ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2013 р.
Справа №917/2267/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Високі аграрні
технології", вул. Ямська 28А, м.Київ, 03038

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агрофірма "Дружба", с.Круподеринці,
Оржицький район, Полтавська область,37721

про стягнення 41976,18грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Фурман І.В., дов. від
01.11.2013р.

У судовому засіданні 26.12.2013р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про
стягнення з відповідача
заборгованості за Договором №32-09-2012Х
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 07.09.2012р. у
розмірі 41976,18грн., у т.ч. 30000грн. - сума
основного боргу, 3857,82грн.- пеня, 8054,27грн.
- 30% річних та 64,09грн. - інфляційні
нарахування.

Позивач у судове засідання не з"явився,
у клопотанні від 10.12.2013р. за вих. №10/12/13
просить суд розглянути справу без
участі представника та позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Відповідач надав суду відзив на позов
від 29.11.2013р. за вих. №2606, в якому
повідомив про сплату суми основного
боргу у розмірі 30000грн.

Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши і оцінивши подані сторонами
докази, на які вони посилаються як на
підставу своїх вимог та заперечень, в
їх сукупності, заслухавши
представника відповідача, суд,
встановив:

07 вересня 2012 року між ТОВ „Технік
енерджі" та СТОВ "Агрофірма "Дружба"
був укладений Договір купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№32-09-2012X.

Відповідно до умов даного Договору ним
визначалися умови купівлі-продажу
товару (засобів захисту рослин, та/або
мікродобрив, та/або міндобрив, та/або
насіння) на умовах відстрочення
платежу.

Відповідно до п.2.1 Договору, асортимент
Товару, його кількість, ціна
визначаються у додатках до даного
Договору, які є його невід'ємною
частиною та/або накладних документах
на відпуск товару.

Згідно із п. 2.2. даного Договору, всі
рахунки та накладні документи, що
виписані в період дії даного договору є
його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що
загальна сума даного Договору
визначається сукупністю додатків
та/або накладних документах на відпуск
товару (видаткових накладних), які
підписані у період дії даного Договору.

Пункт 3.1. Договору вказує, Товар може
передаватися Покупцю партіями.

Право власності на Товар, а також ризик
випадкового знищення або пошкодження
Товару переходить до Покупця після
передачі Товару та підписання
відповідних документів (накладних), що
свідчать про прийом Покупцем Товару (п.
4.7. Договору).

Відповідно до умов Договору, додатків
до нього та видаткових накладних,
виписаних в період дії даного договору,
Відповідачу було поставлено Товар на
загальну суму 34153,61 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ХН/13-0052 від 13.09.2012 р., та довіреністю
№250 від 12.09.2012 p.;

Пункт 5.1. даного Договору зазначає, що
Покупець здійснює оплату партії Товару
за ціною, вказаною в додатках та/або
накладних документах на відпуск товару
(видаткових накладних), що є невід'ємною
частиною цього Договору із врахуванням
положень п.2.4 та розділу 5 даного
Договору.

Пунктом 5.5. даного Договору, сторони
визначили та погодили, що оплата Товару
згідно даного Договору проводиться
наступним чином:

- 100% від вартості Товару оплачується
Покупцем в строк до 15 грудня 2012 року.

ТОВ ТОВ „Технік енерджі" виконало свої
обов'язки за Договором у повному
обсязі. Претензій щодо якості чи
кількості поставленого товару від
Відповідача на адресу ТОВ „Технік
енерджі", не надходило.

СТОВ "Агрофірма "Дружба", враховуючи
умови Договору, взяло на себе
зобов'язання перед ТОВ „Технік
енерджі" провести оплату за Товар в
строк та на умовах вказаних в ст. 5 цього
Договору.

Відповідач, у порушенні чинного
цивільного та господарського
законодавства України та умов Договору
до настання обумовленої у договорі
дати лише частково оплатив Товар у
розмірі 4 153,61 грн., що підтверджується
банківською випискою від 08.04.2013 р.

Після порушення провадження у справі
відповідач сплатив суму основного
боргу у розмірі 30000грн., що
підтверджуєтьсяплатіжним дорученням
від 20.11.2013р. за №575.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення з відповідача суми
основного боргу у розмірі 30000,00грн.
підлягає припиненню на підставі п.1-1
ст.80 ГПК України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторана, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Абзац 1 ч.І ст.193 ГК України встановлює,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 694 ЦК України встановлює
особливості продажу товару в кредит.
Договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару в кредит з
відстроченням або з розстроченням
платежу. Товар продається в кредит за
цінами, що діють на день продажу.

