УХВАЛА

Справа № 2-777/2008 06.08.13

за заявою ОСОБА_1

про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову

у справі:

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дежавю"

про стягнення вартості частки в статутному фонді товариства

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача (заявника): ОСОБА_1, ОСОБА_2 (дов.)

Від відповідача: Кібець С.В. (дов.)

Вільні слухачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2008 у справі № 2-777/08 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Дежавю" на користь ОСОБА_1 2541776 грн. компенсації вартості її частки в даному товаристві внаслідок виключення останньої з учасників ТОВ "Дежавю".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2008 апеляційну скаргу ТОВ "Дежавю" задоволено частково. Резолютивну частину рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24.10.2008 змінено, викладено в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з ТОВ "Дежавю" на користь ОСОБА_1 2457336,04 грн." В решті рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24.04.2008 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2008 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2008 та рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24.04.2008 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду України від 05.03.2009 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 18.12.2008 у справі № 2-777/2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2009 справу № 2-777/2008 прийнято до нового розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2010р. у справі № 2-777/2008 позов задоволено частково, а саме: стягнуто з ТОВ "Дежавю" на користь ОСОБА_1 1443031,38 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 86576,88 грн. 3% річних, 1522,96 грн. витрат по сплаті державного мита та 27,29 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2011р. рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2010р. у справі № 2-777/2008 залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дежавю" - без задоволення.

14.02.2011р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2010р. у справі № 2-777/2008, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2011р. видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2011р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дежавю" залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2011р. у справі № 2-777/2008 - без змін.

23.07.2013р. до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2013р. розгляд заяви ОСОБА_1 заява про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову призначена до розгляду на 06.08.2013р.

Представники позивача (заявника) - ОСОБА_1 в судовому засіданні 06.08.2013р. надали суду пояснення щодо заяви про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову та просили суд її задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дежавю" в судовому засіданні 06.08.2013р. проти заяви ОСОБА_1 про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову не заперечив.

Суд, в судовому засіданні 06.08.2013р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову, встановив наступне.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд визнати накази Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на наступні обставини.

19.07.2013р. між ОСОБА_1 (первісний кредитор), ОСОБА_7 (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дежавю" (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дежавю" в розмірі 821858,78 грн., що становить частину вказаного у пункті 1.2 даного Договору зобов'язання боржника перед первісним кредитором по виплаті боржником первісному кредитору вартості частини майна боржника пропорційно частці первісного кредитора у статутному капіталі боржника у зв'язку із виключенням первісного кредитора зі складу учасників боржника - TOB "Дежавю" () рішенням загальних зборів даного товариства від 10.07.2006 р. (оформленим протоколом завальних зборів TOB "Дежавю" () №03 від 10.07.2006 p.), а також інші вимоги, вказані в п. 1.3.7, цього договору.

Відповідно до п. 1.10. про відступлення права вимоги (цесії) від 19.07.2013р., з моменту укладення даного Договору, новий кредитор - ОСОБА_7 є процесуальним правонаступником первісного кредитора - ОСОБА_1 у вказаному в пунктах 1.1, 1.3 даного Договору обсязі у справі №2-777/2008 Господарського суду м. Києва за позовом ОСОБА_1 до TOB "Дежавю" () про стягнення вартості частки в статутному фонді товариства та у будь-яких інших судових справах, що стосуються виконання боржником зобов'язання перед первісним кредитором по виплаті боржником первісному кредитору вартості частини майна боржника, пропорційно частці первісного кредитора у статутному капіталі боржника, у зв'язку із виключенням первісного кредитора зі складу учасників TOB "Дежавю" () рішенням загальних зборів даного товариства від 10.07,2006 р. (оформленим протоколом загальних зборів TOB "Дежавю" () №03 від 10.07.2006р.), а також у виконавчих провадженнях, пов'язаних з примусовим виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2010 року у справі №2-777/2008, наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011 р. № 2-777/2008, від 16.02.2011 р. № 2-777/2008.

19.07.2013р. між ОСОБА_1 (первісний кредитор), ОСОБА_5 (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дежавю" (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дежавю" в розмірі 799300,00 грн., що становить частину вказаного у підпункті 1.2.1. пункті 1.2. даного Договору основного зобов'язання боржника перед первісним кредитором по виплаті боржником первісному кредитору вартості частини майна боржника пропорційно частці первісного кредитора у статутному капіталі боржника у зв'язку із виключенням первісного кредитора зі складу учасників боржника - TOB "Дежавю" () рішенням загальних зборів даного товариства від 10.07.2006 р. (оформленим протоколом завальних зборів TOB "Дежавю" () №03 від 10.07.2006 p.), а також інші вимоги, вказані в п. 1.3.7, цього договору.

