Із наведених норм діючого
законодавства вбачається, що арешт
майна боржника можливо скасувати лише
у випадку закінчення виконавчого
провадження, що допускається у
передбаченому Законом порядку.

09.10.2013 р. Державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у місті Києві
Байрамовим Т.Р. було винесено постанову
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
100,00 грн. та постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі 15
038,60 грн.

Станом на час розгляду скарги вказані
постанови являються чинними та не
скасовані у встановленому законом
порядку.

Доказів сплати боржником витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
100,00 грн. та виконавчого збору у розмірі
15 038,60 грн. суду не надано.

Відповідно до п. 9.13. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» від 17 жовтня 2012 року № 9,
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і, залежно від їх
змісту, визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
судом не вбачає порушень вимог чинного
законодавства державним виконавцем
при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи наведені вимоги чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
те, що оскаржувана постанова ВП № 34822205
від 14.02.2013 р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
винесена Відділом Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в місті
Києві в межах повноважень та у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України.

За таких обставин, суд відхиляє скаргу
Приватного акціонерного товариства
«РЕНЕСАНС ЖИТТЯ» на постанову Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ в м. Києві про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження № 34822205 від
14.02.2013 р. у справі № 9/132-11-64/405.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,
господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного
товариства «РЕНЕСАНС ЖИТТЯ» на
постанову Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського РУЮ
в м. Києві про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 34822205 від 14.02.2013 р. у справі № 9/132-11-64/405
відхилити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд міста Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя
Н. І.
Зеленіна