м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 5011-4/6663-2012 03.12.13
За заявою Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Київської міської філії
До Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції м. Києва
Про оскарження дії відділу
державної виконавчої служби
По справі № 5011-4/6663-2012
За первісним позовом Першого
заступника прокурора Деснянського
держави в особі: 1. Деснянської районної
підприємства по утриманню житлового
"Житлорембудсервіс" Деснянського
До Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
Головне управління з питань
надзвичайних ситуацій виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
Про зобов'язання
звільнити приміщення
За зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
До Комунального
підприємства по утриманню житлового
"Житлорембудсервіс" Деснянського
Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
міська рада (Київська міська державна
управління з питань надзвичайних
органу Київської міської ради
районна в місті Києві державна
Про зобов'язання
Головуючий суддя Борисенко І.І.
Судді Літвінова М.Є.
Від заявника Ткаченко Т.Ю. -
за дов. №1982 від 11.06.13р.
Від прокуратури не з'явився
від позивача 1.не з'явився
від третьої особи не з'явився
від ВДВС Панченко І.І. - за
дов. №884/1 від 03.12.13р.
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.11.2012р. у справі № 5011-4/6663-2012
позов Першого заступника прокурора
Деснянського району м. Києва в
інтересах держави в особі Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства "Житлорембудсервіс"
Деснянського району м. Києва до
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" про звільнення приміщення
задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.02.2013р. та
Вищого господарського суду України від
23.04.2013р., рішення Господарського суду
міста Києва від 29.11.2012р. залишене без
змін.

На виконання рішення Господарського
суду міста Києва від 29.11.2013р., було
видано наказ на примусове виконання
від 13.03.2013р.

15.10.2013р. Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Київської міської
філії звернулось до Господарського
суду міста Києва зі скаргою на дії
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві, а саме просить
визнати дії відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
щодо прийняття постанови від 06.09.2013 ВП
№38221917 про накладення на ПАТ
"Укртелеком" штрафу у 1020,00 грн.
незаконнимим та визнати постанову
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві ВП № 38221917 від
06.09.2013р. про накладення на ПАТ
"Укртелеком" штрафу у розмірі 1020,00 грн.
недійсною.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.11.2013р. розгляд заяви було
призначено на 03.12.2013р.

В судовому засіданні представник
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві надав письмові
пояснення, в яких заперечує проти
задоволення скарги Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком".

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
прокуратури, відповідача та органу ДВС,
Господарський суд міста Києва,
встановив:

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 85 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що на дії
(бездіяльність) державного виконавця
та інших посадових осіб Державної
виконавчої служби по виконанню рішення
або відмову у здійсненні вказаних дій
стягувачем чи боржником може бути
подана скарга до начальника
відповідного відділу Державної
виконавчої служби або до суду за місцем
знаходження відповідного відділу
Державної виконавчої служби, або до
іншого суду згідно з вимогами закону.

Стаття 1212 ГПК України надає право
стягувачеві, боржникові та прокурору
звертатись до господарських судів зі
скаргами на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів протягом десяти
днів з дня вчинення оскаржуваної дії,
або з дня, коли зазначеним особам стало
про неї відомо, або з дня, коли дія мала
бути вчинена.

Як визначено частиною 1 статті 5 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до статті 89 Закону України
"Про виконавче провадження", у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу - від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шестидесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

При розгляді скарги судом встановлено,
що відповідач вимогу державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві про виконання рішення суду і
звільнення приміщення за адресою: м.
Київ, проспект Маяковського, 12-А, кв. 228 у
строк до 22.07.2013 року до 18 год. 00 хв. не
виконав.

В зв'язку з вищевикладеним, 16.05.2013 року
старшим державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції правомірно винесено постанову
про накладення штрафу на боржника у
розмірі 1020,00 грн.

Скаржник у своїй скарзі також зазначив,
що, відповідно до Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, постанова складається і
підписується державним виконавцем,
затверджується начальником відділу
або його заступником та скріплюється
печаткою.

Згідно з п. 7 частини 2 статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу є виконавчими
документами.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону
України "Пров виконавче провадження",
виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.

У пункті 6 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" надано роз'яснення, що судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі. Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, яка не виконана самостійно
боржником, є підставою для її
примусового виконання.

В цьому ж пункті постанови пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" з посиланням на пункт 7 частини
другої статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження" зазначається,
що постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Тобто, лише у випадку закінчення
виконавчих дій постанова про
накладення штрафу, якщо вона не
виконана, виконується примусово в
установленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку з
врахуванням усіх вимог до виконавчого
документа, який повинен бути прийнятим
до виконання, а тому повинен містити
печатку організації.

Підпункт ґ) пункту 1.5.1. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5 зазначає, що постанова
складається і підписується державним
виконавцем у необхідній кількості
примірників (копій), один з яких
(оригінал) залишається у виконавчому
провадженні, а інші (копії)
направляються за належністю і у
випадках, встановлених Законом або
цією Інструкцією, затверджуються
начальником відділу або його
заступником та скріплюються печаткою.

Тобто, постанова у виняткових випадках,
які зазначені у Законі України "Про
виконавче провадження" або у
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затверджується
начальником відділу або його
заступником та скріплюються печаткою.
За загальним правилом таких вимог до
постанови державного виконавця ВДВС не
ставиться.

Отже, у господарського суду немає
достатніх правових підстав для
визнання постанови про накладення на
боржника штрафу у розмірі 1 020,00 грн. від
06.09.2013 року ВП №38221917 недійсною та про
визнання дій ВДВС Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві щодо прийняття постанови від
06.09.2013 року про накладення штрафу
незаконними.

З огляду на викладене, доводи скаржника
щодо винесення постанови від 06.09.2013р.
ВП № 38221917 про накладення штрафу з
порушенням Закону України "Про
виконавче провадження" не є
обгрунтованими.

Таким чином, вимоги скарги про визнання
постанови Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
ВП № 38221917 від 06.09.2013р. про накладення
штрафу у ромзірі 1020,00 грн. недійсною не
обґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічному
акціонерному товариству «Укртелеком»
відмовити.

Головуючий суддя

І.І.Борисенко

Судді

М.Є.Літвінова

Т.М.Ващенко