м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
товариство «Креді Агріколь Банк»
про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 14 945,12 грн.
Суддя Гавриловська І.О.
У судових засіданнях брали участь
представники учасників судового
від позивача: Карась В.В. -
дов. № 3683/18 від 12.12.12 р.
Ходарченко В.М. - дов. № 3684/18 від 12.12.12 р.
від відповідача: не з'явився
від третьої особи: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
На розгляд господарського суду м. Києва
передано позов Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 14 945,12 грн., в
результаті настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 03.09.12 р. о 21:35 год. на проспекті
Московський, 11 в м. Києві, за участю
транспортних засобів «Skoda Octavia»,
державний номер АА0606ЕВ, під керуванням
Дембіка Д. Ю., що належить Дембіку Ю. О.,
та «Renault Logan», державний номер АА5115КЕ,
під керуванням Яременка О. П.
Ухвалою суду від 15.10.13 р. порушено
призначено її розгляд на 11.11.13 р.,
зобов'язано сторін надати певні
Через службу діловодства
господарського суду 24.10.13 р. від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду та 25.10.13 р.
надійшло клопотання про витребування
інформації від МТСБУ.
Представник позивача в судовому
засіданні 11.11.13 р. підтримав клопотання
про витребування у МТСБУ інформації
стосовно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, відповідно до
якого було застраховано
цивільно-правову відповідальність
власника транспортного засобу «Skoda
Octavia», державний номер АА0606ЕВ, який діяв
станом на 03.09.12 р., вказавши його серію
та номер, назву та адресу страхової
компанії, яка видала поліс, ліміт
відповідальності, франшизу, термін дії
полісу, тип договору, прізвище, ім'я та
по-батькові/найменування
Дослідивши матеріали справи,
господарський суд міста Києва дійшов
висновку про недостатність поданих
позивачем документів для прийняття
рішення у даній справі, у зв'язку з чим
вважає за потрібне витребувати
необхідні докази.

Відповідно до ст. 38 господарського
процесуального кодексу України
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: який доказ витребовується,
обставини, що перешкоджають його
наданню, підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація та обставини, які може
підтвердити цей доказ. У разі
задоволення клопотання, суд своєю
ухвалою витребовує необхідні докази.

Представник відповідача в судове
засідання 11.11.13 р. не з'явився, про
причини неявки не повідомив, вимог
ухвали суду не виконав, про призначене
судове засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 18.10.13 р., яке
підтверджує отримання відповідачем
23.10.13 р. ухвали про порушення
провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.11.13 р. відкладено
розгляд справи до 04.12.13 р., у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача
в призначене судове засідання,
невиконанням ним вимог ухвали суду та
для направлення запиту до МТСБУ для
витребування інформації.

Через службу діловодства
господарського суду 02.12.13 р. від МТСБУ
надійшла відповідь на судовий запит,
яка залучена до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.12.13 р.
представник позивача надав суду
письмові пояснення та заявив
клопотання про залучення до участі у
справі третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Публічне акціонерне
товариство «Креді Агріколь Банк»,
оскільки дане товариство є
вигодонабувачем за договором
страхування (полісом), у зв'язку з чим
заявив клопотання про продовження
строку розгляду спору, просив
задовольнити дані клопотання.

Дослідивши матеріали справи та
розглянувши клопотання представника
позивача, господарський суд дійшов
висновку про необхідність залучити
Публічне акціонерне товариство «Креді
Агріколь Банк» до участі у даній справі
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора або з ініціативи
господарського суду.

Представник відповідача в судове
засідання 04.12.13 р. повторно не з'явився,
про причини неявки не повідомив, вимог
ухвали суду не виконав, про призначене
судове засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 21.11.13 р., яке
підтверджує отримання відповідачем
25.11.13 р. ухвали про відкладення розгляду
справи у справі.

Розглянувши клопотання представника
позивача про продовження строку
розгляду спору, суд його задовольнив з
наступних підстав.

