ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2013 р.Справа № 922/4778/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз", м. Харків
до Департаменту цивільного захисту
Харківської обласної державної
адміністрації, м. Харків про
стягнення 47388,06 грн. за участю
представників сторін :

позивача - Зубрича Д.О., довіреність №
06/17 від 03.01.2013 р.;

відповідача - Шишкіної О.Л., довіреність
№ 01-01-48/1770 від 06.12.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2013 року Публічне
акціонерне товариство
"Харківміськгаз", м. Харків, звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з Департаменту цивільного
захисту Харківської обласної
державної адміністрації, м. Харків,
43060,41 грн. основного боргу, 3606,37 грн.
пені, 721,28 грн. 3% річних та 1720,50 грн.
збору, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що відповідач в порушення умов
договору № 2013/ТП-Б-2026 від 07.03.2012 р.
неналежним чином виконав свої
зобов"язання щодо повної та своєчасної
оплати послуг з постачання газу.

Ухвалою господарського суду
Харківської області ві18 листопада 2013
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 09 грудня 2013
року.

09 грудня 2013 року представник
відповідача надав додаткові документи,
які долучені судом до матеріалів
справи.

В судовому засіданні 09 грудня 2013 року
було оголошено перерву до 16 грудня 2013
року.

16 грудня 2013 року представник
відповідача надав клопотання, в якому
просив суд розстрочити виконання
рішення суду на період з 01.01.2014 р. по
01.03.2014 р. рівними частинами у сумі 23694,03
грн. кожного місяця.

16 грудня 2013 року представник позивача
надав заяву, в якій не заперечує проти
надання відповідачу розстрочки.

Представник позивача у судовому
засіданні 16.12.13 р. підтримував позовні
вимоги та просив суд задовольнити у
повному обсязі, проти надання
розстрочки не заперечував.

Представник відповідача проти позову
не заперечував, та просив суд
розстрочити виконання рішення суду на
період з 01.01.2014 р. по 01.03.2014 р. рівними
частинами у сумі 23694,03 грн. кожного
місяця.

Розглянувши матеріали
справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх
підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

07 березня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством
"Харківміськгаз", м. Харків, (позивач) та
Департаментом цивільного захисту
Харківської обласної державної
адміністрації, м. Харків, (відповідач)
був кладений договір № 2013/ТП-Б-2026, у
відповідності до умов якого позивач
зобов"язується передати відповідачу в
2013 р. природний газ, а відповідач, в свою
чергу, прийняти та оплатити його на
умовах даного договору.

Пунктом 4.6.3 договору, у випадку
недоплати вартості послуг з постачання
газу за розрахунковий період
відповідач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 5 числа, місяця,
наступного за розрахунковим.

На виконання умов вказаного договору
позивачем були надані відповідачу
послуги з постачання газу на загальну
суму 94079,17 грн., що підтверджується
актам № 2013/ТП-Б-2026 від 28.02.2013 р., №
2013/ТП-Б-2026 від 11.03.2013 р., № 2013/ТП-Б-2026 від
31.03.2013 р., № 2013/ТП-Б-2026 від 30.04.2013 р., які
підписані обома сторонами та скріплені
печатками.

Як було вище зазначено, сторони
узгодили строк оплати - не пізніше 5
числа, місяця, наступного за
розрахунковим.

Як вказує позивач, відповідачем було
частково оплачено послуги на суму 51018,76
грн.

Внаслідок неналежного виконання
прийнятих на себе зобов"язань щодо
повної та своєчасної оплати, у
відповідача виникла заборгованість у
сумі 43060,41 грн. (сума основного боргу), що
і стало підставою позивачу для
звернення до господарського суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем умов діючого
законодавства та договору, те, що
позовні вимоги обґрунтовані,
правомірні, доведені матеріалами
справи та не спростовані відповідачем,
суд задовольняє позовні вимоги в сумі
основної заборгованості у розмірі
43060,41 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох відсотків річних за
весь час прострочення.

Зважаючи на вищевикладене, позовна
вимога позивача в частині стягнення 3%
річних в сумі 721,28 грн. підтверджується
матеріалами справи та відповідає
діючому законодавству, у зв'язку з чим
підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст.193,198 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов"язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов"язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань", пеня
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

В розумінні частини 3 статті 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що у
разі порушення відповідачем строків
оплати, передбачених розділом 4
договору, з відповідача стягується
пеня в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Позовна вимога щодо стягнення з
відповідача пені у сумі 3606,37 грн., яка
нарахована позивачем за прострочення
виконання грошового зобов"язання у
відповідності до умов, передбачених
вищевказаним договором, відповідає
вимогам діючого законодавства,
розрахунок пені перевірено судом, тому
підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання відповідача
про надання розстрочки по сплаті боргу
та штрафних санкцій, враховуючи
неналежне фінансування відповідача та
відсутність коштів, а також враховуючи
те, що позивач проти вказаного
клопотання не заперечував, суд дійшов
висновку про його задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується п. 1 ч. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Проте, враховуючи
домовленість сторін про розподіл
судових витрат між сторонами порівну, з
урахуванням цього, суд покладає судові
витрати на позивача та відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629
ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Департаменту цивільного
захисту Харківської обласної
державної адміністрації (61038, м. Харків,
Салтівське шосе, 73, , р/р
№ 0690 в ГУДКСУ в Х/о, МФО 851011) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз" (61004, м.
Харків, вул. Жовтневої революції № 57/59,
код 03359552, п/р № 86 в філії ХОУ
"Ощадбанку", МФО 351823) 43060,41 грн. основного
боргу, 3606,37 грн. пені, 721,28 грн. 3% річних
та 1720,50 грн. збору.

Розстрочити виконання рішення
терміном на період з 01.01.2014 р. по 01.03.2014 р.
рівними частинами у сумі 24 124,17 грн.
кожного місяця.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.12.2013 р.

Суддя Смірнова О.В.