ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2013 р.Справа № 922/4065/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання
Мельничук Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Котельні
лікарняного комплексу" (м. Харків) до
Управління соціального захисту
населення Краснокутської районної
державної адміністрації Харківської
області (Харківська обл., смт.
Краснокутськ) треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача: Головне
управління державної казначейської
служби України у Харківській області
(м. Харків) Управління Державної
казначейської служби України у
Краснокутському районі Харківської
області (Харківська обл., смт.
Краснокутськ) про стягнення коштів,
за участю представників сторін:

позивача - Басарт Л.А. (довіреність №157/1
від 29.02.12 р.),

відповідача - не з'явився,

3-ої особи (ГУДКСУ у Харківській
області) - не з'явився,

3-ої особи (УДКСУ у Краснокутському
районі Харківської області) - не
з'явився,

ВСТАНОВИВ:

За зменшеними позовними вимогами
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 35496,33 грн., у тому
числі: борг за період з березня 2012 р. по
квітень 2013 р. в сумі 32496,01 грн., 3% річних
за період з 16.01.2013 р. по 05.11.2013 р. в сумі
497,25 грн. та пеню за період з 16.01.2013 р. по
15.10.2013 р. (по кожному місяцю окремо не
більше ніж за 181 день) в сумі 2503,07 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовує
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань по оплаті отриманої
теплової енергії за період з березня 2012
р. по квітень 2013 р. за договором №34КР
купівлі-продажу теплової енергії від
03.10.2012 р.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву,
заперечує проти позову та просить
прийняти рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на неналежне бюджетне
фінансування.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, хоча
відповідач був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовими повідомленнями.

Третя особа (ГУДКСУ у Харківській
області) у заяві №б/н від 04.10.2013 р.
вказує, що не має можливості надати
пояснення та відзив на позовну заяву по
суті, оскільки відповідач знаходиться
на казначейському обслуговуванні в
Управлінні Державної казначейської
служби України у Краснокутському
районі Харківської області.

Представник третьої особи (ГУДКСУ у
Харківській області) у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, хоча третя
особа (ГУДКСУ у Харківській області)
була належним чином повідомлена про
день, час та місце розгляду справи, що
підтверджується поштовими
повідомленнями.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.10.2013 р. було
залучено до участі у справі Управління
Державної казначейської служби
України у Краснокутському районі
Харківської області в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача.

Третя особа (УДКСУ у Краснокутському
районі Харківської області) у
письмових поясненнях вказує, що вона не
має повноважень щодо контролю
господарської діяльності бюджетних
установ, є юридичною особою і
відповідає лише за виконання своїх
обов'язків, та не відповідає за
зобов'язаннями відповідно держави,
інших державних органів або за
зобов'язаннями один одного, лише в разі
задоволення даної позовної заяви
Казначейство України та його органи
можуть бути суб'єктом правовідносин в
частині його виконання, що передбачено
ст. 3 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень",
тому не має ніякого відношення до
предмета спору відповідно до поданої
позовної заяви.

Крім того, у зазначеному поясненні,
третя особа (УДКСУ у Краснокутському
районі Харківської області) просить
розглянути справу без участі її
представника, в зв'язку з відсутністю
коштів на відрядження.

Розглянувши це клопотання, суд вважає
за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

03.10.2012 р. між позивачем та Управлінням
праці та соціального захисту населення
Краснокутської РДА, яке в подальшому
змінило найменування на Управління
соціального захисту населення
Краснокутської районної державної
адміністрації Харківської області, був
укладений договір №34КР
купівлі-продажу теплової енергії
(надалі - договір), за яким
теплопостачальна організація (позивач)
бере на себе зобов'язання постачати
споживачеві (відповідачу) теплову
енергію в потрібних йому обсягах, а
споживач зобов'язується оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.5 договору остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
споживач здійснює до 15 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Згідно взятих на себе зобов'язань за
договором, позивач здійснив
відповідачу відпуск теплової енергії в
повному обсязі, що підтверджується
копіями актів підключення та
відключення споживача від теплоносія,
актів зняття показників прибору обліку
теплової енергії та актів виконаних
робіт.

