"27" червня 2013 р.Справа № 921/368/13-г/18
Господарський суд Тернопільської області
у складі колегії суддів: головуючого судді Охотницької Н.В. , судді Гевка В.Л. , судді Хоми С.О.
Розглянув матеріали справи:
за позовом Першого заступника прокурора Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, вул. Клепарівська, 20, м. Львів, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
ОСОБА_1 Державного майна України, вул. Кутузова, 18/9, м. Київ
Регіональне відділення ОСОБА_1 Державного майна України по Тернопільській області, вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль
до відповідача 1: Концерну "Військторгсервіс", вул. Молодогвардійська, 28а, м. Київ
відповідача 2: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, вул. Подільська, 3, м. Тернопіль
відповідача 3: Приватного акціонерного товариства "Київстар", Червонозоряний проспект, 51, м. Київ (адреса для кореспонденції: вул. Ген. Грекова, 3, м. Львів)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Менс ЛТД", вул. Городоцька, 31/8, м. Львів
про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2008 р. укладеного між концерном "Військторгсервіс" та суб'єктом господарської діяльності ОСОБА_2; витребування від приватного акціонерного товариства "Київстар" майна (нежитлову будівлю), що знаходиться по вул. Пушкіна, 4А в м. Тернополі, яке вибуло з володіння не з волі його власника.
Суть справи: Перший заступник прокурора Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 Державного майна України по Тернопільській області, до відповідача 1 концерну "Військторгсервіс", відповідача 2 суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Менс ЛТД" та приватного акціонерного товариства "Київстар" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2008 р. укладеного між концерном "Військторгсервіс" та суб'єктом господарської діяльності ОСОБА_2; витребування від приватного акціонерного товариства "Київстар" майна (нежитлову будівлю), що знаходиться по вул. Пушкіна, 4А в м. Тернополі, яке вибуло з володіння не з волі його власника.
26.06.2013 р. господарським судом прийнято рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Відповідно до ч. 7 ст. 84 ГПК України в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.
Господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету (ст. 88 ГПК України).
Оскільки господарським судом при прийнятті рішення у даній справі 26.06.2013 р. не вирішено питання про розподіл між сторонами господарських витрат, суд вважає за необхідне з цього приводу прийняти додаткове рішення.
За ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 49 ГПК України).
Відповідно до п. 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.
Статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про витребування майна вартістю майна, що витребовується. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до п. 2.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК України чи частиною другою статті 208 ГК України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру (п. 2.2.2. постанови від 21.02.2013 р. №7).
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати (п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2013 р. складає 1 147 грн. 00 коп.
Таким чином, вимога прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.09.2008 р. укладеного між концерном "Військторгсервіс" та суб'єктом господарської діяльності ОСОБА_2 підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1 147 грн., а вимога про витребування від приватного акціонерного товариства "Київстар" майна (нежитлову будівлю), що знаходиться по вул. Пушкіна, 4А в м. Тернополі, яке вибуло з володіння не з волі його власника 68 820 грн.
При цьому сума судового збору за майнову вимогу обрахована судом виходячи із вартості майна (нежитлової будівлі), що знаходиться по вул. Пушкіна, 4А в м. Тернополі 7 854 185,24 грн., визначеної у п. 2.1. договору купівлі-продажу від 23.12.2008 р. укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Менс ЛТД" та приватним акціонерним товариством "Київстар".
Відтак, беручи до уваги викладене Вищим господарським судом України у п. 6.4. постанови пленуму від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст. 49 ГПК України господарський суд стягує судовий збір в розмірі 69 967 грн. в дохід Державного бюджету України з позивача у справі Міністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 55, 88 ГПК України, господарський суд
2. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.
3. Додаткове рішення надіслати сторонам у справі рекомендованою кореспонденцією.
Сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на додаткове рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його підписання 03 липня 2013 року через місцевий господарський суд.
Головуючий суддя Н.В. Охотницька
Суддя В.Л.Гевко
Суддя С.О. Хома