ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" травня 2013 р.
Справа № 911/860/13-г

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Макарівського
району Київської області в інтересах
держави в особі Макарівської селищної
ради Київської області, Київська
область, смт. Макарів

до Приватної виробничо-наукової фірми
«Льон», Київська область, Макарівський
район, с. Копилів

про розірвання договору оренди
земельної ділянки та повернення
земельної ділянки

секретар судового засідання Бердило
І.П.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від прокуратури: Манжай М.С.
(посвідчення №011326 від 24 жовтня 2012 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Макарівського району
Київської області в інтересах держави
в особі Макарівської селищної ради
Київської області (далі - позивач)
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом до
Приватної виробничо-наукової фірми
«Льон» (далі - відповідач) про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та повернення земельної
ділянки.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на неналежне
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором оренди
земельної ділянки від 20 жовтня 2007 року,
зокрема, щодо внесення орендної плати,
у зв'язку з чим на розгляд суду передано
позовні вимоги щодо розірвання
договору оренди земельної ділянки від
20 жовтня 2010 року, укладеного між
позивачем та відповідачем та
зобов'язати відповідача повернути
земельну ділянку площею 0,354 га,
вартістю 110443,50 грн., що знаходиться в
межах села Калинівка Макарівської
селищної ради.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 14 березня 2013
року та призначено справу до розгляду
на 27 березня 2013 року.

27 березня 2013 року через канцелярію суду
позивачем подано клопотання про зміну
позовних вимог.

Відповідно до зазначеного клопотання
позивач просить суд стягнути з
відповідача 37232,34 грн. заборгованості
по орендній платі.

Судом відмовлено в задоволенні
зазначеного клопотання з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Предмет позову - це певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача.

Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача. Зміна предмета позову
означає зміну вимоги, з якою позивач
звернувся до відповідача. Зміна
підстав позову - це зміна обставин, на
яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, заявлення позивачем позовної
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості по орендній платі у
розмірі 37232,34 грн. є одночасною зміною
предмету та підстав позову.

У пункті 2 інформаційного листа від 2
червня 2006 року за №01-8/1228 «Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році» на запитання: «Чи
можлива з огляду на приписи частини
четвертої статті 22 ГПК одночасна зміна
підстав і предмету позову?» Вищий
господарський суд України відповів
наступне: «За змістом зазначеної норми
ГПК зміна позивачем підстав і предмету
позову може мати місце лише
альтернативно, тому одночасна їх зміна
неможлива. Отже, у разі подання
позивачем клопотання (заяви),
направленого на одночасну зміну
предмета і підстави позову,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин повинен відмовити
в задоволенні такого клопотання
(заяви).».

Під час судового розгляду відповідно
до ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України розгляд справи
неодноразово відкладався.

Відповідач, повідомлений про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 14 березня 2013 року, 27 березня 2013 року
та від 16 квітня 2013 року, в судові
засідання не з'явився, витребуваних
документів не подав, хоча був
повідомлений належним чином. Суд
вважає за можливе відповідно до ст. 75
ГПК України розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами.

15 травня 2013 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
прокуратури, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2007 року між Макарівською
селищною радою Київської області (за
договором - орендодавець) та Приватною
виробничо-науковою фірмою «Льон» (за
договором - орендар) укладено договір
оренди земельної ділянки.

Відповідно до пункту 1.1 договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне володіння і
користування земельну ділянку площею
0,354 га, яка розташована на території
села Калинівка Макарівської селищної
ради Макарівського району Київської
області. Кадастровий номер земельної
ділянки - :00:003:0006.

Згідно пункту 1.3 договору нормативно
грошова оцінка земельної ділянки у
відповідності до витягу з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель за №8156, складає 110443,50 грн.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі в розмірі 10 (десяти)
відсотків від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки. Орендна
плата за земельну ділянку сплачується
орендарем за базовий податковий
(звітний) період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісячно
протягом 30 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Пунктом 4 договору передбачено, що
підставою для розірвання договору є
вимога однієї із сторін у випадку
невиконання іншою стороною обов'язків,
передбачених договором.

Даний договір посвідчений приватним
нотаріусом Макарівського районного
нотаріального округу Київської
області 20 жовтня 2007 року та
зареєстрований в Макарівському
відділі ДП «Київський регіональний
центр державного земельного кадастру»
12 листопада 2007 року.

