ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2013 року Справа № 5002-12/604-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач
у справі), Короткевича О.Є., Хандуріна
М.І.,розглянувши касаційну
скаргуУправління Пенсійного фонду
України в Раздольненському районі
Автономної Республіки Кримна
постанову від 06.06.2013 р.
Севастопольського апеляційного
господарського судуу справі№ 5002-12/604-2012
господарського суду Автономної
Республіки Крим

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в Раздольненському районі
Автономної Республіки Кримдо
боржникавідкритого акціонерного
товариства "Племінний завод "Славне", с.
Славне Раздольненського району
провизнання банкрутомрозпорядник
майнаарбітражний керуючий Долгоруков
Є.Г.голова комітету кредиторів ТОВ "ВС
Євпаторійський"представники сторін в
судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 23.02.2012
року порушено провадження у справі №
5002-12/604-2012 про банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Племінний
завод "Славне" (далі - Боржник, Завод) за
заявою Управління Пенсійного фонду
України в Раздольненському районі
Автономної Республіки Крим (далі -
Кредитор, Фонд) в порядку загальних
норм Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
набрання чинності з 19.01.2013 року
внесених змін, далі - Закон про
банкрутство).

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.02.2013
року (суддя - М.М. Іллічов) затверджено
мирову угоду від 07.12.2012 року, укладену
між Боржником та кредиторами, а
провадження у справі припинено.

Не погодившись із цією ухвалою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Раздольненському районі Автономної
Республіки Крим та Красноперекопська
об'єднана державна податкова інспекція
Автономної республіки Крим Державної
податкової служби звернулися до
Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційними
скаргами, в яких просили скасувати
ухвалу господарського суду Автономної
Республіки Крим від 18.02.2013 року.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
06.06.2013 року (головуючий суддя -
Воронцова Н.В., судді: Антонова І.В.,
Фенько Т.П.) апеляційні скарги залишені
без задоволення, а ухвала
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 18.02.2013 року - без
змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями попередніх інстанцій,
Управління Пенсійного фонду України в
Раздольненському районі Автономної
Республіки Крим звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
06.06.2013 року та прийняти нове рішення,
яким відмовити в затвердженні мирової
угоди.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судами попередніх
інстанцій норм матеріального права
зокрема ст.ст. 31, 35, 36 Закону про
банкрутство, а також норм
процесуального права.

Здійснюючи касаційне провадження у
справі, колегія суддів, враховуючи
викладені Фондом касаційні вимоги у
справі та те, що оскаржуваною
постановою апеляційного суду було
залишено без змін ухвалу суду першої
інстанції, виходить з того, що до
предмету касаційного оскарження
відноситься і згадана ухвала місцевого
суду.

Вищий господарський суд України
відхиляє подане ТОВ "ВС Євпаторійський"
письмове клопотання про відкладення
розгляду справи, оскільки визначені у
цьому клопотанні обставини
(знаходження представника вказаної
юридичної особи на лікарняному) в
порушення норм ст.ст. 32-34 ГПК України не
підтверджені жодними доказами.
Посилання ж заявника у цьому
клопотанні на те, що "постійний"
представник ТОВ "ВС Євпаторійський"
знаходиться на лікарняному також є
неналежним та не відповідає нормам ст.
28 ГПК України, оскільки представництво
юридичної особи у господарській справі
не обмежується наявністю лише єдиного
представника, так як окрім
представників інтереси юридичної
особи можуть представляти визначений
законодавством або установчими
документами і керівник тощо, з приводу
неможливості участі якого у даному
судовому засіданні ТОВ "ВС
Євпаторійський у згаданому клопотанні
нічого не зазначено.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Затверджуючи укладену у справі мирову
угоду, місцевий суд встановив, що було
подане клопотання про її затвердження,
комітетом кредиторів прийнято
відповідне рішення, а умови мирової
угоди передбачають погашення боргів
Боржника третьою особою. Наведені ж
податковим органом та Фондом
заперечення не визначають, у чому
полягає порушення їх прав у зв'язку із
укладенням та затвердженням мирової
угоди. Також, посилаючись на умови
мирової угоди, суд вказав, що її умови
не передбачають майнових відносин між
третьою особою та Боржником, умови цієї
угоди відповідають вимогам
законодавства та підлягають
затвердженню з припиненням
провадження у справі. Підтримуючи такі
висновки суду, апеляційний суд додав,
що доводи податкового органу щодо
відсутності кредиторських вимог
одного із визнаних у справі кредиторів
- ТОВ "ВС "Євпаторійский",
спростовуються доказами у справі та є
неналежними.

