ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.13 р. Справа № 914/1420/13

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

про стягнення 60 501, 76 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі Н. Кривка

Представники:

від позивача: Станішевський І. С.

від відповідача: Куцак В. Л.

Суть спору:

Позов подано Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів про стягнення 60 501, 76 грн.

Ухвалою суду від 11.04.2013р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.05.2013р.

14.05.2013р. в судовому засідання оголошувалась перерва, про що представники сторін ознайомлені під розписку.

28.05.2013р. розгляд справи відкладався, з підстав зазначених у відповідній ухвалі суду.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, позов просить задоволити. Вимоги ухвали суду від 14.05.2013р. виконав.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, посилається на сплив позовної давності щодо нарахування пені у розмірі 3 429, 94 грн. та у зв'язку з важким фінансовим становищем просить зменшити її розмір. Вимоги ухвали суду від 14.05.2013р.виконав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд встановив:

Згідно ст.179 Господарського Кодексу України, майново-господарські зобов"язання, які виникають між суб"єктами господарювання або між суб"єктами господарювання і негосподарюючими суб"єктами- юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов"язаннями.

14.11.2012р. між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» було укладено договір № 14/7014/12 про відступлення права вимоги.

Згідно з п. 1.1. первісний кредитор - ПАТ «Львівгаз» передав, а новий кредитор - ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач) прийняв на себе право вимоги до боржника первісного кредитора - КЕВ м. Львова (відповідач) за договором на постачання природного газу № ТЕ56Н від 30.09.2011р. у сумі 54642,83 грн.

Пунктом 1.2 договору про відступлення права вимоги № 14/7014/12 передбачено, що крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобов'язанням, до позивача переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за зазначеним вище договором.

Згідно з п. 2.2. договору, право вимоги вважається переданим після фактичної передачі документів. Передача документів оформлюється актом приймання-передачі з зазначенням переліку переданих документів.

16.11.2012р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Львівгаз» було складено та підписано акт приймання - передачі документів. На виконання п. 2.3. договору про відступлення, ПАТ «Львівгаз» направило відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги від 16.11.2012р. вих. № 06-11339/1-21, отримання якого останнім підтверджується відміткою про отримання.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, право вимоги за зобов'язаннями по договору належить Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Згідно договору № ТЕ56Н від 30.09.2011р. про постачання природного газу та додаткових угод №1 від 01.10.2011р., №3 від 30.11.2011р. додаткової угоди №4 від 20.01.2012р. ПАТ «Львівгаз» (первісний кредитор) передало у власність відповідачу протягом листопада 2011р. - березня 2012 року природний газ на загальну суму 56 884,75 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу № 1 від 30.11.2011р. (за листопад 2011 року), № 2 від 31.12.2011р. (за грудень 2011 року), № 3 від 31.01.2012р. (за січень 2012 року), № 4 від 29.02.2012р. (за лютий 2012 року), № 5 від 31.03.2012р. (за березень 2012 року).

Відповідачем зобов'язання по сплаті за договором виконано частково в сумі 2 241, 92 грн. (за листопад 2011р.), що підтверджується поданим позивачем розрахунком станом на 14.02.2013р. Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до п. 4.6. договору (у редакції додаткової угоди № 4 від 20.01.2012р.), оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем (відповідач - по справі) авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати. Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла в попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Внаслідок порушених відповідачем договірних зобов'язань виникла заборгованість в сумі 54 462, 83 грн.

Стаття 216 Господарського Кодексу України встановлює, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування саме до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених законами та договором. При цьому, у відповідності до ст. 218 Господарського Кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

У відповідності до умов договору п. 7.3.1. за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. Зокрема, згідно з пунктом 7.1. договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв'язку з частковим виконанням зобов'язань та порушенням строку його виконання позивачем правомірно нараховано відповідачу 3 940, 43 грн. - пені, 250, 79 - інфляційних нарахувань та 1 667, 72 - 3 % річних станом 14.02.2013р. (розрахунок в матеріалах справи).

Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, становить 54 642, 83 грн. - основного боргу, 2 940, 43 грн. - пені, 250, 79 грн. - інфляційних нарахувань та 1 667,72 грн. - 3% річних.

Заперечення відповідача щодо зменшення нарахованої позивачем суми пені та посилання на важке матеріальне становище судом до уваги не приймаються, оскільки представником КЕВ м. Львова не подано доказів в підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення чи роблять його неможливим.

Крім того представником позивача в судовому засіданні подано звіт про фінансові результати за 2012р., в якому підтверджено збиток ПАТ «Нафтогаз України» в сумі 10 271 185 грн.

Однак, суд звертає увагу відповідача на те, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 525, 526 ЦК України, 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов»язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В порядку ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований поданими доказами, не спростований відповідачем і підлягає до задоволення.

Судові витрати покладаються на відповідача, згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 525, 526, 599, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 179, 216, 218 ГК України, ст.ст.32, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів, вул. Шевченка, 3а () на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 (р/р №1, банк АТ «Ощадбанк», МФО 300465, ) - 54 642,83 грн. - основного боргу, 3940,43 грн. - пені, 250,79 грн. - інфляційних нарахувань, 1667,72 грн. - 3% відсотків річних, 1720, 50 грн. - судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя Н.Мороз

Рішення складено 14.06.2013р.