ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р.
Справа № 911/3882/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Австрія»

про стягнення 4504268,59 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Берьозкіна Ю.В., довір. №
08/08-Бер. від 08.07.2013 р.

від відповідача: Жукова М.Є., довір. б/н
від 08.11.2013 р.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр» (далі
- позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Австрія» (далі -
відповідач) про стягнення 4289291,87 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладення 01.03.2013 р. з ТОВ
«Австрія» угоди про погашення боргу №
443, згідно якої відповідач
зобов'язувався сплатити позивачу 3617690,14
грн. до 01.05.2013 р.

ТОВ «Австрія» заборгованість перед ТОВ
«Арсенал-Центр» у встановлений строк
погашена не була, у зв'язку з чим
позивач просив суд стягнути з
відповідача 3617690,14 грн. основного боргу,
446016,59 грн. 20% річних, 225585,28 грн. пені, а
також судовий збір.

Розгляд справи відкладався.

11.11.2013 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Арсенал-Центр»
було подано заяву № 6/11-13 від 06.11.2013 р.
про збільшення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить суд
стягнути з відповідача 3617690,14 грн.
основного боргу, 507467,77 грн. 20% річних,
113582,13 грн. 3% річних, 235528,55 грн. пені, а
також витрати зі сплати судового збору.

11.11.2013 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Австрія» було
подано заяву б/н від 11.11.2013 р. про
визнання позову у даній справі № 911/3882/13
відповідно до якої відповідач просить
суд вимоги позивача задовольнити у
повному обсязі та стягнути з
відповідача 3617690,14 грн. основного боргу,
507467,77 грн. 20% річних, 113582,13 грн. 3% річних,
235528,55 грн. пені.

У судовому засіданні 11.11.2013 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, з урахуванням заяви № 6/11-13
від 06.11.2013 р. про збільшення позовних
вимог; представник відповідача визнав
заборгованість в загальній сумі 4504268,59
грн.

У судовому засіданні 11.11.2013 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

у період з квітня 2011 року до січня 2013
року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»
відвантажило продукцію та надало
послуги Товариству з обмеженою
відповідальністю «Австрія» на
загальну суму 3617690,14 грн., що
підтверджується доданими до
матеріалів справи актами виконаних
робіт (наданих послуг) та накладними.

ТОВ «Арсенал-Центр» та ТОВ «Австрія»
було підписано акт звірки за період з
01.01.2012 р. до 01.03.2013 р. на суму 3617690,14 грн.

01.03.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Арсенал-Центр»
(кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Австрія» (боржник)
було укладено угоду про погашення
боргу № 443, відповідно до п. 1.1 якої
сторони встановили, що у боржника перед
кредитором станом на 01.03.2013 р. наявна
прострочена заборгованість в сумі
3617690,14 грн., яка підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами.

У відповідності з п. 2.1 договору боржник
зобов'язується сплатити кредитору
борг, зазначений у п. 1.1 угоди, до 01.05.2013
р.

Пунктом 3.2 угоди передбачено, що у разі
прострочення строку погашення боргу,
зазначеного в п. 2.1 угоди, боржник
зобов'язується сплатити кредитору 20%
річних від простроченої суми,
починаючи з 01.03.2013 р. до дня фактичного
повернення суми боргу та 3% річних від
простроченої суми від часу виникнення
боргу до 28.02.2013 р.

Оскільки відповідач не розрахувався з
позивачем, ТОВ «Арсенал-Центр» було
направлено ТОВ «Австрія» претензію №
284 від 20.05.2013 р., відповідно до якої
позивач просив відповідача протягом 7
календарних днів перерахувати на
рахунок ТОВ «Арсенал-Центр» 3617690,14 грн.

Відповідь на претензію отримано не
було, заборгованість не сплачено, у
зв'язку з чим позивач і звернувся з
даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є таке
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського
кодексу України не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Слід зазначити, що доказів погашення
заборгованості за угодою про погашення
боргу № 443 від 01.03.2013 р. відповідач суду
не надав.

Крім суми основної заборгованості,
позивач просить суд стягнути з
відповідача пеню, 20% річних та 3% річних.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 статті 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. Відповідно до ч. 2 ст. 217
Господарського кодексу України,
штрафні санкції є видом господарських
санкцій, які застосовуються у сфері
господарювання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню.

У відповідності з вимогами ст. 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені вбачається, що
позивачем було визначено розмір пені в
сумі 265528,55 грн. за період з 01.05.2013 р. до
11.11.2013 р. на суму 3617690,14 грн.

Також позовна заява містить вимоги
щодо стягнення з відповідача 3% річних
та 20% річних відповідно до п. 3.2
договору.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як зазначалось вище, згідно з п. 3.2 угоди
у разі прострочення строку погашення
боргу, зазначеного в п. 2.1 угоди, боржник
зобов'язується сплатити кредитору 20%
річних від простроченої суми,
починаючи з 01.03.2013 р. до дня фактичного
повернення суми боргу та 3% річних від
простроченої суми від часу виникнення
боргу до 28.02.2013 р.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку 3% річних вбачається, що
позивачем було визначено розмір 3%
річних у сумі 113582,13 грн. за період з
19.04.2011 р. до 28.02.2013 р.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку 20% річних вбачається, що
позивачем було визначено розмір 20%
річних у сумі 507467,77 грн. за період з
01.03.2013 р. до 11.11.2013 р.

Як вбачається із заяви б/н від 11.11.2013 р.,
адресованої суду, відповідач визнав
позовні вимоги ТОВ «Арсенал-Центр» у
повному обсязі, у тому числі щодо
стягнення 3617690,14 грн. основного боргу,
507467,77 грн. 20% річних, 113582,13 грн. 3% річних
та 235528,55 грн. пені.

Згідно з ч. 5 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Частиною 6 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд не
приймає відмови від позову, зменшення
розміру позовних вимог, визнання
позову відповідачем, якщо ці дії
суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Водночас, як передбачено ч. 5 ст. 78 ГПК
України, у разі визнання відповідачем
позову господарський суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

З урахуванням викладеного вище, суд
дійшов висновку щодо прийняття
визнання позову відповідачем та
задоволення позовних вимог ТОВ
«Арсенал-Центр» у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 32-34, 44, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Австрія»
(08600, Київська обл., м. Васильків, вул.
Гоголя, 5, код 37461972) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Арсенал-Центр» (03067, м. Київ, провул.
Чугуївський, 21, код 31202310) - 3617690 (три
мільйони шістсот сімнадцять тисяч
шістсот дев'яносто) грн. 14 коп.
основного боргу, 265528 (двісті шістдесят
п'ять тисяч п'ятсот двадцять вісім) грн.
55 коп. пені, 507467 (п'ятсот сім тисяч
чотириста шістдесят сім) грн. 77 коп. 20%
річних, 113582 (сто тринадцять тисяч
п'ятсот вісімдесят дві) грн. 13 коп. 3%
річних, 68820 (шістдесят вісім тисяч
вісімсот двадцять) грн. 00 коп. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписане 18.11.2013 р.

Суддя
В.М. Бабкіна