Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" квітня 2013 р. Справа № 927/257/13-г

Суддя Лавриненко Л.М., розглянувши матеріали

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой",

юридична адреса: вул. Шевченка, 2-Б, смт. Михайло-Коцюбинське,

Чернігівський район, Чернігівська область, 15552

адреса для листування: вул. Квітнева, 21, м. Чернігів, 14000

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

позивача: ОСОБА_1, 14000, АДРЕСА_1

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

позивача: приватне автотранспортне підприємство „Інтрансавтострой",

Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новий Білоус, вул. Квітнева, 21

Відповідач: публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль",

вул.Лєскова, 9, м. Київ, 01011

В особі: Чернігівської обласної дирекції публічного акціонерного товариства

"Райффайзен Банк Аваль", пр-т Перемоги, 21, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про припинення зобов"язань та про визнання відсутнім права,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Шматок В.В., голова ліквідаційної комісії, був присутній в судовому засіданні 05.03.2013 року;

Ребкало О.М., довіреність б/н від 05.03.2013 року, представник, був присутній в судовому засіданні 05.03.2013 року, 19.03.2013 року;

В судове засідання 02.04.2013 року представники позивача не з"явилися.

від відповідача: Іллюшко О.М., довіреність №629/12-Н від 26.11.2012 року, представник, був присутній в судовому засіданні 05.03.2013 року, 19.03.2013 року;

Слісаренко Л.Л., довіреність №542/12/09Н від 15.10.2012 року, представник, була присутня в судовому засіданні 02.04.2013 року.

від третьої особи-1 на стороні позивача: ОСОБА_1, особисто, був присутній в судовому засіданні 05.03.2013 року, 19.03.2013 року; в судове засідання 02.04.2013 року не з"явився.

від третьої особи-2 на стороні позивача: ОСОБА_1, директор, був присутній в судовому засіданні 05.03.2013 року, 19.03.2013 року; в судове засідання 02.04.2013 року не з"явився.

Ухвала виноситься після оголошеної в судовому засіданні перерви, з 19.03.2013 року по 02.04.2013 року, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" подано позов до публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль", в особі: Чернігівської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", відповідно до якого позивач просить суд: 1). визнати зобов'язання, що виникли між товариством з обмеженою відповідальністю „Інтрансавтострой" та ПАТ „Райффайзен банк „Аваль" на підставі генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року, кредитного договору №010/12/189 від 28.03.2005 року та кредитного договору №012/03-1/071 від 24.07.2003 року припиненими з 28.04.2010 року; 2). визнати відсутнім права у ПАТ „Райффайзен банк „Аваль" стягувати з 28.04.2010 року суми заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією за розрахунково-касове обслуговування, що виникла на підставі генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року, кредитного договору №010/12/189 від 28.03.2005 року та кредитного договору №012/03-1/071 від 24.07.2003 року; 3). визнати відсутнім права у ПАТ „Райффайзен банк „Аваль" нараховувати та стягувати з 28.04.2010 року штрафних санкцій (штрафів, пені, три проценти річних та інфляційні) на суму заборгованості, що виникла на підставі генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року, кредитного договору №010/12/189 від 28.03.2005 року та кредитного договору №012/03-1/071 від 24.07.2003 року; 4). визнати зобов'язання, що виникли на підставі договору застави транспортних засобів та обладнання №010/12/189 від 28.03.2005 року припиненими з 28.04.2010 року; 5). визнати відсутнім права у ПАТ „Райффайзен банк „Аваль" з 28.04.2010 року утримувати під обтяженням та звертати стягнення на майно, що передано в заставу на підставі договору застави транспортних засобів та обладнання №010/12/189 від 28.03.2005 року; 6). визнати зобов'язання, що виникли на підставі договору іпотеки від 29.12.2004 року припиненими з 28.04.2010 року; 7). визнати відсутнім права у ПАТ „Райффайзен банк „Аваль" з 28.04.2010 року утримувати під обтяженням та звертати стягнення на майно, що передано в іпотеку на підставі договору іпотеки від 29.12.2004 року.

В судових засіданнях здійснювалась технічна фіксація судового процесу.

Ухвалою суду від 05.03.2013 року було відхилено заяву позивача про зміну предмету позову, оскільки подана заява фактично дублювала заявлені позовні вимоги, з якими позивач звернувся до суду та відповідно не змінювала заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05.03.2013 року були задоволені заяви ОСОБА_1 та ПАТП „Інтрансавтострой" про вступ їх у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, та відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, були залучені до участі у справі, в якості третьої особи-1 та третьої особи-2 без самостійних вимог на стороні позивача, оскільки рішення з даного спору може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_1 та ПАТП „Інтрансавтострой" щодо сторін по справі.

В судовому засіданні 05.03.2013 року суд перейшов до розгляду спору по суті.