Частиною 1 статті 69 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви.

Судом встановлено, що строк вирішення
спору в даній справі № 910/19798/13 спливає
14.12.13 р.

В частині 3 статті 69 Господарського
процесуального кодексу України
зазначено, що у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи наведене, суд вважає за
можливе продовжити строк розгляду
спору для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи.

У зв'язку з повторним нез'явленням
представника відповідача в призначене
судове засідання та невиконанням ним
вимог ухвали суду, що перешкоджало
вирішенню спору в даному судовому
засіданні, враховуючи залучення до
участі в даній справі третьою особою
ПАТ «Креді Агріколь Банк», то
господарський суд ухвалою від 04.12.13 р.
відклав розгляд даної справи на 23.12.13 р.;
продовжив строк вирішення спору на
п'ятнадцять днів до 30.12.13 р.; залучив до
участі в даній справі третьою особою,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
Публічне акціонерне товариство «Креді
Агріколь Банк», зобов'язавши його
надати письмові пояснення по суті
спору; зобов'язав позивача направити на
адресу Публічного акціонерного
товариства «Креді Агріколь Банк» копію
позовної заяви з доданими до неї
документами, докази чого надати суду; в
черговий раз зобов'язав відповідача
надати суду: письмовий відзив на
позовну заяву у порядку, передбаченому
ст. 59 ГПК України, з поясненнями по суті
заявлених вимог та докази якими вони
обґрунтовуються, докази його
надіслання позивачу; належним чином
засвідчену копію полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/391988.

17.12.13 р. через службу діловодства
господарського суду від ПАТ «Креді
Агріколь Банк» надійшло клопотання про
розгляд справи без участі представник
третьої особи, яке залучено до
матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 23.12.13 р. підтримав позовну
заяву та просив її задовольнити.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання 23.12.13 р. не
з'явились, про причини неявки суду не
повідомили, про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином, вимог ухвали суду від 04.12.13 р. не
виконали.

Враховуючи, що матеріали справи
містять докази належного повідомлення
відповідача та третьої особи про час та
місце судового засідання, ненадання
ним витребуваних судом документів, то
за таких обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
справи на підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними матеріалами без участі
представників вищезазначених
учасників судового процесу.

У судовому засіданні 23.12.13 р. суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.12 р. о 21:35 год. на проспекті
Московський, 11 в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортних засобів «Skoda Octavia»,
державний номер АА0606ЕВ, під керуванням
Дембіка Д. Ю., що належить Дембіку Ю. О.,
та «Renault Logan», державний номер АА5115КЕ,
під керуванням Яременка О. П.

Дембік Д.Ю., керуючи транспортним
засобом «Skoda Octavia», державний номер
АА0606ЕВ, не дотримався безпечної
дистанції, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Renault Logan»,
державний номер АА5115КЕ, під керуванням
Яременка О. П., чим порушив п. 13.1. Правил
дорожнього руху України, що призвело до
пошкодження транспортних засобів.

Про наведене свідчить довідка ДАІ №
9065682 від 10.09.12 р. та постанова
Оболонського районного суду м. Києва
від 11.10.12 року в адміністративній
справі № 3-6947/12 ун. № 2605/14668/12, відповідно
до якої Дембіка Д.Ю. визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
було піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу в розмірі
340,00 грн.

У відповідності до частини 2 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Відшкодуванням шкоди» відповідно до
статті 35 Господарського
процесуального кодексу України,
преюдиціальне значення для
господарського суду мають вирок суду з
кримінальної справи, що набрав
законної сили, щодо певних подій та ким
вони вчинені або рішення суду з
цивільної справи, що набрало законної
сили, щодо фактів, які встановлені
судом. В інших випадках питання щодо
вини конкретних осіб вирішується
господарським судом самостійно за
результатами дослідження всіх
обставин та матеріалів справ, у тому
числі матеріалів слідчих органів.
Рішення господарського суду не може
обґрунтовуватись тільки довідкою
органу ДАІ або постановою про відмову у
порушенні кримінальної справи.

