ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2013 р.
Справа № 911/587/13-г

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тепло Сервіс», м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клімат Україна ЛТД»,
Київська область, Києво-Святошинський
район, м. Вишневе

про стягнення 308312,18 грн.

секретар судового засідання Бердило
І.П.

за участю представників:

від позивача: Шаблій Ю.В. (довіреність
б/н від 14 лютого 2013 року);

від відповідача: Сич Є.Ю. (довіреність
б/н від 5 вересня 2013 року);

Резнік А.Б. (довіреність б/н від 11 квітня
2013 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тепло Сервіс» (далі -
позивач) звернулося до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клімат Україна ЛТД»
(далі - відповідач) про стягнення 308312,18
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач не
виконав взяті на себе зобов'язання за
договором підряду від 1 грудня 2011 року,
а саме, не повністю розрахувався з
позивачем за виконані останнім роботи,
в результаті чого за відповідачем
утворилась заборгованість у розмірі
308312,18 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 18 квітня 2013 року
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29 липня 2013 року
рішення господарського суду Київської
області від 18 квітня 2013 року залишено
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28 серпня 2013 року касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клімат Україна ЛТД»
задоволено частково, рішення
господарського суду Київської області
від 18 квітня 2013 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 29 липня 2013 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до господарського суду
Київської області.

Направляючи справу на новий розгляд,
Вищий господарський суд України у
своїй постанові від 28 серпня 2013 року
вказав на те, що при новому розгляді
справи, суду необхідно звернути увагу
на твердження відповідача про те, що
роботи, зазначені у актах, здані
відповідачем та прийняті замовником ще
у вересні 2012 року, встановити, чи
виконувались роботи іншими підрядними
організаціями (про що підписані акти
здачі-приймання виконаних робіт), вжити
всіх передбачених законом заходів до
всебічного, повного й об'єктивного
з'ясування обставин справи, дійсних
прав та обов'язків сторін і, залежно від
встановленого, ухвалити відповідне
рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 11112 Господарського
процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Відповідно до автоматизованого
розподілу справ між суддями від 5
вересня 2013 року справу №911/587/13-г
передано до розгляду судді Зайцю Д.Г.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 9 вересня 2013 року справу
№911/587/13-г прийнято до свого провадження
суддею Зайцем Д.Г., справу призначено до
розгляду на 25 вересня 2013 року.

24 вересня 2013 року через канцелярію суду
надійшла зустрічна позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клімат Україна ЛТД»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тепло Сервіс» про
стягнення 365163,55 грн. (вх. №20230 від 24
вересня 2013 року). Зустрічні позовні
вимоги обґрунтовані порушенням
первісним позивачем строків виконання
робіт за договором підряду від 1
грудня 2011 року.

Ухвалою суду від 25 вересня 2013 року
зустрічну позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клімат
Україна ЛТД» повернуто заявнику без
розгляду.

Під час судового розгляду відповідно
до ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України розгляд справи
неодноразово відкладався.

Представники відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, проти позову
заперечували.

28 жовтня 2013 року через канцелярію суду
представником позивача подано
клопотання про призначення у справі
судової експертизи.

Судом відмовлено в задоволенні
зазначеного клопотання, оскільки,
запитання, запропоновані
представником позивача, які, як він
вважає, необхідно поставити експерту,
не стосуються предмету даного спору.

27 листопада 2013 року відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - підрядник)
та відповідачем (за договором -
замовник) 1 грудня 2011 року укладено
договір підряду.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що у
порядку та на умовах, визначених цим
договором підрядник зобов'язується на
свій ризик виконати комплекс робіт -
монтаж систем холодопостачання на
об'єкті: адміністративно-готельний та
торгово-розважальний комплекс за
адресою: м. Київ, перетин вул.
Заболотного та Столичного шосе (далі -
роботи), а замовник зобов'язується
прийняти належним чином виконані
роботи та оплатити їх.