Відповідач в поданому відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечував та вказував на те, що додаткова угода від 28.05.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року фактично не існує. Посилання заявника на постанову Вищого господарського суду України від 31.01.2012 року по справі №16/35 є безпідставними, оскільки цією постановою жодні фактичні обставини не встановлені, а в ній йдеться про процесуальні помилки, допущені судами першої та апеляційної інстанції. Не є підтвердженням припинення зобов'язання списання заборгованості за постановою правління АТ „Райффайзен Банк Аваль" від 29.03.2012 року, оскільки, як зазначено в п.174 цієї постанови, списання безнадійної заборгованості позичальників-боржників не є підставою для припинення вимог банку до них та зокрема Чернігівській обласній дирекції банку дана вказівка продовжити роботу щодо подальшого стягнення списаної заборгованості. В ухвалі Чернігівського районного суду від 11.12.2012 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23.01.2013 року по справі №2523/2383/2012, зазначено, що фотокопія додаткової угоди не може бути належним та допустимим доказом факту укладення такої угоди відповідно до ст. 58,59,64 ЦПК України, про що неодноразово зазначав апеляційний суд Чернігівської області у своїх ухвалах від 13.10.2011р.,21.10.2011р.,06.10.2011р. стосовно цієї угоди.

В судовому засіданні 05.03.2013 року було здійснено огляд оригіналів: статуту позивача; протоколу №4 від 19.07.2010 року; генеральної кредитної угоди № 010/12/135; кредитних договорів № 010/12/189 від 28.03.2005 року, №012/03-1/071 від 24.07.2003 року; додаткової угоди від 28.03.2005 року; договору іпотеки від 29.12.2004 року; договору застави №010/12/189 від 28.03.2005 року.

Позивач в поданих поясненнях від 18.03.20113 року зазначає, що надати оригінал додаткової угоди від 28.04.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року не має можливості, оскільки 2 екземпляри такого оригіналу зберігаються у відповідача. Нотаріально посвідчена копія додаткової угоди від 28.04.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року, яка додається, є належним та допустимим доказом і повинна братись судом до уваги при вирішенні даного спору, до того ж факт укладеності та дійсності додаткової угоди від 28.05.2005 року встановлено постановою Вищого господарського суду України №16/35 від 31.10.2012 року, резолютивними частинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2012 року та рішенням господарського суду Чернігівської області від 28.09.2011 року у справі №16/35. Посилання відповідача на твердження про перевищення повноважень президента Шпига Ф.І. при підписанні додаткової угоди від 28.05.2005 року не може братись до уваги, оскільки дане питання вже було розглянуто судами та прийнято відповідне рішення.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ПАТП „Інтрансавтострой", в поданих письмових поясненнях вих.№12 від 15.03.2013 року зазначає, що додатковою угодою від 28.04.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року відповідач та позивач погодили, що у випадку несплати позивачем в строк до 28.04.2010 року заборгованості по генеральній кредитній угоді, кредитному договору №010/12/189 від 28.04.2005 року, зобов»язання сторін припиняються в повному обсязі внаслідок звільнення (прощення боргу) відповідачем позивача, і відповідач відмовляється від права на стягнення заборгованості, збитків у вигляді відсотків, пені чи штрафних санкцій. Одночасно, п. 3 вказаної додаткової угоди сторонни погодили, що у випадку несплати позивачем (позичальником) заборгованості до 28.04.2010 року по генеральній кредитній угоді №010/12/135 від 29.12.2004 року, сторони зазделегідь домовляються, що зобов»язання сторін по генеральній кредитній угоді вважається припиненим в повному обсязі внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором (відповідачем) позичальнику (позивачу) і кредитор (відповідач) відмовляється від права на стягнення заборгованості, збитків у вигляді відсотків, пені чи штрафних санкцій. Пунктом 4 додаткової угоди сторони домовились, що у разі настання умов викладених в п.п. 2,3 додаткової угоди кредитор (відповідач) не претендує на виконання зобов»язань по генеральній кредитній угоді №010/12/135 від 29.12.2004 року поручителями (треті особи-1,2) і не заявляє права на майо поручителів (треті особи-1,2). Виходячи з презумпціїї правомірності правочину, саме відповідач має доводити недійсність правочину, оскільки саме відповідач відмовляється від його виконання та не визнає його. На даний час укладена між сторонами додаткова угода про прощення боргу є чинною, оскільки її недійсність не встановлена в судовому порядку, а нікчемність не визначена законом. Фактична обставина (дійсність, чинність додаткової угоди) встановлена постановою Вищого господарського суду України по справі №16/35 від 31.10.2012 року, якою також встановлено, що оскільки матеріали справи не містять у собі доказів скасування або визнання незаконними нотаріальних дій щодо засвідчення фотокопії спірної угоди, нотаріально засвідчена копія додаткової угоди від 28.04.2005 року є належним та допустимим доказом її укладення. Таким чином, третя особа-2 вважає, що нотаріально завірена копія додаткової угоди є доказом припинення зобов»язань позивача перед відповідачем і станом на день розгляду справи у суді зобов»язання позивача перед відповідачем за основним зобов»язанням (кредитним договором) припинилось у зв»язку з прощенням боргу, що узгоджується ч.1 ст. 598, ст. 605 Цивільного кодексу України.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1, в поданих письмових поясненнях від 18.03.2013 року зазначає, що оскільки правочин щодо прощення боргів ТОВ „Інтрансавтострой" був вчинений сторонами в письмовій формі, що підтверджено постановою Вищого господарського суду України №16/35 від 31.10.2012 року, а тому не потребує додаткових дій з боку боржника. Таким чином, додатковою угодою від 28.04.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року, якою встановлено, що у випадку не сплати позичальником заборгованості до 28.04.2010 року, зобов'язання вважаються припиненими в повному обсязі, банк фактично вчинив правочин по звільненню позичальника від його обов'язків за договорами, в розумінні ст. 605 Цивільного кодексу України. Третя особа-1 вважає, що додаткова угода від 28.04.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року є належним доказом у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, оскільки складена правомірно з урахуванням вимог чинного законодавства, підписана обома сторонами, підписи яких засвідчено печатками підприємств. Крім того, третя особа-1 наголошує, що постановою правління АТ „Райффайзен банк Аваль" №п-59/3 від 29.03.2012 року, банком була списана кредитна заборгованість боржника, що фактично підтверджує прощення боргу.