Факти, які встановлені постановою
Оболонського районного суду м. Києва
від 11.10.12 року в адміністративній
справі № 3-6947/12 ун. № 2605/14668/12, у
відповідності до статті 35
Господарського процесуального кодексу
України, мають преюдиціальне значення.

У вищезазначеній постанові визнано
Дембіка Д.Ю. винним у вчинені
правопорушення, передбаченого статтею
124 Кодексу про адміністративне
правопорушення України.

Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди було
пошкоджено автомобіль «Renault Logan»,
державний номер АА5115КЕ, під керуванням
Яременка О. П.

Відносини, пов'язані із страхуванням,
регулюються параграфом 2 глави 35
Господарського кодексу України, главою
67 Цивільного кодексу України, Законом
України від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР «Про
страхування» (надалі - Закон України
«Про страхування»), а відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів - також Законом України від
01.07.2004 р. № 1961 - IV «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (надалі - Закон
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування», страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
страхування», страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України «Про страхування», є
видом добровільного страхування.

В частині 1 ст. 6 даного Закону
зазначено, що добровільне страхування -
це страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування,
що встановлюються страховиком
самостійно відповідно до вимог цього
Закону. Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

В статті 16 Закону України «Про
страхування» визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Між Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(страховик), Яременком О.П.
(страхувальник) та ПАТ «Креді Агріколь
Банк» (вигодонабувач) було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту № 0445Га/12к/п від
17.08.12 р., у відповідності до умов якого
страховик застрахував майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом, а
саме - автомобілем марки «Renault Logan»,
державний номер АА5115КЕ.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування» передбачено, що страховий
випадок - подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського
кодексу України, за договором
страхування страховик зобов'язується у
разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату
страхувальнику або іншій особі,
визначеній страхувальником у договорі
страхування, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України, за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з наказом Міністерства юстиції
України та Фонду державного майна від
24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстрований
в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395)
«Про затвердження Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів», який є
обов'язковим для виконання особами, до
компетенції яких входить проведення
автотоварознавчих експертиз та
досліджень, розмір матеріального
збитку визначається шляхом проведення
відповідної експертизи. Методику
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів
розроблено згідно із Національним
стандартом № 1 «Загальні засади оцінки
майна і майнових прав» і затверджено
наказом Фонду держмайна України від
24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано в
Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395, зі
змінами та доповненнями).

Відповідно до Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках, зокрема,
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом (стаття 7 Закону), і
здійснюється суб'єктами оціночної
діяльності.

На виконання вищезазначених норм
чинного законодавства, позивач з метою
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
марки «Renault Logan», державний номер
АА5115КЕ, замовив у судового
експерта-автотоварознавця Коваля І.М.
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження з
визначення матеріального збитку,
завданого власнику вищезазначеного
автомобіля.

02.10.12 р. було складено протокол огляду
транспортного засобу «Renault Logan»,
державний номер АА5115КЕ.

03.10.12 р. було надано висновок № 535/12,
складений судовим
експертом-автотоварознавцем Ковалем
І.М. (вища технічна освіта, свідоцтво
МЮУ № 49 від 29.06.1999 р., продовжено до
13.07.15 р.), який складений відповідно до
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фондом державного
майна України від 24.11.03 р. № 142/5/2092,
Національного стандарту № 1 «Загальні
засади оцінки майна і майнових прав»,
затвердженого постановою КМ України
від 10.09.2003 року № 1440, згідно з яким
визначено, що вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Renault Logan», державний номер АА5115КЕ,
становить 17 702,44 грн.