Згідно пункту 1.4 договору замовник
зобов'язується надати підряднику
будівельну готовність об'єкту,
проектну документацію, обладнання -
сухі охолоджувачі, згідно з переліком
(додаток №1), забезпечити своєчасне
фінансування виконаних робіт, прийняти
закінченні роботи і оплатити їх
вартість у відповідності з умовами
договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору
договірна ціна визначається на основі
твердого кошторису (додаток №2 до
договору), що є невід'ємною частиною
договору, є твердою та становить 2507092,44
грн. та складається з вартості
матеріалів - 1829051,44 грн. та вартості
робіт - 678041,00 грн.

У відповідності до пункту 3.1 договору
замовник виплачує підряднику
авансовий платіж не пізніше 5 робочих
днів з дати підписання сторонами
Договору, в розмірі 60% вартості
Договірної ціни, що складає 1504255,46 грн.

Згідно пункту 3.2 договору розрахунки за
виконані роботи здійснюються
замовником на основі затверджених
замовником актів приймання виконаних
підрядних робіт.

Відповідно до пункту 3.3 договору
замовник оплачує виконані підрядником
роботи протягом 5 банківських днів з
моменту підписання сторонами акту
приймання виконаних підрядних робіт з
урахуванням авансового платежу,
виплаченого згідно з умовами цього
договору, та інших вирахувань та
утримань, передбачених умовами цього
договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
виконавець зобов'язується завершити
виконання робіт за цим договором - не
пізніше 15 березня 2012 року, або у разі
підписання сторонами графіку
виконання робіт строк виконання робіт
визначається відповідно до графіку
виконання робіт.

Згідно пункту 4.2 договору якщо
підрядник своєчасно не розпочав
виконання робіт, або виконує настільки
повільно, що закінчення їх у строк,
встановлений договором, стає явно
неможливим, замовник має право
відмовитись від цього договору та
вимагати відшкодування понесених ним
збитків, а також, розірвати цей договір,
відповідно до порядку, визначеного
розділом 13 договору.

У відповідності до пункту 6.1 договору
приймання-передача закінчених робіт
здійснюється відповідно до вимог
чинних нормативних актів та
законодавства України, які
регламентують прийняття закінчених
робіт.

Відповідно до пункту 6.2 договору
підрядник повинен не менше, ніж за 5
робочих днів до дати, на яку роботи за
цим договором будуть повністю виконані
та готові для їх передачі замовнику,
письмово повідомити замовника про таку
дату.

Згідно пункту 6.3 договору замовник
повинен розпочати приймання
закінчених робіт не пізніше, ніж через 5
робочих днів з дати, вказаної у
письмовому повідомленні підрядника як
дата, на яку роботи за цим договором є
повністю виконані та готові для їх
передачі замовнику.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що
підрядник готує та направляє замовнику
акт приймання виконаних підрядних
робіт протягом 3 календарних днів після
закінчення робіт. При виявленні
недоліків та дефектів у роботах,
допущених з вини підрядника, замовник
зобов'язаний направити підряднику
мотивовану відмову від прийняття робіт
у письмовій формі.

Відповідно до пункту 6.5 договору
замовник зобов'язаний не пізніше 5
робочих днів з дати одержання від
підрядника документів, зазначених в
пункті 6.4 Договору, перевірити обсяг та
якість виконаних робіт, та при
відсутності заперечень, підписати
вказані документи і передати їх в
одному примірнику підряднику. У
випадку мотивованої відмови замовника
від прийняття виконаних робіт та/або їх
вартості, протягом 2 робочих днів з дати
отримання підрядником мотивованої
відмови, сторони зобов'язані провести
переговори та скласти і підписати акт
про недоліки, в якому узгоджуються
умови щодо строків та порядку усунення
недоліків за рахунок підрядника.
Протягом 2 робочих днів після усунення
підрядником недоліків, що визначені
актом про недоліки замовник підписує
документи, визначені у пункті 6.1
договору.

