ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"24" вересня 2013 р.
Справа № 12/116-12/21

Суддя Ярема В.А. розглянувши заяву
Публічного акціонерного товариства
"Забір'я" про відстрочку виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р. у
справі №12/116-12/21

за позовом Заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі Фонду державного майна України

до 1. Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській
області

2. Публічного акціонерного
товариства "Забір'я"

про визнання частково недійсним та
скасування наказу, витребування майна
та визнання права власності

за участю представників:

від прокуратури: Івашин О.Є.
(посвідчення №009572 від 15.10.2012р.)

від позивача: Саламатов В.Є.
(довіреність №80 від 29.01.2013р.)

від відповідача 1: Петренко В.С.
(довіреність №24 від 15.02.2013р.)

від відповідача 2: Борисюк Г.М.
(довіреність №187 від 23.11.2012р.)

Встановив:

Рішенням господарського суду
Київської області від 14.01.2013р. у справі
№12/116-12/21 за позовом Заступника
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській
області та Публічного акціонерного
товариства "Забір'я" про визнання
частково недійсним та скасування
наказу, витребування майна та визнання
права власності, у позові відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від
06.08.2013р., рішення Господарського суду
Київської області від 14.01.2013р. у справі
№12/116-12/21 скасовано та прийнято нове
рішення, яким позов задоволено
повністю, зокрема витребувано на
користь держави в особі ФДМ України з
незаконного володіння ПАТ «Забір'я»
водні об'єкти передані останньому
наказом регіонального відділення
Фонду Державного майна України по
Київській області від 02.06.98 № 5-25-7/27 про
перетворення державного виробничого
сільськогосподарського рибоводного
підприємства "Забір'я" у відкрите
акціонерне товариство та переліком
нерухомого майна, що передається у
власність відкритому акціонерному
товариству "Забір'я", за адресою:
Київська обл., Києво-Святошинський
район, с. Бобриця, вул. Леніна, 98,
зокрема:

- став нагульний № 5 (1Б), згідно
Переліку майна до Наказу - (гі/№ 52) став
нагульний № 1 (Б);

- став нагульний № 7 (2Б), згідно
Переліку майна до Наказу - (п/№ 53) став
нагульний № 2 (Б);

за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с. Забір'я,
вул. Озерна, 1, зокрема:

- став нагульний - 3 № 19-20, згідно
Переліку до Наказу - (п/№ 54) став
нагульний № 3;

- став нагульний - 4 № 21-22, згідно
Переліку до Наказу - (п/№ 55) став
нагульний № 4;

- став нагульний - 5 № 23-27, згідно
Переліку до Наказу - (п/№ 56) став
нагульний № 5;

- став нагульний - 7 № 46-48, згідно
Переліку до Наказу - (п/№ 57) став
нагульний №7;

- став вирощування 1-7 № 28-38, згідно
Переліку до Наказу - (п/№№ 59-65), зокрема:

- став вирощувальний № 1;

- став вирощувальний № 2;

- став вирощувальний № 3;

- став вирощувальний № 4;

- став вирощувальний № 5;

- став вирощувальний № 6;

- став вирощувальний № 7;

- став нагульний 1-7 - № 39-45, згідно
Переліку до Наказу - (п/№ 66)
вирощувальний став № 1 (зимувальний)
№1-№7.

17.04.2013р. на виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р.
господарським судом Київської області
видано відповідні накази.

30.08.2013р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від ПАТ «Забір'я» надійшла заява про
відстрочку виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р. у
справі №12/116-12/21 щодо витребування з
незаконного володіння ПАТ «Забір'я»
ставів до 13.12.2016р.

В обґрунтування поданої заяви
відповідач зазначає про неможливість
вчасного виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013 в
частині витребуання на користь держави
в особі ФДМ України з незаконного
володіння ПАТ «Забір'я» водних об'єктів
спричинену тим, що зазначені стави
використовуються відповідачем 2 у його
основій діялності, а саме вирощуванні
товарної раби, яке відбувається за
трирічним циклом, що потребує значних
затрат часу та коштів.

До того ж, як зазначив відповідач 2,
негайне виконання постанови може
зупинити безперервний процес
вирощування риби, заблокує розпочаті
технологічні процеси, що неминуче
призведе до загибелі риби, значних
матеріальних втрат для підприємства,
що в свою чергу зупинить діяльність
останнього вцілому.