Як свідчать матеріали справи, позивач
направляв на адресу відповідача
рахунки за спожиту теплову енергію, які
відповідачем в повному обсязі не були
оплачені.

Відповідач свої зобов'язання за
договором не виконав в повному обсязі,
у зв'язку з чим у нього перед позивачем
утворилась заборгованість по договору
за період з жовтня 2012 р. по квітень 2013 р.
в сумі 22658,30 грн., яка до теперішнього
часу не сплачена.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 ЦК України та
ст. 174 ГК України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Таким чином, відповідач порушив вимоги
договору та вимоги ст.193 Господарського
кодексу України, ст. 526 ЦК України, яка
містить аналогічні положення, де
зазначено, що зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості за договором за
період з жовтня 2012 р. по квітень 2013 р. в
сумі 22658,30 грн., що підтверджується
актом звірки взаєморозрахунків за
період з 01.03.2012 р. по 21.10.2013 р.

Посилання відповідача на неналежне
бюджетне фінансування, суд вважає
безпідставним, оскільки це не звільняє
його від виконання зобов'язання та
відповідальності за порушення
зобов'язань за договором.

За таких обставин, позовні вимоги, в
частині стягнення заборгованості за
договором за період з жовтня 2012 р. по
квітень 2013 р. в сумі 22658,30 грн., суд
вважає обґрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню в повному
обсязі.

В задоволенні позовних вимог, в частині
стягнення заборгованості за період з
березня та квітень 2012 р. в сумі 9837,17 грн.,
суд вважає за необхідне відмовити,
оскільки ці нарахування були зроблені
позивачем на підставі іншого договору
(№34 КР від 01.10.2008 р.), який не відноситься
до предмету спору та має розглядатися
за окремим позовом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Пунктом 7.2.3 договору сторони
встановили, що за несвоєчасне
виконання розрахунків за спожиту
теплову енергію нараховується пеня у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, належної до сплати суми за кожен
день прострочення, за період з дня
наступу строку оплати до дня фактичної
оплати.

Позивач нарахував відповідачу пеню за
період з 16.01.2013 р. по 15.10.2013 р. (по кожному
місяцю окремо не більше ніж за 181 день) в
сумі 2503,07 грн.

Наданий позивачем розрахунок
відповідає вимогам чинного
законодавства, умовам договору та
фактичним обставинам справи, у зв'язку
з чим, суд вважає позовні вимоги, в
частині стягнення пені за період з
16.01.2013 р. по 15.10.2013 р. в сумі 2503,07 грн.,
обґрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню повністю.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Позивач нарахував відповідачу на суму
заборгованості за договором 3% річних
за період з 16.01.2013 р. по 05.11.2013 р. в сумі
497,25 грн.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних
відповідає вимогам чинного
законодавства, умовам договору та
фактичним обставинам справи, у зв'язку
з чим, суд вважає позовні вимоги, в цій
частині, обґрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості або будь-яких
заперечень по суті спору.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними та підлягаючими
задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір належить стягнути з відповідача
на користь позивача пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК
України; ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, ст.ст.
33-35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Краснокутської
районної державної адміністрації
Харківської області (62002, Харківська
область, Краснокутський район, смт.
Краснокутськ, пров. Заклепенка, 8. Код
) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Котельні
лікарняного комплексу" (61018, м. Харків,
вул. Балакірєва, 3. Код )
заборгованість за договором №34КР
купівлі-продажу теплової енергії від
03.10.2012 р. за період з жовтня 2012 р. по
квітень 2013 р. в сумі 22658,84 грн., пеню за
загальний період з 16.01.2013 р. по 15.10.2013 р. в
сумі 2503,07 грн., 3 % річних за період з
16.01.2013 р. по 05.11.2013 р. в сумі 497,25 грн. та
судовий збір в сумі 1243,75 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.11.2013 р.

Суддя Ольшанченко В.І.