Згідно пункту 13.1 договору договір
набирає чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками сторін і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим договором.

15 лютого 2012 року між позивачем та
відповідачем укладено додаткову угоду
№1 до договору підряду.

Пунктом 2 додаткової угоди №1 сторони
погодили, що загальна вартість робіт за
додатковою угодою становить 35450,00 грн.

Згідно пункту 3 додаткової угоди №1
попередня оплата 17250,00 грн. складає 50%
від загальної вартості робіт за
додатковою угодою.

15 грудня 2012 року відповідач на рахунок
позивача перерахував авансовий платіж
у розмірі 1504255,46 грн. (том 1, а.с. 25).

Крім того, в матеріалах справи наявні
банківські виписки, з яких вбачається,
що відповідач здійснював часткові
розрахунки за виконані позивачем
роботи та передані ним матеріали у
розмірі 725744,54 грн. (том 1, а.с. 26-30).

На виконання умов договору позивач
передав відповідачу матеріали та
комплектуючі, необхідні для виконання
робіт на загальну суму 1829296,34 грн., що
підтверджується накладними, наявними в
матеріалах справи (том 1, а.с.31-39).

В свою чергу, позивач зазначає, що на
виконання умов договору він надав
відповідачу послуг на загальну суму
308312,18 грн., що підтверджується актами
приймання-передачі виконаних робіт
(том 1, а.с. 40-46), проте, відповідач
зазначені роботи не оплатив.

Крім того, судом встановлено, що
зазначені акти не підписані зі сторони
відповідача.

До того ж, як наголошували представники
відповідача (про що також зазначив
Вищий господарський суд України у
своїй постанові від 28 серпня 2013 року),
зазначені акти датовані місяцем січнем
2013 року, в той час, коли роботи були
виконані ще у вересні 2012 року.

Під час нового розгляду справи
№911/587/13-г, судом досліджені зазначені
обставини та встановлено наступне.

В письмових та усних поясненнях
представники відповідача неодноразово
наголошували на тому, що акти на спірну
суму, а саме, 308312,18 грн. не підписані зі
сторони відповідача, отже, на думку
відповідача, позивачем не доведено, що
роботи виконувались саме позивачем.

Однак, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Як зазначає представник позивача, акти
виконаних робіт неодноразово
надавались представникам відповідача
нарочно, проте, відповідач відмовлявся
від підписання актів та оплати
виконаних позивачем робіт.

Судом встановлено, що 11 грудня 2012 року
позивачем на адресу відповідача
надіслано претензію (том 1, а.с. 47) з
вимогою сплатити заборгованість у
розмірі 308312,18 грн., у якості додатків до
вказаної претензії позивачем вказано
акти здачі-прийняття робіт (наданих
послуг) за №1Б/12-12, №2Б/12-12, №1А/12-12,
№2А/12-12, №3А/12-12, №4А/12-12 та 1АБ/12-12 від 11
грудня 2012 року.

Надсилання зазначеної претензії та
додатків до неї підтверджується
наявними в матеріалах справи
фіскальним чеком №3994 від 11 грудня 2012
року та описом вкладення у цінний лист
від 11 грудня 2012 року.

Зазначену претензію отримано
уповноваженим представником
відповідача 14 грудня 2012 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (том 1, а.с. 48).

Отже, суд приходить до висновку, що акти
здачі-прийняття робіт (наданих послуг),
що підтверджують виконання позивачем
робіт на суму 308312,18 грн. за договором
підряду від 1 грудня 2012 року отримані
відповідачем 14 грудня 2012 року.

Повторну претензію позивачем було
надіслано 21 грудня 2012 року, що
підтверджується фіскальним чеком №5573
від 21 грудня 2012 року та описом
вкладення у цінний лист від 21 грудня 2012
року.