На підставі заяви про настання події,
що має ознаки страхового випадку від
05.09.12 р., договору добровільного
страхування наземного транспорту №
0445Га/12к/п від 17.08.12 р., рахунку № 12090513 від
12.09.12 р., калькуляції/висновку № 12090512
від 12.09.12 р. за системою «Audatex»,
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «АХА Страхування»
було здійснено розрахунок страхового
відшкодування та складено страховий
акт № 1.002.12.01637/VESKO2745 від 18.10.12 р., у
відповідності до якого позивачем було
визначено заявлену подію страховим
випадком та встановлено, що сума
страхового відшкодування, яка підлягає
виплаті, становить 15 945,12 грн.

Статтею 29 Закону України «Про
страхування» передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Позивач повідомив суду, що він свої
зобов'язання перед страхувальником за
договором добровільного страхування
наземного транспорту № 0445Га/12к/п від
17.08.12 р. виконав належним чином,
перерахувавши згідно з платіжним
дорученням № ДП00009734 від 19.10.12 р. 15 945,12
грн. страхового відшкодування Яременку
О.П., перерахувавши кошти на рахунок ТОВ
«КийАвтоХолдинг» за ремонт
пошкодженого автомобіля «Renault Logan»,
державний номер АА5115КЕ.

Враховуючи те, що постановою
Оболонського районного суду м. Києва
від 11.10.12 року в адміністративній
справі № 3-6947/12 ун. № 2605/14668/12 визнано
Дембіка Д.Б., який керував автомобілем
«Skoda Octavia», державний номер АА0606ЕВ,
винним в дорожньо-транспортній
пригоді, яка сталася в результаті його
зіткнення з автомобілем марки «Renault
Logan», державний номер АА5115КЕ, він є
особою, відповідальною за збиток,
заподіяний автомобілю «Renault Logan»,
державний номер АА5115КЕ.

З огляду на те, що Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «АХА Страхування» на підставі
договору добровільного страхування
наземного транспорту № 0445Га/12к/п від
17.08.12 р., внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася 03.09.12 р. о 21:35 год. на
проспекті Московський, 11 в м. Києві,
виплачено страхове відшкодування
Яременку О.П. - власнику автомобіля
«Renault Logan», державний номер АА5115КЕ,
позивачем, у відповідності до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993 та 1191
Цивільного кодексу України, отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду, а
саме, до страхової організації, якою
здійснено обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власника транспортного засобу «Skoda
Octavia», державний номер АА0606ЕВ, водій
якої винний у скоєнні ДТП, - Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія».

За таких обставин на розгляд
господарського суду міста Києва були
передані позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу в розмірі 14 945,12 грн., в
результаті настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 03.09.12 р. о 21:35 год. на проспекті
Московський, 11 в м. Києві, за участю
транспортних засобів «Skoda Octavia»,
державний номер АА0606ЕВ, під керуванням
Дембіка Д. Ю., що належить Дембіку Ю. О.,
та «Renault Logan», державний номер АА5115КЕ,
під керуванням Яременка О. П.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» зазначено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно з п. 9 ст. 7 Закону України «Про
страхування», страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів відноситься до обов'язкових
видів страхування, що здійснюються в
Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» встановлено, що
виплата страхового відшкодування
(регламентна виплата) здійснюється
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна, сплатили страхове
відшкодування за договором майнового
страхування (крім регламентної
виплати, передбаченої підпунктом «а»
пункту 41.1 статті 41 цього закону),
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Враховуючи вищевикладене, суд
відзначає, що незалежно від джерела
виникнення права позов щодо
відшкодування збитків подається до
особи, відповідальної за завдані
збитки, проте враховуючи те, що
цивільна відповідальність винної
особи застрахована, позов може бути
заявлений також і до юридичної особи,
яка застрахувала відповідальність
власника транспортного засобу «Skoda
Octavia», державний номер АА0606ЕВ, зокрема
до відповідача у даній справі -
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» (дана
правова позиція підтверджується також
постановою ВГСУ від 05.12.2006 року № 54/53-06).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
встановлено, що шкода, завдана майну
фізичної чи юридичної особи,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 ст. 1198 Цивільного
кодексу України, шкода, заподіяна
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи в розмірі виплаченого
відшкодування.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язковий ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) - це грошова сума, в межах якої
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

У відповідності до п. 12.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України
«Про страхування» страхове
відшкодування не може перевищувати
прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги (регресу), яке
страхувальник, що одержав страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

В п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» зазначено, що для отримання
страхового відшкодування особа, яка
має право на відшкодування, подає
страховику відповідну заяву.

