м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Баркон -
до Комунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд"
про стягнення 34 448,71 грн.
За зустрічним позовом Комунального
підприємства "Ватутінськінвестбуд"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат"
про повернення майна по акту
Головуючий суддя Цюкало Ю.В.
Судді: Баранов Д.О.
У засіданні брали участь:
від позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом):
Торкаєнко О.С. (за довіреністю від
від відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом):
Стовбан Н.І. (за довіреністю від 19.04.2013).
В судовому засіданні 16 грудня 2013 року,
відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
01.07.2013 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява б/н від 25.06.2013 Товариства з
обмеженою відповідальністю "Баркон -
Стомат" до Комунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд" про стягнення 34
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.07.2013 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 15.07.2013.
У судовому засіданні 15.07.2013 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України оголошено перерву до
22.07.2013 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла зустрічна
позовна заява №139 від 19.07.2013
Комунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Баркон -
Стомат" про повернення майна по акту
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.07.2013 прийнято зустрічну
позовну заяву до спільного розгляду з
позовною заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат" до
Комунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд" про стягнення 34
448,71 грн. Розгляд справи призначено на
У судовому засіданні 05.08.2013 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України оголошено перерву до
У судовому засіданні 02.09.2013 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України оголошено перерву до
В судове засідання, призначене на
16.09.2013, представники сторін з'явились,
надали усні пояснення, представники
позивача підтримали позов, представник
відповідача проти позову заперечив.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.09.2013 суд ухвалив розгляд
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
16.09.2013 для здійснення колегіального
наступний склад суддів: Цюкало Ю.В.
(головуючий), Нечай О.В., Спичак О.М.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.09.2013 колегією суддів у
складі Цюкало Ю.В. (головуючий), Нечай
О.В., Спичак О.М. прийнято справу до
свого провадження. Розгляд справи
призначено на 09.10.2013.
У зв`язку із перебуванням судді Цюкала
Ю.В. на лікарняному, розпорядженням
заступника голови Господарського суду
міста Києва від 09.10.2013, з метою
дотримання процесуальних строків,
справу було передано колегії суддів у
складі: Підченко Ю.О. (головуючий), Нечай
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.10.2013 колегією суддів:
Підченко Ю.О. (головуючий), Нечай О.В.,
Спичак О.М. прийнято справу до свого
провадження. Розгляд справи призначено
У зв'язку з виходом з лікарняного судді
Цюкала Ю.В., з метою уникнення
затягування розгляду справи,
розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
10.10.2013 справу було передано колегії
суддів: Цюкало Ю.В. (головуючий), Нечай
О.В., Спичак О.М. для подальшого розгляду
справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.10.2013 колегією суддів у
складі: Цюкало Ю.В. (головуючий), Нечай
О.В., Спичак О.М. прийнято справу до
18.11.2013 суддя Нечай О.В. звернувся до
голови Господарського суду міста Києва
із заявою, відповідно до якої просив
вивести його зі складу колегії суддів,
із великою завантаженістю справами.
Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 18.11.2013 для
колегіального розгляду справи
визначено наступний склад суддів:
Цюкало Ю.В. (головуючий), Привалов А.І.,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.11.2013 колегією суддів у
складі: Цюкало Ю.В. (головуючий),
Привалов А.І., Баранов Д.О. прийнято
справу до свого провадження. Розгляд
справи призначено на 16.12.2013.
В судове засідання, призначене на
16.12.2013, з'явились представники позивача
та відповідача за первісним позовом,
надали усні пояснення по суті спору.
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -
01.01.2010 між ТОВ «Баркон-стомат» та КП
«Ватутінськінвестбуд» було укладено
договір №1368 про передачу майна
комунальної власності територіальної
громади Деснянського району м. Києва в
Згідно з додатком №1 до вказаного
договору, місячна орендна плата
складала 2 128,48 грн. з ПДВ та з
щомісячним коригуванням на індекс
інфляції на поточний місяць.
Позивач за первісним позовом зазначає,
що за період з 01.01.2010 - 01.12.2010 та з 31.05.2011 -
09.10.2011 позивачем на користь відповідача
було сплачено 34 448,71 грн.
Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 09.11.2011 у справі №2-6024/2401
за позовом Андрєєва Віктора
Миколайовича до КП
«Ватутінськбудінвест» та ТОВ
«Баркон-стомат», тертя особа Київська
міська рада про визнання недійсним
договору оренди було вирішено визнати
Договір №1368 про передачу майна
комунальної власності територіальної
громади Деснянського району м. Києва
від 01.01.2010, укладений між ТОВ
«Баркон-стомат» та КП
«Ватутінськінвестбуд» недійсним.
Вказане рішення суду не оскаржувалось
та набрало законної сили 21.11.2011.

