РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3385/13 20.03.13

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
ДоПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Планета страхування"
Простягнення заборгованості, 35161, 92 грн.
Суддя Блажівська О.Є.

Представники сторін:

Від позивача - Півень Д.О. дов. № 91/2012/12/05-1 від 05.12.2012р. до 31.11.2013р.

Від відповідача - Дерій О.О. дов. № 18 від 15.03.2013р. до 31.12.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Планета страхування" про стягнення заборгованості, 35161, 92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2013 року порушено провадження у справі № 910/3385/13, розгляд справи призначено на 20.03.2013 року.

18.03.2013 року через канцелярію Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи по справі та підтвердження про виконання грошового зобов'язання.

20.03.2013 року представники позивача та відповідача у судове засідання з'явились.

У судовому засіданні судом розглянуто надане підприємством відповідача підтвердження про виконання грошового зобов'язання.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що в процесі розгляду справи, підприємство відповідача перерахувало суму боргу на рахунок підприємства позивача в повному обсязі. Таким чином, відповідач виконав своє зобов'язання перед позивачем.

Представник позивача проти виконання грошового зобов'язання не заперечив.

Відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 20.03.2013 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

В судовому засіданні суд повідомив сторони про порядок отримання повного тексту рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - позивач) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета страхування» (далі - відповідач) було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1651004 (далі - договір).

Відповідно п.1.1 договору, предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з пп. 2.2.1. та 2.3.1. Договору і відповідно до законодавства України Позивач постачає теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності з Відповідачем для потреб: опалення - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та в обсягах згідно з Додатком 1 до Договору, яку Відповідач зобов'язаний оплачувати щомісяця своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно п. 5.1 договору, облік споживання "Абонентом" теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Згідно п. 5 Додатку 4 до Договору передбачено, що Відповідач зобов'язаний щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримувати у районному відділі тепло збуту табуляграму фактичного споживання І теплової енергії за попередній період та акт звірки на початок розрахункового періоду.

Відповідно до п. 2 Додатку 4 до Договору Відповідач до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Позивачу вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює Договір про заставу майна. Згідно Закону України «Про заставу» як засіб гарантії сплати споживаємої теплової енергії.

Відповідно позовної заяви позивач зазначає, що відповідач зобов'язання за договором не виконує, внаслідок чого за період з 01.01.2012 по 01.01.2013 виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.01.2013 року становить 34222,45грн.

Відповідно відзиву на позовну заяву від 15.03.2013 року відповідач проти позовних вимог заперечує повністю, та вказує на сплату суми боргу в повному обсязі, в обґрунтування своїх доводів представник відповідача надав платіжні доручення № 765 від 04.02.2013 року на суму 7000,00грн., № 817 від 01.03.2013 року на суму 10000,00грн., № 823 від 04.03.2013 року на суму 7000,00грн., 832 від 12.03.2013 року на суму 5000,00грн., № 834 від 14.03.2013 року на суму 6161,92грн.

Судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 765, відповідач, 04.02.2013 року перерахував позивачу частину суми боргу в розмірі 7000,00грн. тобто, до порушення провадження у даній справі.

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року зі змінами, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Якщо предмет спору був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, господарський суд прийшов до висновку відмовити позивачу у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача частини суми основного боргу в розмірі 7000.00грн.

Одночасно, згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень № 817 від 01.03.2013 року на суму 10000,00грн., № 823 від 04.03.2013 року на суму 7000,00грн., 832 від 12.03.2013 року на суму 5000,00грн., № 834 від 14.03.2013 року на суму 6161,92грн., судом встановлено, що після порушення провадження у даній справі, відповідач у повному обсязі виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем за договором № 1651004 від 01.11.2010 року.

Згідно абз.3 п.4.4. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року зі змінами, припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на викладене, господарський суд прийшов висновку припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача частини суми основного боргу в розмірі 28161,92грн.

Отже, оспорювана сума в розмірі 35161,92грн. відповідачем сплачена.

Відповідно до ст. 49 ГПК України спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі порушено 25.02.2013 року відповідно до ухвали про порушення провадження у справі, 04.02.2013 року тобто до порушення провадження у справі, відповідач перерахував позивачу частину суми основного боргу, іншу частину суми основного боргу відповідач перерахував позивачу після порушення провадження у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку покласти на сторони судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Припинити провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Планета Страхування" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" частини суми боргу в розмірі 28161,92грн.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Планета Страхування" (01004, м. Київ, пл. Бессарабська, 9/1, оф.1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання ухвали суду судовий збір в розмірі 1377,98 грн.о (одна тисяча триста сімдесят сім гривень 98 копійок).

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 22.03.2013 року.

Суддя О.Є. Блажівська