У відповідності до п.п. 36.2. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його. Якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода
розглядається в цивільній,
господарській або кримінальній справі,
перебіг цього строку припиняється до
дати, коли страховику (у випадках,
передбачених статтею 41 цього закону, -
МТСБУ) стало відомо про набрання
рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення
страхового відшкодування чи інші
документи, необхідні для прийняття
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати),
подані з порушенням строку,
встановленого цим Законом, строк
прийняття рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та його виплату
збільшується на кількість днів такого
прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня
прийняття відповідного рішення
страховик (МТСБУ) зобов'язаний
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення.

Перебіг позовної давності щодо вимог
страховика про відшкодування збитків у
порядку регресу починається з моменту
виконання страховиком свого
зобов'язання за договором
добровільного страхування (постанова
Вищого господарського суду України №
58/168 від 27.03.12 р.).

02.12.13 р. через службу діловодства
господарського суду м. Києва від МТСБУ
надійшла відповідь на запит, згідно з
яким в ЦБД на даний час є інформація про
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеного по відношенню до
транспортного засобу «Skoda Octavia»,
державний номер АА0606ЕВ, зазначена в
судовому запиті. Страхувальником за
даним договором є Дембік Д.Ю., тип
договору - 1.

Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/391988 встановлено ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну (на одного потерпілого) - 50 000,00
грн. та франшиза - 1 000,00 грн.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції від 14.08.11 р.,
договори обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
можуть укладатися на умовах:

- страхування відповідальності за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах (договір I типу);

- страхування відповідальності за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
будь-якого транспортного засобу або
одного з транспортних засобів,
зазначених у договорі, особою, вказаною
в договорі страхування (договір II типу);

- страхування відповідальності за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, особою, вказаною
в договорі страхування, або однією з
осіб, зазначених у договорі (договір III
типу).

Позивач звернувся до СТзДВ «Гарантія»
з заявою (вих. № 1364/2 від 07.05.13 р.) щодо
виплати страхового відшкодування за
полісом № АВ/391988 в порядку регресу.

Однак станом на день звернення
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування» з
даним позовом до суду суму страхового
відшкодування в порядку регресу
відповідач не сплатив.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач жодних обґрунтованих
заперечень та належних доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем у позовній заяві, суду не
надав.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі
надані сторонами докази, документи та
пояснення в їх сукупності,
господарський суд м. Києві дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
щодо стягнення 14 945,12 грн. суми
страхового відшкодування у зв'язку з
несплатою відповідачем суми
матеріальної шкоди в порядку регресу,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 03.09.12 р. о 21:35 год. на проспекті
Московський, 11 в м. Києві, за участю
транспортних засобів «Skoda Octavia»,
державний номер АА0606ЕВ, під керуванням
Дембіка Д. Ю., що належить Дембіку Ю. О.,
та «Renault Logan», державний номер АА5115КЕ,
під керуванням Яременка О. П.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 979, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1198 Цивільного
кодексу України; 352, 354 Господарського
кодексу України, 32, 33, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» (вул.
Костянтинівська, 56, офіс 13, м. Київ, 04070,
ідентифікаційний код 21130899) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070,
ідентифікаційний код 20474912) 14 945
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот сорок
п'ять) грн. 12 коп. страхового
відшкодування в порядку регресу та 1 720
(одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
витрат на сплату судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене в порядку, передбаченому
чинним законодавством України.

Повне рішення підписано 30.12.2013 р.

Суддя
Гавриловська І.О.