Відповідно до п. 1.10. про відступлення права вимоги (цесії) від 19.07.2013р., з моменту укладення даного Договору, новий кредитор - ОСОБА_7 є процесуальним правонаступником пропорційно відступленій йому частці права вимоги від загальних прав вимоги до боржника) первісного кредитора - ОСОБА_1 у справі №2-777/2008 Господарського суду м. Києва за позовом ОСОБА_1 до TOB "Дежавю" () про стягнення вартості частки в статутному фонді товариства та у будь-яких інших судових справах, що стосуються виконання боржником зобов'язання перед первісним кредитором по виплаті боржником первісному кредитору вартості частини майна боржника, пропорційно частці первісного кредитора у статутному капіталі боржника, у зв'язку із виключенням первісного кредитора зі складу учасників TOB "Дежавю" () рішенням загальних зборів даного товариства від 10.07,2006 р. (оформленим протоколом загальних зборів TOB "Дежавю" () №03 від 10.07.2006р.), а також у виконавчих провадженнях, пов'язаних з примусовим виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2010 року у справі №2-777/2008, наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011 р. № 2-777/2008, від 16.02.2011 р. № 2-777/2008.

Заявник - ОСОБА_1 зазначає, що жодних майнових чи немайнових претензій до TOB "Дежавю" по факту мого виключення із TOB "Дежавю" у неї немає, а тому відсутні підстави для примусового виконання наказів Господарського суду м. Києва від 14.02.2011р. №2-777/2008 та від 16.02.2011р. №2-777/2008 про стягнення коштів на її користь.

Таким чином, ОСОБА_1, стверджує, що оскільки права вимоги до TOB "Дежавю" відступлено на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а претензії майнового та немайнового характеру до TOB "Дежавю" щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2010 року у справі №2-777/2008 відсутні, то дані обставини є підставою для визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011 р. та від 16.02.2011 р. у справі № 2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню повністю згідно ст. 117 ГПК України.

Відповідно до частини 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Наведений перелік підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково є вичерпним.

В пункті 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", зазначено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Проте, докази та будь-які відомості, що накази Господарського суду міста Києва від 14.02.2011 р. та від 16.02.2011 р. у справі № 2-777/2008 видані помилково або обов'язок боржника за вказаними наказами відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, відсутні.

Суд, вважає за необхідне звернути увагу заявника, що він не обмежений права звернутись до суду з відповідною заявою про зміну сторони у справі правонаступником в порядку ст. 25 ГПК України.

Водночас, укладення договорів про відступлення права вимоги від 19.07.2013р., у розумінні ст. 117 ГПК України, не є підставою для визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011 р. та від 16.02.2011 р. у справі № 2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню повністю.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав для визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011 р. та від 16.02.2011 р. у справі № 2-777/2008 такими, що не підлягає виконанню.

Також, в своїй заяві ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.05.2006р., відповідно до якої накладено заборону на відчуження нежитлового приміщення TOB "Дежавю", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 150/15 та накладено арешт на майно TOB "Дежавю", що знаходиться в приміщенні кафе-бару "Найт-блюз" за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 150/15, а також скасувати вищевказану ухвалу Дарницького районного суду м. Києва.

Відповідно до ст. 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Відповідно до п. 10 Постанови Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011р., враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Однак, заявником не надано суду доказів, що рішення у справі № 2-777/2008 є виконаним, а також докази того, що обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позов відпали або змінились, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 про скасування заходів до забезпечення позову, вжиті ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.05.2006р., відповідно до якої накладено заборону на відчуження нежитлового приміщення TOB "Дежавю", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 150/15 та накладено арешт на майно TOB "Дежавю", що знаходиться в приміщенні кафе-бару "Найт-блюз" за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 150/15, задоволенню не підлягає.

Суд, також, зазначає, що заходи до забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження нежитлового приміщення TOB "Дежавю", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 150/15 та накладення арешту на майно TOB "Дежавю", що знаходиться в приміщенні кафе-бару "Найт-блюз" за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 150/15, були вжиті ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.05.2006р.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства відноситься забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010р. система судів загальної юрисдикції відповідно до Конституції України будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Під принципом інстанційності слід розуміти таку організацію судової системи, яка забезпечує право на перегляд рішення суду нижчої інстанції судом вищої.

Таким чином, у Господарського суду міста Києва не має повноважень скасовувати процесуальні документи, винесені іншим судом першої інстанції, а тому вимога ОСОБА_1 про скасування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22.05.2006р. задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, у Господарського суду міста Києва відсутні підстави для скасування заходів до забезпечення позову, вжиті ухвалою Дарницького райсуду м. Києва від 22.05.2006р.

Підсумовуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладе, керуючись ст.ст. 68, 86, 117 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 14.02.2011р. та від 16.02.2011р. у справі №2-777/2008 такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів до забезпечення позову.

Суддя О.В. Гулевець