Позивач за первісним позовом зазначає,
що в даному випадку строк позовної
давності необхідно обраховувати від
дати, коли позивач дізнався про рішення
Деснянського районного суду м. Києва, а
саме 23.05.2013, коли позивач за первісним
позовом отримав від Андрєєва Віктора
Миколайовича рішення Деснянського
районного суду міста Києва від 09.11.2011 у
справі №2-6024/2401 за позовом Андрєєва
Віктора Миколайовича до КП
«Ватутінськінвестбуд» та ТОВ
«Баркон-стомат».

На підставі вищезазначеного позивач за
первісним позовом звернувся до суду за
захистом порушених прав та просить суд
стягнути з відповідача за первісним
позовом кошти, сплачені за недійсним
договором у розмірі 34 448,71 грн.

Крім того, 15.07.2013 до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
позивача за первісним позовом надійшла
заява про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої останній просить
суд стягнути з відповідача за
первісним позовом кошти, сплачені за
недійсним договором у розмірі 34 448,71
грн.; санкції за безпідставне
користування чужими коштами у розмірі 2
901,71 грн.; судові витрати, в тому числі
витрати на правову допомогу у розмірі 4
000,00 грн.

Відповідач за первісним позовом не
погоджується з позицією позивача за
первісним позовом, викладеній у
позовній заяві, вважає її
безпідставною та такою, що не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

ТОВ «Баркон-стомат» користувалося
місцями загального користування і
користується станом на момент розгляду
справи у суді. З листопада 2011 року ТОВ
«Баркон-стомат» було зроблено
перерахунок місць загального
користування пропорційно
приватизованим площам.

Відповідач за первісним позовом
зазначає, що ТОВ «Баркон-стомат»
вимагає повернути кошти, які ним були
сплачені по договору від 01.01.2010 за
оренду місць загального користування,
але відповідно до даного Договору, який
був визнаний недійсним, дані площі
позивач отримав по акту
прийому-передачі від 18.04.2005.

Всі інші договори оренди, які були
укладені між сторонами в майбутньому, в
тому числі і договір від 01.01.2010, були
укладені на підставі даного акту, так
як в п.4.1.1. договору в розділі «Обов'язки
орендаря» передбачений обов'язок
орендаря отримати приміщення по акту
прийому-передачі у разі укладеного
даного договору оренди вперше.

Тобто, не повернувши приміщення
орендодавцю, як цього вимагають умови
договору оренди, позивач за первісним
позовом на думку КП
«Ватутінськінвестбуд» не може
вимагати повернення коштів, сплачених
за оренду.

Також, за період з 01.01.2010 по квітень 2011, у
позивача за первісним позовом виник
борг по оренді, у зв'язку з цим
відповідач за первісним позовом був
вимушений звернутися в суд з позовом
про стягнення суми боргу в розмірі 11
736,98 грн., дана сума входить в суму, яку
позивач просить суд стягнути з КП
«Ватутінськінвестбуд».

Відповідач за первісним позовом також
наголошує увагу суду на тому, що
рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.08.2011 у справі №7/159 за
позовом КП «Ватутінськінвестбуд» до
ТОВ «Баркон-стомат» про стягнення 12
122,93 грн. позов задоволено повністю.
Відповідач за первісним позовом
зазначає, що вказане рішення вже
виконано. На підставі вищезазначеного
просить суд відмовити у задоволенні
первісного позову у повному обсязі.

Крім того, відповідачем за первісним
позовом надано до суду пояснення
стосовно застосування позовної
давності.

22.07.2013 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла зустрічна
позовна заява КП
«Ватутінськінвестбуд» про повернення
майна по акту прийому-передачі.
Відповідно до зустрічної позовної
заяви, КП «Ватутінськінвестбуд»
зазначає, що сторони за спірним
договором повинні були повернути один
одному все те що отримали. Відповідач
за зустрічним позовом не передав
приміщення по акту орендодавцю, та
фактично використовує приміщення
станом на час розгляду справи, отримане
ще в 2005 році. На підставі
вищезазначеного, керуючись Законом
України «Про оренду державного та
комунального майна», умовами договору
оренди від 01.01.2010, ст. 22, ст. 60
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 216 Цивільного кодексу
України, позивач за зустрічним позовом
просить суд зобов'язати ТОВ
«Баркон-стомат» повернути по акту
приймання-передачі КП
«Ватутінськінвестбуд» нежитлове
приміщення по вул. Бальзака, 60, отримане
ТОВ «Баркон-стомат» за договором №1368
від 01.01.2010 про передачу майна
комунальної власності територіальної
громади Деснянського району м. Києва в
оренду, який був визнаний недійсним.

Також, позивачем за зустрічним позовом
подано до суду заяву про зміну предмету
зустрічної позовної заяви.

Відповідач за зустрічним позовом надав
до суду відзив, відповідно до якого
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог за зустрічним позовом у
повному обсязі.

