ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2013 р. Справа № 918/1499/13

Суддя Гудзенко Я.О., розглянувши позов управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро-Балт" ЛТД про стягнення 71 070, 00 грн.

За участю:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №08-1014 від 28.12.2012 р.)

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 01.07.2013 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачем - управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро-Балт" ЛТД про стягнення 71 070 грн

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в позовній заяві посилається, зокрема, на те, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 19.06.2013 р., своєчасно в термін та розмірах, як це передбачено умовами договору, не виконав прийняті зобов'язання, у зв'язку з чим зобовязаний сплатити позивачу штраф встановлений в п. 5.1. ОСОБА_3 в розмірі 20 (двадцяти) відсотків від вартості земельної діляки, що становить 71 071 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.09.2013 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1499/13 розгляд якої призначено на 08.10.13 р.

Ухвалами від 08.10.2013, 05.11.2013, 21.11.2013 року розгляд справи відкладався.

21 листопада 2013 року від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до справи з письмовими поясненнями щодо позовних вимог та проханням зменшити штраф до 5% від ціни договору. Таким чином, враховуючи подане клопотання відповідача суд ухвалив продовжити строк розгляду справи №918/1499/13 до 12.12.2013 року та відкласти розгляд справи на 03.12.2013 року.

3 грудня 2013 року від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи з письмовими поясненнями щодо позовних вимог та проханням зменшити штраф до 15 643,77 грн. У звязку з поданням до суду представником відповідача клопотання та додаткових документів судом оголошено перерву в судовому засіданні до 04.12.2013 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив надавши через канцелярію суду відповідний відзив, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнював. У відзиві відповідач заперечив проти позову та зазначив, що ТОВ «Украгро-Балт» ЛТД користуючись своїм правом на розстрочку звернулось до позивача з відповідною заявою, однак відповіді не отримало, окрім цього представник відповідача зазначив, що директор ТОВ «Украгро-Балт» ЛТД перебуваючи на лікарняному не мав можливості проконтролювати виконання умов договору, а також зважаючи на те, що порушення умов договору є незначним просить суд зменшити розмір неустойки.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.12.2013 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів поданих позивачем та витребуваних судом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2013 року між управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (Продавець) та ТОВ "Украгро-Балт" ЛТД (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, який нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 627 (далі - Договір) (а.с. 8-9).

Відповідно до умов ОСОБА_3 Продавець зобов'язався продати Покупцеві земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0,1938 га, що розташована за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, розміщена на землях, що знаходяться у віданні Рівненської міської ради, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для завершення будівництва адміністративно-торгового центру з подальшим його обслуговуванням), без права розташування на ній залів гральних автоматів та закладів грального бізнесу, кадастровий номер земельної ділянки :01:013:0235, (далі Земельна ділянка) (п. 1.1 р. 1 ОСОБА_3).

Пунктом 2.1. ОСОБА_3 визначено, що оціночна вартість Земельної ділянки становить 355 350,00 грн. та є договірною ціною продажу земельної ділянки.

Пунктом 2.2. ОСОБА_3 передбачено, що Продавцем та Покупцем 17 січня 2013 року було укладено договір № 148 про оплату авансового внеску, згідно якого Покупець перераховує продавцю 103 531, 13 грн.

В пункті 2.4. ОСОБА_3 зазначено, що Покупець не пізніше 30-ти календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору, вносить кошти в сумі 254 218, 87 грн., що складає різницю між вартістю земельної ділянки 355 350,00 грн. та перерахованою Продавцем невикористаною частиною авансового внеску.

Згідно п. 2.5. ОСОБА_3 Покупець має право на розстрочення платежу за придбання Земельної ділянки у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до п. 5.1. ОСОБА_3 у разі порушення строків оплати за даним ОСОБА_3, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу. Якщо протягом 30 днів з дня закінчення терміну оплати Покупець не виконав зобовязання по оплаті за ОСОБА_3, Покупець сплачує Продавцю штраф в розмірі 20 відсотків вартості Предмету договору, а Продавець має право звернутись в суд з позовом про розірвання даного ОСОБА_3 з подальшим скасуванням рішення про відчуження земельної ділянки, що є предметом Даного договору.

Судом встановлено, що Відповідач вчасно не виконав прийняті на себе зобовязання та не сплатив у встановлений строк вартість земельної ділянки, чим допустив порушення умов ОСОБА_3.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію від 28.08.2013 року за №08-656 з вимогою погасити заборгованість та сплатити нараховану пеню та штраф.