Зміна ціни на товар, проданий в кредит,
не є підставою для проведення
перерахунку, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання)

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Проте, Відповідач на власний розсуд та
ризик до настання вказаної дати, оплати
товару в повному обсязі не здійснив.

Згідно п. 8.1. Договору за невиконання
або неналежне виконання умов Договору
Сторони несуть відповідальність
згідно з чинним законодавством
України.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пункт 8.5. Договору передбачає, що
Сторони згідно п 2 ст. 625 ЦК України
дійшли згоди, що Покупець у випадку
прострочення оплати Товару за
користування коштами Продавця сплачує
на користь останнього 30% річних.

Нарахова сума 30% річних у розмірі
8054,27грн. та сума індексу інфляції у
розмірі - 64,09грн. є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача пені
у розмірі 3857,82грн. суд виходить з
наступного.

Господарські відносини, що виникають у
процесі організації та здійснення
господарської діяльності між
суб"єктами господарювання, згідно із
положеннями Господарського
процесуального кодексу України є
предметом регулювання Господарського
кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського
кодексу у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При
цьомурозмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 8.2. Договору, за прострочення
виконання зобов'язання Покупець
зобов'язаний сплатити на користь
Продавця пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
неоплаченого Товару за кожен день
прострочення.

Оскільки відповідачем не виконані
належним чином зобов"язання,
передбачені договором, то це є
підставою для застосування
господарських санкцій.

Зокрема, п.6 ст. 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання
мало бути виконано.

Після здійсненого судом перерахунку,
обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню є вимоги позивача про
тягнення пені у розмірі 2416,36грн., в
іншій частині - суд відмовляє у
задоволенні.

Згідно із п. 11.1. даного Договору,
Договір діє з моменту його підписання і
скріплення печатками обома Сторонами
до повного виконання Сторонами
обов'язків по Договору.

Відповідно до п.9 роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України від
29.04.1994р. №02-5/293 „Про деякі питання
практики застосування майнової
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань", відсотки за користування
чужими коштами є платою саме за
користування чужими коштами, а не
санкцією за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 статті 510
Цивільного кодексу України визначено,
що сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного
кодексу України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного, кодексу
України встановлено, що правочин щодо
заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу
України встановлено, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням, (стаття 516
Цивільного кодексу України).

22 жовтня 2013 року, між ТОВ „Технік
енерджі" та ТОВ «Високі аграрні
технології» було укладено угоду №6 про
заміну кредитора у зобов'язання
(відступлення права вимоги в порядку
ст.. ст.. 512-519 ЦК України) відповідно до
умов якої Первісний кредитор (ТОВ
„Технік енерджі") відступає Новому
кредитору ( ТОВ «Високі аграрні
технології») право вимоги виконання
СТОВ "Агрофірма "Дружба" (), що іменується надалі "Боржник",
зобов'язання щодо сплати розміру
заборгованості, набутих Первісним
кредитором на підставі договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу № 32-09-2012 X від 07
вересня 2012 року та штрафних санкцій
передбачених розділом 8 даного
договору.

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.),
ТОВ „Технік енерджі" було передано ТОВ
ТОВ «Високі аграрні технології»
перелік документів, що підтверджують
право вимоги виконання відповідачем
обумовленого зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3. угоди, ТОВ
„Технік енерджі" повідомило СТОВ
"Агрофірма "Дружба" про заміну
кредитора у зобов'язані, що
підтверджується повідомленням від 22
жовтня 2013 року та доказами його
направлення від 31.10.2013 р., на адресу
відповідача.

Таким чином, позивачу передано
вищезазначені вимоги у відповідності
до норм чинного законодавства України
та з дотриманням положень ст. 514 ЦК
України.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженіпевними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи, а також подані представниками
сторін додаткові докази, всебічно
повно та об'єктивно за своїм внутрішнім
переконанням оцінивши всі обставин
справи в їх сукупності, суд дійшов
висновку про відмову про часткове
задоволення позовних вимог

Керуючись ст.ст. 43, 49, п.1-1 ст.80, 82-85 ГПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Дружба",
с.Круподеринці, Оржицький район,
Полтавська область,37721 ()
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Високі аграрні
технології", вул. Ямська 28А, м.Київ, 03038
(, п/р 0840 в АТ
"Сбербанк Росії" в м.Києві, МФО 320627)
2416,36грн. - пені, 8054,27грн. - 30% річних,
64,09грн.- інфляційних нарахувань.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

3. Провадження в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 30000,00грн.
припинити на підставі п.1-1 ст.80
ГПКУкраїни.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Повний текст рішення складено:30.12.23013р.

Суддя
Кльопов І.Г.