Відповідь на зазначені претензії
відповідач надав лише 28 грудня 2012 року,
що підтверджується листом-поясненням
відповідача (том 1, а.с. 51).

В зазначеному листі відповідач
вказував на те, що роботи, які зазначені
в актах виконаних робіт за №1Б/12-12,
№2Б/12-12, №1А/12-12, №2А/12-12, №3А/12-12, №4А/12-12
та 1АБ/12-12 від 11 грудня 2012 року позивачем
в період з 1 вересня 2012 року по 28 грудня
2012 року не виконувались.

25 січня 2013 року позивач надіслав на
адресу відповідача вимогу про
підписання актів приймання-передачі на
загальну суму 308312,18 грн. за №1Б/12-13,
№2Б/12-13, №1А/12-13, №2А/12-13, №3А/12-13, №4А/12-13
та 1АБ/12-13 від 24 січня 2013 року.

Зазначену вимогу відповідачем
залишено без відповіді.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Частиною 1 ст. 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Отже, наведена вище норма Закону
встановлює обов'язок відповідача
прийняти виконані позивачем роботи,
або відмовитись від їх прийняття,
надавши обґрунтовану письмову відмову.

Як вже зазначалось, пунктом 6.5 договору
встановлено, що замовник зобов'язаний
не пізніше 5 робочих днів з дати
одержання від підрядника документів,
зазначених в пункті 6.4 договору,
перевірити обсяг та якість виконаних
робіт, та при відсутності заперечень,
підписати вказані документи і передати
їх в одному примірнику підряднику.

В матеріалах справи наявні докази
отримання відповідачем актів
виконаних робіт, однак, матеріали
справи не містять доказів письмової
відмови відповідача, у встановлені
договором строки, від їх підписання.

Відтак, суд приходить до висновку, що
відповідачем прийнято виконані
позивачем роботи, які зазначені в актах
№1Б/12-12, №2Б/12-12, №1А/12-12, №2А/12-12, №3А/12-12,
№4А/12-12 та 1АБ/12-12 від 11 грудня 2012 року
(дублюються актами №1Б/12-13, №2Б/12-13,
№1А/12-13, №2А/12-13, №3А/12-13, №4А/12-13 та 1АБ/12-13
від 24 січня 2013 року) на загальну суму
308312,18 грн.

Направляючи справу на новий розгляд
Вищий господарський суд України у
своїй поставі від 28 серпня 2013 року
вказував на те, що при новому розгляді
справи №911/587/13-г суду необхідно
звернути увагу на доводи відповідача
про те, що роботи, зазначені у актах,
виконані позивачем у січні 2013 року, в
той час, коли зазначені роботи здані
відповідачем та прийняті замовником у
вересні 2012 року.

Так, під час судового розгляду
представники відповідача, як на
підставу своїх заперечень зазначали,
що роботи (перелік який визначений у
актах №1Б/12-13, №2Б/12-13, №1А/12-13, №2А/12-13,
№3А/12-13, №4А/12-13 та 1АБ/12-13 від 24 січня 2013
року) були виконані іншими підрядними
організаціями, а саме, ТОВ «Лана Груп»
та ТОВ «КП 2011» та здані замовнику ПП «ЛГ
Електронікс Україна» у вересні 2012 року.

Під час нового розгляду справи
представник позивача надав усні та
письмові пояснення, з яких судом
встановлено наступне.

У письмових поясненнях (том 3, а.с. 32-36)
представник позивача вказував на те, що
роботи, які зазначені в актах №1Б/12-13,
№2Б/12-13, №1А/12-13, №2А/12-13, №3А/12-13, №4А/12-13
та 1АБ/12-13 від 24 січня 2013 року
виконувались останнім у період:
червень-вересень 2012 року.

Як зазначав представник позивача, ТОВ
«Тепло Сервіс» неодноразово надавало
на підпис ТОВ «Клімат Україна ЛТД» акти
виконаних робіт, проте, відповідач
ухилявся від їх підписання.