Відповідно до ст. 287.3 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Судом встановлено, що станом на момент
розгляду судом даного позову за
відповідачем рахується заборгованість
у розмірі 37232,34 грн., що підтверджується
довідкою Державної податкової
інспекції у Макарівському районі
Київської області за №589/10 від 10 квітня
2013 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
оренду землі» об'єктами оренди є
земельні ділянки, що перебувають у
власності громадян, юридичних осіб,
комунальній або державній власності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що істотною
умовою договору оренди землі, зокрема,
є орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Відповідно до п. 2.23 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 травня 2011 року за №6 «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» (зі змінами та доповненнями)
розглядаючи справи зі спорів про
розірвання договору оренди з підстав
заборгованості з орендної плати,
потрібно мати на увазі, що згідно зі
статтями 1, 13 Закону України «Про оренду
землі» основною метою договору оренди
земельної ділянки та одним з
визначальних прав орендодавця є
своєчасне отримання останнім орендної
плати у встановленому розмірі. Разом з
тим доводи про наявність
заборгованості з орендної плати мають
підтверджуватися належними доказами,
наприклад, довідкою, виданою державною
податковою інспекцією про наявність
(або відсутність) заборгованості за
земельним податком та орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Факт невиконання відповідачем своїх
зобов'язань перед позивачем щодо
внесення орендної плати за договором
оренди землі доведено належними та
допустимими доказами, що відповідно до
ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду
землі» є підставою для розірвання
такого договору.

Відповідач жодних документів, що
спростовували б доводи прокурора або
підтверджували сплату заборгованості
по орендній платі, суду не надав.

Таким чином, суд вважає, що вимога
прокурора щодо розірвання договору
оренди землі від 20 жовтня 2007 року,
укладеного між Макарівською селищною
радою Київської області та Приватною
виробничо-науковою фірмою «Льон», є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 Господарського
кодексу України, якщо судовим рішенням
договір змінено або розірвано, договір
вважається зміненим або розірваним з
дня набрання чинності даним рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
оренду землі» у разі припинення або
розірвання договору оренди землі
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором. Орендар
не має права утримувати земельну
ділянку для задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що в
разі припинення або розірвання цього
договору орендар зобов'язаний
повернути орендодавцеві земельну
ділянку у стані, не гіршому у
порівнянні з тим, у якому він одержав її
в оренду.

Оскільки, укладений між позивачем та
відповідачем договір оренди земельної
ділянки від 20 жовтня 2007 року розірваний
у судовому порядку, що в силу приписів
Закону України «Про оренду землі», є
підставою для його припинення, тому,
позовна вимога прокурора щодо
повернення земельної ділянки підлягає
задоволенню.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Розірвати договір оренди
земельної ділянки від 20 жовтня 2007 року,
укладений між Макарівською селищною
радою Київської області (08000, Київська
область, Макарівський район, смт.
Макарів, вул. Фрунзе, 30, код 04362183) та
Приватною виробничо-науковою фірмою
«Льон» (08033, Київська область,
Макарівський район, с. Копилів, вул.
Шевченко, 79, код 19404674) та зареєстрований
у ДП «Київський регіональний центр
державного земельного кадастру» за
№081.

3. Зобов'язати Приватну
виробничо-наукову фірму «Льон» 08033,
Київська область, Макарівський район,
с. Копилів, вул. Шевченко, 79, код 19404674)
повернути земельну ділянку площею 0,354
га, вартістю 110443,50 грн., що знаходиться в
межах села Калинівка Макарівської
селищної ради.

4. Стягнути з Приватної
виробничо-наукової фірми «Льон» 08033,
Київська область, Макарівський район,
с. Копилів, вул. Шевченко, 79, код 19404674) в
дохід Державного бюджету України на р/р
3001, банк ГУ ДКСУ у Київській
області, МФО 821018, ,
одержувач платежу ГУ ДКСУ у Київській
області, призначення платежу: 22030001,
символ звітності банку 206 - 1147 (одна
тисяча сто сорок сім) грн. 00 коп.
судового збору.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 17 травня 2013
року

Суддя
Заєць Д.Г.