ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2013 р.Справа № 922/186/13-г

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

за участю представників сторін:

позивача - Чіріка І.О. довіреність б/н від 02.01.2013 р.;

відповідача - Гавриленко М.Ю. довіреність №2019/9/10-013 від 13.07.2012 р.;

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард 10", м. Харків

до Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби, м. Харків

про визнання права власності на бензин та витребування бензину

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард 10" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби, в які просить визнати за ТОВ "Авангард 10" право власності на майно - бензин автомобільний марки А-95 Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості 16490,37 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 182218,59 грн., бензин автомобільний марки А-95 ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94, бензин автомобільний марки А-92 ЕNERGY с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 245911,95 грн. Також позивач просить витребувати майно - бензин автомобільний марки А-95 Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості 16490,37 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 182218,59 грн., бензин автомобільний марки А-95 ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94, бензин автомобільний марки А-92 ЕNERGY с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 245911,95 грн. з чужого незаконного володіння.

У позовній заяві позивач виклав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, щодо розпорядження майном ТОВ "Авангард 10", яке було вилучене Відповідачем, зокрема із майном бензин автомобільний марки А-95 Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості 16490,37 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 182218,59 грн., бензин автомобільний марки А-95 ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94, бензин автомобільний марки А-92 ЕNERGY с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 245911,95 грн.

Присутній представник відповідача у сдовому засіданні проти задоволення даного клопотання заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно ч.1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як зазначалося в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": п.3. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з маетріалів справи, арештоване Основ'янської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова Харківської області Державної податкової служби, майно: бензин автомобільний марки А-95 Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості 16490,37 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 182218,59 грн., бензин автомобільний марки А-95 ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94, бензин автомобільний марки А-92 ЕNERGY с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19 літрів вартістю по продажній ціні з ПДВ 245911,95 грн. було передане згідно договору №2/19-315 від 09 січня 2013 року на відповідальне зберігання ТОВ "Яна", доказів вчинення відповідачем чи третіми особами дій спрямованих на реалізацію спірного майна чи підготовчих дій до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави позивачем не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що заява позивача не обґрунтована належними доказами та позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

Суддя Светлічний Ю.В.