За таких обставин, позивач був змушений
направити зазначені вище акти поштою
на адресу відповідача.

Невідповідність датування актів
реальним датам виконання робіт позивач
пояснював тим, що, акти виконаних робіт
датувались тим місяцем року, у якому
вони передавались відповідачу на
підписання, що пов'язано з порядком
ведення бухгалтерського обліку
позивачем.

Враховуючи вищевикладене, у суду
відсутні будь-які сумніви вважати, що
роботи, які зазначені у актах виконаних
робіт №1Б/12-13, №2Б/12-13, №1А/12-13, №2А/12-13,
№3А/12-13, №4А/12-13 та 1АБ/12-13 від 24 січня 2013
року не відповідають тим роботам які
позивач мав виконати за умовами
договору підряду від 1 грудня 2011 року.

Крім того, умови договору підряду від 1
грудня 2011 року не містять прямої
вказівки на те, що дата (число, місяць,
рік) актів виконаних робіт має
співпадати з датою (числом, місяцем,
роком) виконання робіт за договором.

Щодо виконання підрядних робіт іншими
організаціями, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Так, в матеріалах справи наявні договір
підряду №305/1 від 30 травня 2012 року
укладений між відповідачем та ТОВ «КП
2011» та договір підряду №11/05 від 11
травня 2012 року, укладений між
відповідачем та ТОВ «Лана Груп».

За твердженнями представників
відповідача, саме ТОВ «КП 2011» та ТОВ
«Лана Груп» виконали роботи, що
зазначені в актах виконаних робіт
№1Б/12-13, №2Б/12-13, №1А/12-13, №2А/12-13, №3А/12-13,
№4А/12-13 та 1АБ/12-13 від 24 січня 2013 року,
наданих позивачем.

Однак, з таким твердженням суд
погодитись не може.

Так, матеріали справи містять акти
виконаних робіт підписані між
відповідачем та зазначеними вище
товариствами.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір №11/05, укладений між
відповідачем та ТОВ «Лана груп»,
укладено 11 травня 2012 року, в той час, як
з витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців вбачається, що ТОВ
«Лана Груп» було зареєстроване лише 11
липня 2012 року.

Тобто, укладання договору між
відповідачем та ТОВ «Лана Груп»
передувало державній реєстрації ТОВ
«Лана Груп», що виключає можливість
укладання зазначеного вище договору та
виконання ТОВ «Лана Груп» робіт, що
відображені у акті надання послуг за
№236 від 29 серпня 2012 року.

Крім того, акт надання послуг за №236 від
29 серпня 2012 року, в рамках договору №11/05
зі сторони відповідача взагалі
підписано 28 квітня 2012 року.

Відповідно до п. 1.2. Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
у будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від 27
січня 2009 року за №47, господарська
діяльність у будівництві, пов'язана із
створенням об'єктів архітектури,
підлягає ліцензуванню у порядку,
визначеному законодавством, за монтаж
інженерних мереж.

Згідно ч. 3 ст. 91 Цивільного кодексу
України юридична особа може
здійснювати окремі види діяльності,
перелік яких встановлюється законом,
після одержання нею спеціального
дозволу (ліцензії).

В матеріалах справи наявна довідка
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України від 20 листопада 2013
року за №40-16-6119 з якої вбачається, що
інформація про ліцензію ТОВ «Лана
Груп» на провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, у реєстраційних
записах у відсутня.

Отже, суд приходить до висновку, що
поміж інших вказаних вище обставин, які
виключають можливість виконання ТОВ
«Лана Груп» робіт по договору №11/05 від
11 травня 2012 року, ТОВ «Лана Груп» не
могло виконати спірні роботи, оскільки,
у останнього товариства була відсутня
ліцензія на провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури.