Як вбачається з матеріалів справи Покупцем було оплачено вартість земельної ділянки платіжними дорученнями від 21.01.2013 року № 3 сумою 103 531, 13 грн.; від 21.06.2013 року № 22 сумою 76 000 грн.; від 23.08.2013 року № 28 на суму 100 000 грн.; від 18.09.2013 року № 33 - 81 239, 44 грн. в тому числі і пеню в сумі 3 020, 57 грн.(з переплатою) (а.с. 49-52). Тобто з простроченням строку оплати (після 20.07.13 р.) відповідачем було перераховано позивачу 178 218, 87 грн.

За умовами п. 2.4 ОСОБА_3 Покупець зобовязаний оплатити вартість земельної ділянки протягом 30-ти календарних днів з моменту нотаріального посвідчення ОСОБА_3, тобто внести кошти в сумі 254 218, 87 грн. (різницю між вартість земельної ділянки та авансом перерахованим Покупцем) на рахунок Продавця (а.с. 8 зворот).

Однак, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, ТОВ «Украгро-Балт» ЛТД прострочив строк оплати.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом також встановлено, що 07.08.2013 року відповідач звертався до Рівненського міськвиконкому з листом про розстрочення платежу згідно ОСОБА_3, однак відповіді не отримав (а.с. 53). Крім того, з пояснень представника позивача вбачається, що комісія яка правомочна розглядати клопотання про розстрочку оплати за ОСОБА_3 купівлі-продажу земельної ділянки засідає по мірі надходження таких звернень.

Також в судовому засіданні було встановлено, що директор ТОВ «Украгро-Балт» ЛТД ОСОБА_4 з 20.08.2013 року по 20.09.2013 року перебував на амбулаторному лікуванні в Рівненському обласному спеціалізованому диспансері радіаційного захисту населення, що в даному випадку ускладнювало належне виконання умов договору. Відповідні докази додані відповідачем до клопотання від 03.12.2013 року, а саме: довідка лікарні, копія медичної карти директора ТОВ «Украгро-Балт» ЛТД ОСОБА_5

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 231 Господарського кодексу України (далі ГК України) у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов'язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вже було вказано вище, п. 5.1 ОСОБА_3 визначено право Продавця на нарахування пені за несвоєчасну сплату Покупцем коштів за ОСОБА_3.

До того ж, визначено, що якщо протягом 30 днів з дня закінчення терміну оплати Покупець не виконав зобовязання по оплаті за ОСОБА_3, Покупець сплачує Продавцю штраф в розмірі 20 відсотків вартості Предмета договору.

Пунктом 3 ст. 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

У п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме ч. 3 ст. 551 ЦК України і ст. 223 ГК України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що відповідач погасив в повному обсязі основну суму заборгованості та пеню (з переплатою) до подання позову позивачем, беручи до уваги той факт, що розмір штрафу, заявлений позивачем, є надмірно великим в порівнянні з строком прострочення оплати (останній день для розрахунку 19.07.13 р., сплачено з порушенням строку 178 218, 87 грн.), який становить менше 30 календарних днів, а також те, що відповідач звертався до міськвиконкому з заявою про розстрочку оплати за ОСОБА_3 купівлі-продажу, яка залишилась без відповіді, крім того, враховуючи факт перебування на амбулаторному лікуванні в Рівненському обласному спеціалізованому диспансері радіаційного захисту населення директора ТОВ «Украгро-Балт» ЛТД ОСОБА_4 з 20.08.2013 року по 20.09.2013 року, що значно утруднювало належне виконання умов договору відповідачем, - суд вважає можливим зменшити розмір штрафу до 35 643, 76 грн.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.05.2012 року у справі № 5020-1984/2011.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки (абзац 4 пункту 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення штрафу в розмірі 35 643, 76 грн.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 720, 50 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 49 ГПК України.

Крім того, вбачаючи переплату позивачем судового збору платіжним дорученням від 24.09.13 р. № 141 оригінал якого міститься в матеріалах справи, суд вважає за необхідне винести ухвалу про повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору сумою 1 305, 71 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 81, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Украгро-Балт" ЛТД (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Словацького, 4/6, ) на користь управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Соборна, 12-а, ) 35 643 (тридцять пять тисяч шістсот сорок три) грн. 76 коп. штрафу та 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового збору.

3. Повернути ухвалою суду управлінню комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Соборна, 12-а, ) з державного бюджету України 1 305 (тисяча триста п'ять) грн. 71 коп. зайво сплаченого платіжним дорученням від 24.09.13 р. № 141, оригінал якого міститься в матеріалах справи, судового збору

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 05.12.2013 р.

Суддя Гудзенко Я.О.