ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" листопада 2013 р.Справа № 5023/3117/12

Суддя господарського суду Харківської області Присяжнюк О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ТОВ "Альтаір і К" про відвід судді

по справі за позовом ПП "Ал'таір", м. Харків

до ТОВ "Альтаір і К", м. Харків

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться скарга ТОВ "Альтаір і К" на дії державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ щодо примусового виконання наказу від 27.05.2013р. по справі № 5023/3117/12 про зобов'язання припинити використання комерційного найменування "Альтаір і К".

Ухвалою суду від "31" жовтня 2013 р. розгляд скарги призначено на "19" листопада 2013 р. о 10:00.

18.11.2013р. за вх. № 120 через канцелярію суду від ТОВ "Альтаір і К" надійшла заява про відвід судді Присяжнюка О.О. В обґрунтування відводу судді заявник посилається на те, що суддя Присяжнюк О.О. неодноразово порушував вимоги процесуального законодавства; окрім того, на думку заявника, суддя Присяжнюк О.О. тривалий час працював у державній виконавчій службі, тому може бути пов'язаний подружніми стосунками з особами, протизаконність дій яких саме під час виконавчого провадження оскаржується в суді.

Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним заявником відводу обставинам з урахуванням вимог процесуального закону, слід виходити з наступного.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Разом з тим, вказані заявником відводу обставини виходячи із змісту зазначених вимог закону не можуть бути правовими підставами для відводу судді. Такий висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

При цьому розгляд по суті наведених питань є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами і делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Отже посилання заявника відводу на вищеперелічені обставини, як на підставу для відводу судді, не узгоджується з вказаними приписами закону.

Окрім того, міркування заявника з приводу попереднього міста роботи судді та наявність або відсутність стосунків з особами, протизаконність дій яких оскаржується заявником, є недоречними та необґрунтованими.

Вищевикладене дає підстави стверджувати про наявність правових підстав для відмови в задоволенні поданої заяви про відвід судді Присяжнюка О.О., оскільки вона позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

Крім того, суд вважає, що подання сторонами необґрунтованих заяв про відвід судді спрямоване виключно на штучне затягування судового процесу у власних цілях. Подібне також суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. В Інформаційному листі ВГСУ від 15.03.2010 N 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" зокрема зазначається, що заявлення численних необґрунтованих відводів суддям господарських судів, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України, - є зловживання стороною своїми процесуальними правами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ТОВ "Альтаір і К" про відвід судді відмовити.

Суддя Присяжнюк О.О.