ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" квітня 2013 р. Справа № 5019/1241/12

Суддя Горплюк А.М. розглянувши скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції ОСОБА_2

Стягувач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3

Боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Орган виконання судового рішення: відділ державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції

У справі № 5019/1241/12

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 5 278 грн. 25 коп.

та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про визнання договорів оренди торгівельних місць недійсними

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася в господарський суд Рівненської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просила стягнути заборгованість в сумі 1 964 грн. 00 коп., пеню в розмірі 3 314 грн. 25 коп. та зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним фізичній особі ОСОБА_4 майном та звільнити торгівельні місця № 27 та № 28, розташовані на території ринку Новий у м. Радивилів, вул. Четвертного, 5.

04.09.2012р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву, в якій ФОП ОСОБА_1 просила визнати недійсними договори оренди торгівельних місць № 27 і № 28 від 31 грудня 2010 року.

10.10.2012р. судом винесено рішення, яким первісний позов задоволено частково, в задоволені зустрічного позову відмовлено.

17.10.2012р. судом винесено додаткове рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат.

29.10.2012р. господарським судом Рівненської області на виконання рішення від 10.10.2012р. був виданий наказ.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.01.2013р. змінено другий пункт резолютивної частини рішення в частині стягнення пені та судового збору та другий пункт додаткового рішення в частині стягнення судового збору.

08.02.2013р. господарським судом Рівненської області на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.01.2013р. видано накази.

02.04.2013р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано скаргу на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції ОСОБА_2, в якій скаржник просить визнати неправомірними дії та рішення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції ОСОБА_2 та скасувати:

- постанову від 06.03.2013р. за виконавчим провадженням № 36718262 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 63 грн. 27 коп.;

- постанову від 06.03.2013р. за виконавчим провадженням № 36718493 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 314 грн. 79 коп.;

- постанову від 15.03.2013р. за виконавчим провадженням ВП № 36718645 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680 грн. 00 коп.;

- постанову від 15.03.2013р. за виконавчим провадженням ВП № 36718645 про накладення штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп.;

- постанову від 19.03.2013р. за виконавчим провадженням ВП № 36718493 про арешт майна боржника, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1;

- постанову від 26.03.2013р. за виконавчим провадженням ВП № 36718645 про накладення штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп..

Відповідно до статті 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що якщо на час надіслання місцевим господарським судом до суду вищої інстанції матеріалів справи не завершений розгляд заяви про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, зміну способу та порядку його виконання, скарги на дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби тощо, то провадження за ними зупиняється на підставі статті 79 ГПК до повернення зазначених матеріалів до суду першої інстанції.

У разі ж якщо відповідна заява чи скарга або зустрічна позовна заява надійшла до місцевого господарського суду під час перебування матеріалів справи у суді вищої інстанції, то місцевий господарський суд виносить ухвалу про відкладення вирішення питання про прийняття відповідної заяви (скарги) так само до повернення відповідних матеріалів із суду вищої інстанції.

Супровідним листом № 01-38/387/13 від 25.03.2013р. матеріали справи № 5019/1241/12 направлено до Рівненського апеляційного господарського суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України та на даний час не повернуті до господарського суду Рівненської області.

На підстав вищевикладеного суд прийшов до висновку про необхідність винесення ухвалу про відкладення вирішення питання про прийняття скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції ОСОБА_2 до повернення матеріалів справи № 5019/1241/12 із Вищого господарського суду України.

Крім того, в поданій скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить зупинити виконавчі дії за оскаржуваними постановами.

Оскаржувані постанови винесені головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення господарського суду Рівненської області по справі № 5019/1241/12.

Пунктом 4 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до статті 122-1 ГПК України, суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації. Про зупинення виконання судового рішення виноситься ухвала. Після закінчення перегляду оскарженого судового рішення господарський суд може поновити виконання судового рішення, про що виноситься ухвала.

На підставі вищевикладеного вбачається, що виключно суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення господарського суду, а відтак прохання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стосовно зупинення виконавчих дій за оскаржуваними постановами не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкласти вирішення питання про прийняття скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції ОСОБА_2 до повернення матеріалів справи № 5019/1241/12 із Вищого господарського суду України.

2. Ухвалу направити сторонам по справі та відділу ДВС Радивилівського районного управління юстиції.

Суддя Горплюк А.М.