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд вважає, що
позовні вимоги за первісним позовом
підлягають частковому задоволенню, а
зустрічний позов підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 286 Господарського кодексу
України встановлено, що орендна плата -
це фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Проаналізувавши положення чинного
законодавства, що регулюють відносини
з найму (оренди), суд дійшов висновку, що
правовою підставою для сплати орендних
платежів є договір оренди.

Відповідно до ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що
01.01.2010 між сторонами у справі було
укладено Договір №1368 про передачу
майна комунальної власності
територіальної громади Деснянського
району м. Києва в оренду.

Відповідно до п.1.1. договору,
орендодавець на підставі
розпорядження Деснянської районної у
м. Києві державної адміністрації від
31.12.2009 №1229 додаток 2 пункт 51 передає, а
орендар приймає в оренду нежитлове
приміщення (будівлю, споруду) за
адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 60,
загальною площею 69,60 кв. м.

Згідно з додатком №1 до вказаного
договору, місячна орендна плата
складала 2 128,48 грн. з ПДВ та з
щомісячним коригуванням на індекс
інфляції на поточний місяць.

Як встановлено судом, рішенням
Деснянського районного суду міста
Києва від 09.11.2011 у справі №2-6024/2401 за
позовом Андрєєва Віктора Миколайовича
до КП «Ватутінськбудінвест» та ТОВ
«Баркон-стомат», третя особа Київська
міська рада про визнання недійсним
договору оренди було вирішено визнати
Договір №1368 про передачу майна
комунальної власності територіальної
громади Деснянського району м. Києва
від 01.01.2010, укладений між ТОВ
«Баркон-стомат» та КП
«Ватутінськінвестбуд» недійсним.
Вказане рішення суду не оскаржувалось
та набрало законної сили 21.11.2011.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про незалежність судової
влади" від 13.06.2007 р. № 8 передбачено, що
за змістом частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України і тому вважаються
законними, доки вони не скасовані в
апеляційному чи касаційному порядку
або не переглянуті компетентним судом
в іншому порядку, визначеному
процесуальним законом, в межах
провадження справи, в якій вони
ухвалені. Виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
встановлено, що суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів (див.
рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v.
Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v.
Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про
Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року та
юрисдикцію Європейського суду з прав
людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення
Європейського суду з прав людини від
19.02.2009 р. у справі "Христов проти
України" одним з основоположних
аспектів верховенства права є принцип
юридичної визначеності, згідно з яким у
разі остаточного вирішення спору
судами їхнє рішення, що набрало
законної сили, не може ставитися під
сумнів (див. справу "Брумареску проти
Румунії", п. 61). Принцип юридичної
визначеності вимагає поваги до
принципу res judicata, тобто поваги до
остаточного рішення суду. Згідно з цим
принципом жодна сторона не має права
вимагати перегляду остаточного та
обов'язкового до виконання рішення
суду лише з однією метою - домогтися
повторного розгляду та винесення
нового рішення у справі.

Керуючись ст. 216 Цивільного кодексу
України суд зазначає, що недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем за первісним позовом було
сплачено на користь відповідача за
первісним позовом за період з 01.01.2010 по
01.12.2010 та з 31.05.2011 по 09.10.2011 грошові кошти
у сумі 34 448,71 грн. за Договором №1368 від
01.01.2010, в підтвердження чого позивачем
за первісним позовом надано довідку з
ПАТ «Укрсиббанк» від 10.06.2013 вихідний
№56-2-35/112, що наявна в матеріалах справи.

Однак, дослідивши матеріали справи суд
встановив, що заборгованість у сумі 2
128,48 грн., яку позивач за первісним
позовом просить стягнути з відповідача
за первісним позовом нараховано за
договором №1368 від 01.04.2009 за оренду за
січень 2010, тобто за іншим, ані ж тим, що
визнано недійсним у судовому порядку.
Таким чином, позовні вимоги за
первісним позовом в частині стягнення
грошових коштів, сплачених за
недійсним договором, підлягають
частковому задоволенню у сумі 32 320,23
грн. з розрахунку: 34 448,71 грн. - 2 128,48
грн. з урахуванням ст. 216 Цивільного
кодексу України, з якої вбачається, що у
разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача за первісним позовом
санкції за безпідставне користування
чужими коштами у розмірі 2 901,71 грн., то
вони не підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського
кодексу України, у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 536 Цивільного кодексу
України, за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

З аналізу вищенаведених статей слідує,
що штрафні санкції за користування
чужими грошовими коштами у вигляді
відсотків застосовуються лише в тому
випадку, якщо вони передбачені в
договорі. З огляду на те, що умовами
договору №1368 від 01.01.2010 не передбачено
сплати штрафних санкцій, то позовні
вимоги за первісним позовом в частині
стягнення з відповідача за первісним
позовом 2 907,71 грн. санкцій за
безпідставне користування чужими
коштами задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог за первісним
позовом про відшкодування витрат на
правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
суд відмовляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як зазначено в підпункті 6.3 пункту 6
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013 N
7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

В підтвердження надання правової
допомоги позивачем за первісним
позовом надано до суду Договір №15-Ю від
05.06.2013 про надання юридичних послуг.