Щодо робіт, нібито виконаних ТОВ «КП
2011» суд вважає за необхідне зазначити,
що з акту наданих послуг від 29 серпня 2012
року взагалі не можливо встановити
перелік послуг, які були надані
відповідачу.

Таким чином, суд вважає за необхідне
зазначити, що при новому розгляді
справи №911/587/13-г суд у повній мірі
виконав вказівки Вищого
господарського суду України, викладені
у постанові від 28 серпня 2013 року, повно
та всебічно встановив всі обставини
справи і дав їм належну правову оцінку.

Крім того, під час нового розгляду
справи представники відповідача
зазначали, що позивач не міг виконати
спірний обсяг робіт (зазначені в актах
виконаних робіт №1Б/12-13, №2Б/12-13, №1А/12-13,
№2А/12-13, №3А/12-13, №4А/12-13 та 1АБ/12-13 від 24
січня 2013 року), оскільки, на об'єкті
будівництва був відсутній баштовий
кран, за допомогою якого можливо було б
виконати зазначені роботи.

Зазначені пояснення представників
відповідача (том 3, а.с. 178)
підтверджуються листом ТОВ «Девіжин
Констракшн» від 13 листопада 2013 року за
№78/43 (том 3, а.с. 195).

В той же час, у судовому засіданні
представники відповідача повідомили,
що роботи по влаштуванню сухих
охолоджувачів виконувались іншими
організаціями без допомоги баштового
крану, оскільки, зазначені сухі
охолоджувачі на момент розібрання
баштового крану вже були встановлені
на місцях монтажу.

Отже, зазначені вище доводи та письмові
пояснення представників відповідача
мають протиріччя, а тому, суд приходить
до висновку, що такі дії відповідача
спрямовані на ухилення від сплатити
позивачу грошових коштів за виконані
останнім роботи.

Подані до суду представниками
відповідача акти проведення
випробування системи на герметичність
(том 3, а.с. 196) та акт №26 технічної
готовності для пред'явлення
приймальній комісії (том 3, а.с. 197), які
підтверджують встановлення сухих
охолоджувачів на об'єкті ще 5 червня 2012
року, до уваги судом не приймаються,
оскільки, акт проведення випробування
системи на герметичність не містить
печатки ТОВ «Девіжин Констракшн» та
підписаний не усіма його
представниками, акт №26 взагалі не
містить печаток підприємств
представників членів приймальної
комісії.

Щодо пояснень (нотаріально посвідчена
заява (том 3, а.с. 69) Семенова Сергія
Павловича про повідомлення його та
керівництва ТОВ «Тепло Сервіс» про
розірвання договору підряду від 1
грудня 2011 року, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Так, в матеріалах справи міститься лист
від 10 травня 2012 за №15, який відповідач
надає у якості доказу повідомлення
позивача про дострокове розірвання
договору, у зв'язку з порушенням
позивачем пунктів 7.1.15., 13.3.2., 13.3.3.
договору.

Як доказ надіслання вказаного
повідомлення засобами поштового
зв'язку, відповідач, у додатках до
відзиву на позовну заяву, надає лист за
підписом директора відповідача,
скріплений печаткою підприємства, з
відбитком календарного штемпелю
поштового відділення Київ-2 та написом
«Підтверджуємо надсилання даного
листа», а також, підписом невідомої
особи, прізвище та посаду якої не
зазначено.

У супровідному листі про надання
документів до справи (вх. №8995 від 5
квітня 2013 року), відповідач надав
пояснення, що даний лист ним направлено
з відділення поштового зв'язку, що
знаходиться за адресою: м. Київ,
Луначарського, 16/4.

