ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"15" березня 2013 р.Справа № 10/Б-5022/1419/2012
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

У складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Балковенко Т.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні

Заяву кредитора: Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі, м. Тернопіль, вул. Руська,17

До боржника: Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №5", м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 24

про визнання кредитором

За участю представників:

Кредитора: Завацької І.М. - головного спеціаліста УПФ в місті Тернополі, довіреність № 01/04 від 02.01.2013 року

Боржника: Дейнеки В.М. - ліквідатора банкрута, постанова суду від 18.01.2013 року;

Хромчак Р.О. - заступника начальника юридично-договірного відділу управління житлово-комунального господарства, довіреність № 1859/01 від 26.03.2012 року;

Представникам сторін у судовому засіданні роз'яснено процесуальні права та обов'язки відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Встановив: До господарського суду Тернопільської області поступила заява № 3025/04 від 22.02.2013 року Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі про визнання кредитором по справі №10/Б-5022/1419/2012 відносно Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №10", м. Тернопіль на суму 9 270,38 грн.

В обґрунтування заявлених вимог кредитор посилається на Розрахунки зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; картки особового рахунку юридичної особи платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2013 року прийнято заяву № 3025/04 від 22.03.2013 року до розгляду та призначено судове засідання за участю представників сторін о 10 год. 55 хв. 15.03.2013 року та зобов'язав боржника надати результати розгляду заяви УПФ в м. Тернополі.

У судовому засіданні представник боржника пояснив, що на адресу ліквідатора надійшла заява Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі від 22.02.2013 року про грошові вимоги до боржника на суму 9 270,38 грн. та додані документи на її обґрунтування.

14 березня 2013 року ліквідатором банкрута на адресу Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі було направлено листа, у якому кредитора було повідомлено, що його грошові вимоги розглянуто, визнано їх повністю та включено до реєстру вимог кредиторів по справі №10/Б-5022/ 1419/2012.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника кредитора та боржника суд встановив наступне:

Провадження у справі № 10/Б-5022/1419/2012 про банкрутство Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №5", м. Тернопіль здійснюється в порядку статті 51 Закону України про банкрутство, яка передбачає особливості процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Відповідно до ч. 3 статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявляти свої претензії до боржника, який ліквідується, в місячний строк з дня публікації оголошення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

19 лютого 2013 року в газеті "Урядовий кур'єр" № 33 м. Київ було опубліковано оголошення про відкриття ліквідаційної процедури у справі № 10/Б-5022/1419/2012 щодо комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №5", м. Тернопіль.

Згідно із ч. 1 статті 25 Закону про банкрутство ліквідатор виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута та заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах кредиторів.

Отже, вимоги (претензії) кредиторів до боржника розглядає ліквідатор, який має їх визнати або відхилити.

У зв'язку з чим, заява кредитора про грошові вимоги повинна бути подана безпосередньо до ліквідатора.

Водночас чинним законодавством України кредитор не позбавлений права на звернення з заявою про грошові вимоги до суду.

Однак, у такому випадку суд має зупинити розгляд заяви кредитора до її розгляду ліквідатором і тільки за результатами розгляду заяви ліквідатором прийняти відповідне судове рішення.

Такої ж правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 08 квітня 2009 року у справі № 12/37б.

Кредитор Управління Пенсійного Фронду України в місті Тернополі було повідомлене про визнання Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №5", м. Тернопіль банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у встановленому порядку, а тому вправі було звернутися до ліквідатора з заявою з грошовими вимогами до боржника.

Заява про визнання Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі кредитором по справі № 10/Б-5022/1419/2012 була направлена ліквідатору Комунального підприємства "ЖЕК №5" Дейнека В.М. 26.02.2013 року та прийнята ним, про що свідчить відмітка ліквідатора на заяві.

У судовому засіданні 15.03.2013 року ліквідатор банкрута Дейнека В.М. надав листа про розгляд кредиторських вимог у справі № 10/Б-5022/1419/2012, який було направлене Управлінню Пенсійного Фонду України в місті Тернополі 14.03.2013 року, і з якого вбачається, що його вимоги на суму 9 270,38 грн. розглянуто та включено до реєстру вимог кредиторів по даній справі. Задоволення грошових вимог кредитора буде здійснюватися згідно приписів статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в порядку черговості.

Представник УПФ в місті Тернополі підтвердив про отримання кредитором листа ліквідатора Дейнеки В.М. від 14.03.2013 року про розгляд його грошових вимог.

Отже, вимоги Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі в сумі 9 270,38 грн. визнані боржником та включені в реєстр вимог кредиторів по справі № 10/Б-5022/1419/2012, що відповідає приписам статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 5 Закону про банкрутство провадження у справі регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ГПК України та іншими законодавчими актами. Таким чином, разом з положеннями Закону господарський суд у справі про банкрутство має право застосовувати норми ГПК України, які передбачають, зокрема, припинення провадження у справі.

Законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У такому випадках суд припиняє провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 40 Закону (за відсутності інших підстав для такого припинення) та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору), як це передбачено п. 36 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №15 "Про судову практику в справах про банкрутство".

Враховуючи, зазначене суд вважає за необхідне провадження у справі № 10/Б-5022/1419/2012 - в частині розгляду грошових вимог Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі припинити в порядку статті 80 п. 1-1 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись, статтями 43, 80 п. 1-1, 86 Господарського процесуального Кодексу України, ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1.Провадження у справі в частині розгляду заяви Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі, м. Тернопіль, вул. Руська,17 про визнання кредитором відносно Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №5", м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 24 на суму 9 270,38 грн. - припинити.

2.Ухвалу направити кредитору та ліквідатору банкрута Дейнека В. М., 46000, м. Тернопіль вул. Коперника, 1.

Суддя М.Є. Півторак