На підтвердження покладених в
обгрунтування заяви обставин, ПАТ
«Забір'я» надано суду, зокрема, копію
графіків спуску та облову нагульних та
вирощувальних ставків ПАТ «Забір'я»
осінь 2012р. та осінь 2013р., копії актів
облову та зариблення за період з травня
по червень включно.

З огляду вищезазначеного заявник
просить суд відстрочити до 31.12.2016р.
виконання постанови Київського
апеляційного господарького суду від
01.04.2013р. у справі №12/116-12/21 щодо
витребування із незаконного володіння
ПАТ «Забір'я» спірних водних об'єктів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.08.2013р. заяву ПАТ «Забір'я»
про відстрочку виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р. у
справі №12/116-12/21 прийнято та призначено
до розгляду на 09.09.2013р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 09.09.2013р. та
16.09.2013р. розгляд зазанченої заяви
відкладався на 16.09.2013р. та 24.09.2013р.
відповідно.

16.09.2013р. через канцлярію господарського
суду Київської області від прокуратури
Київської області надійшли пояснення,
відповідно до яких прокуратура
заперечує проти відстрочки виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р. з
огляду на те, що відповідач 2,
здійснивши зариблення спірних водойм
після прийняття 01.04.2013р. Київським
апеляційним господарьским судом
постанови, ускладнив та перешкодив
виконання зазначеного рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, суд встановив, що заява ПАТ
«Забір'я» про відстрочку виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р. у
справі №12/116-12/21 задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до пунктів 7.1.1, 7.1.2, 7.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом, розстрочка означає виконання
рішення частками, встановленими
господарським судом, з певним
інтервалом у часі. Строки виконання
кожної частки також повинні
визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Водночас, Господарський процесуальний
кодекс України не визначає переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання, тому суд
оцінює докази щодо наявності таких
обставин в порядку ст. 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 21.11.2012р. у справі №5008/437/2012
та постанові Вищого господарського
суду України від 10.08.2011р. у справі №14/83.

Вирішуючи питання про застосування
відстрочки або розстрочки виконання
рішення суду, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси обох сторін, їх фінансовий
стан тощо. Тобто, господарський суд
повинен враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк, але також
необхідно враховувати такі ж наслідки
і для стягувача при затримці виконання
рішення та не допускати їх настання.

При цьому, в силу ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідач, звертаючись до суду із
заявою про надання відстрочки
виконання рішення господарського суду
Київської області, посилався на ті
обставини, що негайне виконання
постанови Київського апелційного
господарського суду від 01.04.2013р.
призведе до значних фінансових втрат
та збитків підприємства, що істотно
впливатиме на можливість виконання ним
своїх господарських зобов'язань.

Втім, посилання на ускладення
фінансового стану у майбутньому не є
винятковою обставиною в розумінні ст.
121 Господарського процесуального
кодексу України, за наявності якої
можливе надання відстрочки виконання
рішення.

Складний фінансовий стан відповідача є
наслідком господарської діяльності
боржника, а не в силу об'єктивних
обставин, що унеможливлюють виконання
рішень суду, у той час, як ст. 42
Господарського кодексу України
визначає підприємництво як самостійну,
ініціативну, систематичну, на власний
ризик господарську діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання з метою досягнення
економічних і соціальних результатів
та одержання прибутку. При цьому,
здійснення підприємницької діяльності
на власний ризик означає покладення на
підприємця тягаря несприятливих
наслідків такої діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 17.05.2011р. у справі №3/62.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, аналіз суб'єктного
складу і характер правовідносин
сторін, оцінюючи обґрунтування
зазначеної заяви, а також враховуючи
той факт, що обставини, покладені
відповідачем 2 в основу обґрунтування
поданої заяви не є винятковими
обставинами у розумінні ст. 121 ГПК
України, за наявності яких можливе
надання відстрочки виконання рішення,
суд дійшов висновку, що заява
Публічного акціонерного товариства
"Забір'я" про відстрочку виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р. у
справі №12/116-12/21 є необґрунтованою, а
тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ПАТ
«Забір'я» не позбавлений права
повторно звернутися до господарського
суду із заявою про відстрочку
виконання рішення суду.

Виходячи з наведених законодавчих
положень та керуючись ст. ст. 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства "Забір'я" про
відстрочку виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013р. у
справі №12/116-12/21 відмовити.

Суддя
В.А. Ярема