Відповідно до р.10 (додаткові та такі, що
уточнюють умови договору) п. 10.2.1
вказаного договору, надання правової
допомоги замовнику щодо складання та
подання зустрічного позову у справі
№910/9880/13 до Комунального підприємства
«Ватутінськінвестбуд» про стягнення
коштів, отриманих на виконання
недійсного договору №1368 від 01.01.2010.

Згідно з п.10.2.2. вказаного договору,
надання правової допомоги Замовнику
щодо представництва інтересів в
Господарському суді м. Києва під час
розгляду справи №910/9880/13 за зустрічним
позовом Замовника до Комунального
підприємства «Ватутінськінвестббуд»
про стягнення 37 698,34 грн.

З аналізу умов вказаного договору
слідує, що вказані у первісному позові
позовні вимоги щодо відшкодування
витрат на правову допомогу не
підлягають задоволенню, оскільки не
доведені належними та допустими
доказами, а наданий договір №15-Ю від
05.06.2013 стосується оплати послуг по
іншій справі.

Щодо вимог за зустрічним позовом суд
зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного
кодексу України, недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Згідно п.9.3. Договору оренди від 01.01.2010
передбачений порядок передачі
приміщення орендодавцю по акту.

Враховуючи те, що вказаний договір було
визнано недійсним у судовому порядку,
відповідно до умов договору та норм
чинного законодавства України, вимоги
за зустрічним позовом щодо повернення
об'єкту оренду за актом
приймання-передачі підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обгрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

За приписами ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі вищезазначеного,
дослідивши матеріали та всебічно
з'ясувавши обставини справи, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
за первісним позовом підлягають
частковому задоволенню, а позовні
вимоги за зустрічним позовом
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі вищезазначеного,
відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати по сплаті
судового збору покладаються на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат"
задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд" (02660, м. Київ, вул.
Електротехнічна, 11, р/р №1609
Центральне відділення ПАТ
Промінвестбанк по м. Києву та Київській
обл.. МФО 300012, ЗКПО 30977943) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат" (02232,
м. Київ, вул. Бальзака, 60, р/р 1447
Ватутінське відділення ПІБ» в м. Київ,
МФО 322283, код 30222315) грошові кошти у сумі:
32 320,23 грн. (тридцять дві тисячі триста
двадцять гривень 23 копійки) сплачені за
недійсним договором; судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 1 344,77 грн.
(одна тисяча триста сорок чотири гривні
77 копійок). Видати наказ.

3. В іншій частині первісного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат"
відмовити.

4. Зустрічний позов Комунального
підприємства "Ватутінськінвестбуд"
задовольнити у повному обсязі.

5. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат" (02232,
м. Київ, вул. Бальзака, 60, р/р 1447
Ватутінське відділення ПІБ» в м. Київ,
МФО 322283, код 30222315) повернути
Комунальному підприємству
"Ватутінськінвестбуд" (02660, м. Київ, вул.
Електротехнічна, 11, р/р №1609
Центральне відділення ПАТ
Промінвестбанк по м. Києву та Київській
обл.. МФО 300012, ЗКПО 30977943) по акту
приймання-передачі нежитлове
приміщення по вул. Бальзака, 60,
загальною площею 69,60 кв. м, отримане
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат" (02232,
м. Київ, вул. Бальзака, 60, р/р 1447
Ватутінське відділення ПІБ» в м. Київ,
МФО 322283, код 30222315) за Договором №1368 від
01.01.2010 про передачу майна комунальної
власності територіальної громади
Деснянського району м. Києва в оренду,
який було визнано недійсним. Видати
наказ.

6. Стягнути Товариства з обмеженою
відповідальністю "Баркон - Стомат" (02232,
м. Київ, вул. Бальзака, 60, р/р 1447
Ватутінське відділення ПІБ» в м. Київ,
МФО 322283, код 30222315) на користь
Комунального підприємства
"Ватутінськінвестбуд" (02660, м. Київ, вул.
Електротехнічна, 11, р/р №1609
Центральне відділення ПАТ
Промінвестбанк по м. Києву та Київській
обл.. МФО 300012, ЗКПО 30977943) грошові кошти
за сплату судового збору у сумі 1 147,00
грн. (одна тисяча сто сорок сім гривень
00 копійок). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.12.2013.

Головуючий суддя
Ю.В. Цюкало

Судді:
Д.О. Баранов

О.М. Спичак