ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"08" жовтня 2013 р.
Справа № 15/102-12

Господарський суд Київської
області у складі судді Рябцевої О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс",
м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",
Київська область, Васильківський р-н.,
с. Мархалівка

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Добробут",
Кіровоградська область,
Новоархангельський р-н., с. Надлак

про стягнення 91,24 грн.

за участю представників:

від позивача: Грищенко О.М. (дов. від
01.04.2013р.);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
(далі - позивач) звернулося до
господарського суду Київської області
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"
(далі - відповідач-1) та товариства з
обмеженою відповідальністю "Добробут"
(далі - відповідач-2), в якому просить суд
солідарно стягнути з відповідача-1 та
відповідача-2 1630,30 грн. інфляційних
втрат та стягнути з відповідача-2 2801,36
грн. пені та 4728,36 грн. 30% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що за угодою № 25/07-12
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012 р. до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
перейшло право вимоги виконання
товариством з обмеженою
відповідальністю "Добробут"
зобов'язання щодо сплати розміру пені,
30 % річних та інфляційних втрат, що
виникли в результаті неналежного
виконання останнім умов договору № 4-УФ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 02.04.2009 р.,
укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю "Тридента Агро" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Добробут". Позивач
зазначає, що з метою забезпечення
виконання зобов'язань за угодою № 25/07-12
про заміну кредитора у зобов'язані від
02.07.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
та товариством з обмеженою
відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"
було укладено договір поруки № 21-08-2012-17
від 21.08.2012 р., відповідно до умов якого
відповідач-1, відповідальність якого
обмежується сумою 1630,30 грн.,
поручається перед позивачем за
виконання зобов'язань відповідачем-2
щодо сплати розміру інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.01.2013р. зупинено
провадження у справі № 15/102-12 до
розгляду Дніпропетровським
апеляційним господарським судом
апеляційної скарги ТОВ "Добробут" на
ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 28.05.2012р. у
справі № 5013/152/11.

16.09.2013р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшло клопотання № 13-9/09 від 13.09.2013р.,
в якому позивач повідомив суд, що
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду у
справі № 5013/152/11 від 22.05.2013р. апеляційну
скаргу ТОВ "Добробут" на ухвалу
господарського суду Кіровоградської
області від 28.05.2012р. у справі № 5013/152/11
задоволено частково. Враховуючи
викладене, позивач просить суд
поновити провадження у справі № 15/102-12.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.09.2013р. поновлено
провадження у справі № 15/102-12.

02.10.2013р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшла заява № 02-1/10 від 02.10.2013р.
відповідно до ст. 22 ГПК України про
зменшення позовних вимог у справі №
15/102-12, в якій позивач зменшив розмір
позовних вимог на суму штрафних
санкцій та просить суд стягнути
солідарно з відповідача-1 та
відповідача-2 47,48 грн. інфляційних втрат
та стягнути з відповідача-2 17,78 грн. пені
та 25,98 грн. 30% річних. Також в зазначеній
заяві позивач просить відповідно до ст.
7 Закону України "Про судовий збір"
повернути розмір сплаченого судового
збору на підставі платіжного доручення
№ 157 від 17.12.2012 р. у зв'язку з подачею
заяви про зменшення позовних вимог.

Згідно пункту 4.6. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26 грудня 2011 року
за № 18 зменшення позивачем суми позову,
в тому числі й з підстав
необґрунтованості первісного
розрахунку ціни позову, не є відмовою
від позову. В такому випадку припинення
провадження в частині зменшення
відповідної суми не здійснюється, - про
таке зменшення зазначається в описовій
частині судового рішення, а предметом
спору залишається вимога про стягнення
суми в зменшеному розмірі.

Таким чином, судом розглядаються
позовні вимоги про стягнення солідарно
з відповідача-1 та відповідача-2 47,48 грн.
інфляційних втрат та про стягнення з
відповідача-2 17,78 грн. пені та 25,98 грн. 30%
річних, всього 91,24 грн.

03.10.2013р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшла заява № 03-7/10 від 03.10.2013р. про
відмову від позову, в якій позивач
відмовляється від позовних вимог,
просить суд прийняти заяву про відмову
від позовних вимог у справі № 15/102-12 та
припинити провадження у справі.
Зазначена заява підписана директором
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" В.О. Швець.

Заява позивача в частині повернення
судового збору задоволеною не підлягає
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
справляється у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Абзацом 2 пункту 2.8. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що у разі ж зменшення
розміру позовних вимог зайво сплачена
сума судового збору підлягає
поверненню (пункт 1 частини першої
статті 7 Закону).

Отже, повернення судового збору,
сплаченого за мінімальною ставкою, яка
передбачена пп. 1 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", у разі
зменшення розміру позовних вимог
законом не передбачено.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем було заявлено вимогу про
стягнення 9160,02 грн. Позивачем,
відповідно до вимог пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір», було
сплачено платіжним дорученням № 157 від
17.12.2012р. мінімальний розмір судового
збору у сумі 1609,50 грн.

Виходячи з вище викладеного, зазначена
заява в частині повернення позивачу
суми сплаченого судового збору у
зв'язку зі зменшенням розміру позовних
вимог задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 08.10.2013р.
представник позивача підтримав заяву
про відмову від позову.

В судовому засіданні 08.10.2013р. судом були
роз'яснені представнику позивача
наслідки відмови від позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Господарський суд розглянувши заяву
позивача та встановивши, що вона не
суперечить вимогам чинного
законодавства та не порушує
чиїх-небудь прав і охоронюваних
законом інтересів, приймає відмову від
позову.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі закриття
провадження у справі.

В пункті 5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що статтею 7 Закону
передбачено підстави повернення
судового збору, перелік яких є
вичерпним. У їх числі не зазначено
такої підстави, як припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК).
Водночас закриття провадження у
справі, про яке йдеться у пункті 5
частини першої цієї статті Закону, є
поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарським судам у
здійсненні судочинства не
застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у
справі з підстав, передбачених статтею
80 ГПК, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору.

Враховуючи викладене, провадження у
справі № 15/102-12 підлягає припиненню.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

у х в а л
и в :

Провадження у справі № 15/102-12
припинити.

Суддя
Рябцева О.О.