Однак, суд касаційної інстанції не
погоджується із вказаними висновками
судів, оскільки висновок про
відповідність нормам законодавства
умов затвердженої у даній справі
мирової угоди зроблений з порушенням
норм Закону про банкрутство.

Так, як встановили суди попередніх
інстанцій, до умов мирової угоди було
включено, зокрема погашення
заборгованості Боржника із заробітної
плати в сумі 241 282 грн. 34 коп. протягом 120
днів з дня ухвалення мирової угоди
господарським судом, а також погашення
заборгованості по оплаті послуг
розпорядника майна у розмірі 17 648 грн.
та сплаті судового збору в сумі 2 673 грн.
00 коп. (п. 2 - т. 7 а.с. 86).

Виходячи з приписів пп. "б", "г" п. 1 ч. 1 ст.
31 Закону про банкрутство відповідні
вимоги відносяться до вимог, що
задовольняються у першу чергу.

Відповідно ж до норм ч. 1 ст. 36 цього
закону ("умови укладення мирової угоди")
мирова угода може бути укладена тільки
щодо вимог, забезпечених заставою,
вимог другої та наступних черг,
визначених статтею 31 цього Закону.
Отже, виходячи з вказаних норм, не
допускається укладення мирової угоди у
справі про банкрутство щодо вимог
першої черги згідно ст. 31 Закону про
банкрутство.

На вказані порушення суди попередніх
інстанцій уваги не звернули.

Крім цього суди не звернули уваги на те,
що в порушення норм ч. 1 ст. 38 Закону про
банкрутство до заяви про затвердження
мирової угоди у даній справі не було
додано зобов'язання боржника щодо
відшкодування усіх витрат,
відшкодування яких передбачено у
першу чергу згідно зі статтею 31 цього
Закону, крім вимог кредиторів,
забезпечених заставою.

Суд же апеляційної інстанції не
звернув уваги та не дав жодної правової
оцінки також тій обставині, що третьою
особою - ТОВ "Поля України", що була
визначена у мировій угоді, як особа, що
здійснюватиме погашення кредиторських
вимог Боржника за умовами мирової
угоди, так і не були виконані
неодноразові вимоги суду щодо надання
відомостей стосовно спроможності
виконати зобов'язання за згаданою
мировою угодою, і незважаючи на це ця
угода була затверджена судом (т. 7 а.с.с
120-121, 133-134).

У зв'язку із викладеним колегія суддів
вважає висновки місцевого суду про
затвердження мирової угоди та
припинення провадження у даній справі
неправомірними та зробленими з
порушенням наведених норм Закону про
банкрутство, ці висновки неправомірно
були підтримані апеляційним судом, а
тому оскаржувані судові рішення
підлягають скасуванню, як незаконні, з
прийняттям нового рішення у справі -
про відмову в задоволенні клопотання
про затвердження мирової угоди.

З урахуванням викладеного та керуючись
нормами ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", ст.ст. 1, 35, 38, 40 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"(в редакції до
набрання чинності з 19.01.2013 року
внесених змін) та ст.ст. 28, 32-34, 49, 1115, 1117,
1119 - 11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Раздольненському районі Автономної
Республіки Крим задовольнити.

2. Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
06.06.2013 р. та ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.02.2013
року у справі № 5002-12/604-2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення (ухвалу),
яким відмовити у задоволенні
клопотання про затвердження мирової
угоди.

4. Стягнути з відкритого
акціонерного товариства "Племінний
завод "Славне" (, 96230 АР
Крим, Раздольненський район, с. Славне,
вул. Леніна, 14) в доход Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
573 (п'ятсот сімдесят три гривні) 50 коп. за
подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду
Автономної Республіки Крим видати
відповідний наказ.

Головуючий
В.М. Коваленко

Судді
О.Є. Короткевич

М.І. Хандурін

Постанова виготовлена та підписана
01.08.2013 року.