Позивач заперечує отримання листа про
дострокове розірвання договору зі
сторони відповідача і на підтвердження
цих заперечень позивачем здійснено
запит до Лівобережного поштамту
Київської міської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» (копія
наявна в матеріалах справи) та надано
суду відповідь підприємства поштового
зв'язку від 17 квітня 2013 року №31/52-ю-ТС-475,
в якому повідомлено, що до
Лівобережного поштамту звернення про
підтвердження відправки простого
поштового відправлення адресату від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клімат Україна ЛТД»
не надходило, використання таким чином
календарного штемпелю суперечить
статті 2 «Правил надання послуг
поштового зв'язку», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 березня 2009 року №270, а за
візуальним оглядом копії листа від 10
травня 2012 року №15 вбачається, що надпис
та відбиток календарного штемпелю
містять ознаки невідповідності.

При з'ясуванні обставин щодо передачі
позивачу листа від 10 травня 2012 року №15
про дострокове розірвання
відповідачем договору та надання
оцінки доказам, що надані відповідачем
на їх підтвердження, господарський суд
виходив з того, що абзацом 27 пункту 2
«Правил надання послуг поштового
зв'язку», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 5
березня 2009 року за №270, визначено, що
документом, який підтверджує надання
послуг поштового зв'язку, є
розрахунковий документ встановленої
відповідно до Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), отже,
розрахунковий документ, виданий
поштовим відділенням, є доказом
надання (оплати) послуг поштового
зв'язку, а відповідно до пунктів 59, 61
Правил, доказом надіслання того чи
іншого документу, може бути опис
вкладення до цінного листа з відбитком
календарного штемпелю поштового
відділення.

Враховуючи вищевикладене, в матеріалах
справи відсутні докази надсилання
відповідачем позивачеві листа від 10
травня 2012 року за №15 про дострокове
розірвання договору (квитанція, опис
вкладення до цінного листа), а поданий
відповідачем лист (без номеру і дати) не
приймається судом до уваги, як доказ
надсилання спірного листа від 10 травня
2012 року за №15 у розумінні ст.ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України.

Отже, повідомлення Семенова Сергія
Павловича про розірвання договору
підряду від 1 грудня 2011 року не є
належним повідомленням ТОВ «Тепло
Сервіс» про розірвання договору,
оскільки, суперечить умовам договору
підряду від 1 грудня 2011 року.

Відповідач не довів суду, що він
скористався правом на дострокове
розірвання договору, що передбачене
законом та договором, відтак, наявність
обставин, про які стверджує відповідач,
стосовно порушень позивачем строків
виконання робіт, строків повідомлення
відповідача про те, що роботи виконані
та можуть бути передані відповідачу та
строків складання відповідної
документації для приймання-передачі
робіт, не звільняло відповідача від
обов'язку прийняти роботи та оплатити
їх.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

У пункті 6 оглядового листа Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2013 року за №01-06/374/2013 «Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду»
зазначено, що відмова замовника від
підписання акта виконаних робіт за
договором підряду за відсутності
своєчасно наданих зауважень до
виконаних робіт не звільняє замовника
від обов'язку щодо їх оплати.

Таким чином, якщо замовник
безпідставно відмовився від прийняття
робіт, своєчасно не заявивши про їх
недоліки (за наявності таких), то він не
звільняється від обов'язку оплатити
роботи, виконані за договором підряду.

Отже, при з'ясуванні судом
правомірності заявленої позивачем
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості з оплати виконаних
робіт за договором підряду від 1 грудня
2011 року, судом встановлено чинність
договору, доказів його розірвання або
визнання недійсним у судовому порядку
до суду не надано.

Відповідачем не подано до суду
обґрунтованої відмові від підписання
актів виконаних робіт, отже, суд
приходить до висновку, про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клімат
Україна ЛТД» (08133, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Вишневе,
вул. Балукова, 1, код 34966343) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тепло Сервіс» (02166, м.
Київ, Деснянський район, вул. Жукова, 28,
кв. 156, код 36375940) - 308312 (триста вісім тисяч
триста дванадцять) грн. 18 коп.
заборгованості та 6166 (шість тисяч сто
шістнадцять) грн. 24 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 2 грудня 2013
року

Суддя
Заєць Д.Г.