РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 911/2799/13 04.11.13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністью «Паладін Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київхімременерго-БЛП»

про стягнення 52 838,71 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Солонина І.Ю. - представник за довіреністю б/н від 25.09.2013 року;

На підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04.11.2013 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паладін груп" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київхімренерго-БЛП" про стягнення 52 838,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в зв'язку з невиконанням відповідачем мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2010 року щодо сплати заборгованості, у останнього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 52 838,71 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2013 року було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.07.2013 року, окрім іншого, зобов'язано сторін надати довідку про включення до ЄДРПОУ.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

В судовому засіданні 20.08.2013 року Господарським судом Київської області було встановлено, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київхімременерго-БЛП" змінив місцезнаходження та з 26.02.2013 року зареєстрований за наступною адресою: 01021, м. Київ, Печерський р-н, вул. М. Грушевського, 28/2, нежиле приміщення № 43, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19 липня 2013 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.08.2013 року матеріали справи № 911/2799/13 було направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматичного розподілу справ від 23.08.2013 року, справу № 911/2799/13 було передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2013 року справу №911/2799/13 було прийнято до свого провадження суддею Спичаком О.М. та призначено до розгляду на 23.09.2013 року.

У судовому засіданні 23.09.2013 року представник позивача надав оригінали документів, доданих до позовної заяви, для огляду суду, а також надав усні пояснення по справі, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 23.09.2013 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 23.09.2013 року представника відповідача, суд відкласв розгляд справи на 07.10.2013 року.

У судовому засіданні 07.10.2013 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 30 838,71 грн. Дана заява судом прийнята до розляду. Справа розгялдається в межах стягнення 30 838,71 грн.

Також представник позивача у даному судовому засіданні надав усні пояснення по справі, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання 07.10.2013 року представника відповідача, суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд даної справи на 21.10.2013 року.

В судовому засіданні 21.10.2013 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник позивача до канцелярії суду подав заяву про зменшення позовних вимог, яка судом прийнята, а в судовому засіданні 21.10.2013 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав позовні вимоги.

Крім того, представник відповідача 21.10.2013 року до канцелярії суду подав клопотання про припинення провадження у справі, яке судом розглянуто та відхилено.

Крім того, представники сторін подали спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору, яке судом розглянуто та задоволено.

У судовому засіданні 21.10.2013 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 04.11.2012 року.

В судове засідання 04.11.2013 року позивач своїх представників не направив. Про проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою.

В судовому засіданні 04.11.2013 року представник відповідача пояснив, що відповідачем частково сплачено кошти на виконання мирової угоди в сумі 22 000,00 грн., на підтвердження чого надав виписку по рахунку від 31.03.2011 року.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2010 року, у справі №9/157-10 за позовом Товариством з обмеженою відповідальністью «Паладін Груп» до Товариством з обмеженою відповідальністю «Київхімременерго-БЛП» про стягнення 52 838,71 грн. за договором №05/03-2010 від 05.03.2010 року, було затверджено мирову угоду (далі - угода) між Товариством з обмеженою відповідальністью «Паладін Груп» (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київхімременерго-БЛП» (далі - відповідач). Провадження у зазначеній справі припинено.

Відповідно до п. 4 угоди сторони домовились, що під мировою угодою у судовому провадженні розуміється домовленість між сторонами щодо виконання відповідачем невиконаних зобов'язань за договором №05/03-2010 про надання послуг з охорони об'єктів та збереження майна й матеріальних цінностей від 05.03.2010 року.

Відповідно до п. 6 угоди відповідач здійснює погашення заборгованості в сумі 52 838,71 грн. частинами згідно графіку погашення заборгованості.

Умовами угоди сторони погодили, що останній платіж, згідно графіку погашення заборгованості, повинен бути здійснений відповідачем з 25.10.2011 року по 25.11.2011 року.

Як зазначає позивач, відповідач сплатив заборгованість частково в сумі 22 000,00 грн., заборгованість в сумі 30 838,71 грн. відповідачем у встановлені угодою строки сплачена не була. В зв'язку з чим 18.02.2013 року позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції з заявою про примусове виконання ухвали Господарського суду Київської області від 07.12.2010 року у справі №9/157-10.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції від 19.02.2013 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Київської області від 07.12.2010 року у справі №9/157-10, оскільки у виконавчому документі відсутні відомості щодо строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, в сумі 30 838,71 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди: якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про зобов'язання виконати мирову угоду, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповдіач, на виконання, укладеної між ним та позивачем, та затвердженої ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2010 року у справі №9/157-10, мирової угоди, зобов`язаний був сплатити позивачу заборгованість в сумі 52 838,71 грн. до 25.11.2011 року, однак, в порушення умов мирової угоди, сплатив заборгованість частково в сумі 22 000,00 грн., заборгованість в сумі 30 838,71 грн. відповідачем сплачена не була.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ухвала Господарського суду Київської області від 07.12.2010 року у справі №9/157-10 про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про викоанвче провадежння», зокрема в ній не зазначено строк пред`явлення такої до виконання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 30 838,71 грн. є законною, обгрунтованою, доведенною належними та допустимими доказами, такою, що пядлягає задоволенню в повному обсязі, а саме, в сумі 30 838,71 грн.

Витрати по оплаті судового збору згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київхімременерго БЛП» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2 нежиле приміщення №43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паладін Груп» (02140, м. Київ, вул. Вишняківська, буд. 3, ) 30 838 (тридцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 50 коп. - заборгованості, 1 720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп. - судового збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.М.Спичак

Дата складання повного тексту рішення - 11.11.2013 року