Відповідач в письмових доповненнях до відзиву №140-10-4-00/505 від 15.03.2013 року просить суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на ч. 1 ст. 161 Цивільного кодексу України тс ст. 47 Закону України «Про господарські товариства» та зазначає, що позивачу було відомо, що виконавчим органом Акціонерного-пенсійного банку «Аваль» є правління та голова правління банку, який здійснює представництво банку перед третіми особами без доручення. Твердження ОСОБА_1 про те, що банк списав заборгованість по кредитах згідно додаткової угоди про прощення боргу суперечить фактичним обставинам справи, оскільки у разі прощення боргу, банк не має права його списувати. Списання заборгованості здійснюється згідно ст. 159 Податкового кодексу України і у разі списання заборгованості зобов»язання не припиняється і стягнення списаної заборгованості з боржників здійснюється банком на загальних підставах. На даний час заборгованість за двома кредитними договорами обліковується на позабалансовому рахунку НОМЕР_1 на виконання п. 2.1. Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів від кредитні ризики в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 27.12.2007 року №481. Проводки по перенесенню заборгованості на позабалансові рахунки були здійснені 30.03.2012 року, що підтверджується фактурами документів №9601/10078/2402 від 30.03.2012 року, № 9611/10078/2403 від 30.03.2012 року.

В судовому засіданні 19.03.2013 року суд здійснив огляд нотаріально посвідченої копії додаткової угоди від 28.04.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року.

В судовому засіданні 19.03.2013 року судом було оголошено перерву до 02.04.2013 року.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але позивач та треті особи повноважних представників в судове засідання 02.04.2013 року не направили.

До початку розгляду справи від позивача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю явки повноважного представника в судове засідання.

Щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи відповідач поклався на розсуд суду.

До початку розгляду справи від відповідача надійшло письмове клопотання про залучення до матеріалів справи копії фінансового звіту ТОВ "Інтрансавтострой", складеного ліквідаційною комісією товариства станом на 27.09.2010 року. Дане клопотання задоволено судом.

Розглянувши подані документи, вислухавши пояснення повноважного представника відповідача, суд доходить висновку, що повний та всебічний розгляд справи є неможливим без надання сторонами витребуваних судом додаткових документів та явки в судове засідання всіх повноважних представників сторін для дачі пояснень по справі, а тому клопотання позивача про відкладення розгляду справи підлягає задоволенню.

За таких обставин розгляд справи підлягає відкладенню.

Керуючись ст.ст. 22, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти, призначивши судове засідання на 09.04.2013 року о 10:30 в приміщенні господарського суду Чернігівської області у м. Чернігові, проспект Миру, 20, каб. № 16.

2. Зобов'язати позивача: надати документи, які підтверджують, що сума заборгованості, яка виникла перед банком станом на 28.04.2010р. була оприбуткована товариством та були сплачені податки з цієї суми; докази схвалення банком дій президента Шпига Ф.І. щодо укладення додаткової угоди від 28.05.2005 року до генеральної кредитної угоди №010/12/135 від 29.12.2004 року чи вчинення банком дій щодо виконання вказаної угоди; забезпечити явку представника з належними повноваженнями та документами, які посвідчують особу.

3. Зобов»язати відповідача: забезпечити явку представника з належними повноваженнями та документами, які посвідчують особу.

4. Третій особі-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1: забезпечити явку представника з належними повноваженнями та документами, які посвідчують особу.

5. Третій особі-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПАТП „Інтрансавтострой": забезпечити явку представника з належними повноваженнями та документами, які посвідчують особу.

6. Попередити сторони, що нез'явлення в судове засідання повноважних представників не є перешкодою для розгляду спору по суті.

Суддя Лавриненко Л.М.