РІШЕННЯ

"30" грудня 2013 р.Справа №
921/1249/13-г/13Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

Розглянув справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Микулинецької селищної ради, вул.
С.Бандери, 11, смт. Микулинці,
Теребовлянський район, Тернопільська
область, 48120

про зобов'язання вчинити дії

За участю представників:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: не з'явився

Представнику позивача в судовому
засіданні роз'яснено його права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

За відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалася.

В судовому засіданні 30.12.2013р.
відповідно до ст.85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть справи: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, смт. Микулинці, Теребовлянський
район, Тернопільська область,
звернувся в господарський суд
Тернопільської області з позовом до
відповідача - Микулинецької селищної
ради, смт. Микулинці, Теребовлянський
район, Тернопільська область, про
визнання договору купівлі-продажу
земельних ділянок укладеним.

24 грудня 2013р. від представника позивача
надійшла заява про зміну предмета
позову, відповідно до якої (з
урахуванням заяви про виправлення
технічної помилки від 30.12.2013р.) останній
просить суд зобов'язати Микулинецьку
селищну раду у 3-х денний термін з
моменту вступу рішення в законну силу,
укласти з фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 договір купівлі-продажу
земельних ділянок, угіддя - землі
промисловості, площею 0,0190 га та 0,2270 га
для промислового використання,
загальною площею 0,2460 га шляхом викупу
за 53600 грн., які вже сплачені позивачем
повністю, для обслуговування
нежитлових будівель прохідної, сушарні
пиломатеріалів, лісорозпилювального
цеху АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 за
рахунок земель не наданих у власність
та користування.

Суд, розглянувши подану заяву про зміну
предмета позову, її приймає як таку, що
подана у відповідності до ст.22 ГПК
України та до початку розгляду спору по
суті, у зв'язку із чим справа
розглядається, виходячи із нового
предмету позову.

Розгляд справи відповідно до ст.77 ГПК
України відкладався на 30.12.2013р. для
надання сторонам можливості
представити додаткові докази в
підтвердження своїх обгрунтувань та
заперечень, а також забезпечити участь
уповноважених представників в
засіданні.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав з урахуванням поданої заяви
про зміну предмета позову, крім того,
представив суду додаткові докази в
підтвердження обставин, викладених у
позовній заяві.

Відповідач повноважного представника
в судові засідання не направив, хоча
про час та дату розгляду справи
повідомлявся належним чином. У
поданому відзиві на позовну заяву
(вх.№21042 від 20.12.2013р.) та у відзиві на
заяву про зміну предмету позову
(вх.№21497 від 27.12.2013р.) проти заявлених
вимог заперечив, зокрема зазначив, що
земельна ділянка, яка передається
шляхом викупу продавцю ОСОБА_1,
оспорюється зі сторони третіх осіб, які
заявляють майнові права на неї. Відтак,
у відзиві на позовну заяву заявив
клопотання про відкладення розгляду
даної справи до вирішення земельного
спору, претензій третіх осіб, щодо
земельної ділянки, що повинна
передатися за договором
купівлі-продажу земельних ділянок
шляхом викупу ОСОБА_1, в
Теребовлянському районному суді
Тернопільської області за
адміністративним позовом громадян смт.
Микулинці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Доказів
наявності у провадженні
Теребовлянського районного суду
адміністративної справи, про яку
йшлося у відзиві на позовну заяву, суду
не надано.

У відзиві на заяву про зміну предмету
позову (вх.№21497 від 27.12.2013р.)
відповідачем також заявлено
клопотання про зупинення розгляду
даної справи до вирішення земельного
спору, претензій третіх осіб, щодо
земельної ділянки, що повинна
передатися за договором
купівлі-продажу земельних ділянок
шляхом викупу ОСОБА_1, в
Тернопільському окружному
адміністративному суді за
адміністративним позовом громадян смт.
Микулинці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Доказів
наявності у провадженні
Тернопільського окружного
адміністративного суду
адміністративної справи, про яку
йшлося у відзиві на заяву про зміну
предмету позову, суду також не надано.

Суд, розглянувши заявлені клопотання
відповідача, їх відхиляє як
необгрунтовані, у зв'язку із наступним:

- відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

- в даному випадку доказів
наявності в провадженні іншого суду
справи, пов'язаної з даною, суду не
представлено. А долучена до матеріалів
справи представником позивача копія
ухвали Теребовлянського районного
суду від 26.11.2013р. свідчить про те, що у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Микулинецької
селищної ради, третьої особи: ОСОБА_1,
про визнання незаконними та скасування
рішень сесії Микулинецької селищної
ради, відмовлено відповідно до п.1 ч.1
ст.109 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки такий
спір не є публічно-правовим, а
індивідуально-правовим, і тому повинен
вирішуватись не в порядку
адміністративного судочинства, а в
порядку, встановленому ЦПК України.

- у зв'язку із наведеним, суд також
визнає безпідставними посилання
Микулинецької селищної ради щодо
можливої наявності в провадженні
Тернопільського окружного
адміністративного суду спору за
вищезгаданим адміністративним позовом
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до Микулинецької
селищної ради про визнання незаконними
та скасування рішень, оскільки
Микулинецька селищна рада у зазначених
правовідносинах не виступала як
суб'єкт владних повноважень.

Також, 27.12.2013р. до господарського суду
надійшли заяви від гр. ОСОБА_4 (вх.№21498
від 27.12.2013р.) та гр. ОСОБА_3 (вх.№21500 від
27.12.2013р.) про залучення їх до участі у
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, які судом відхилено, про що
винесено відповідні ухвали.

Враховуючи, що відповідач навів свої
заперечення проти позову письмово,
участь представників сторін в
засіданні не визнавалася судом
обов'язковою, брати участь в судовому
засіданні є правом сторони,
передбаченим ст.22 ГПК України, поданих
позивачем доказів є достатньо для
вирішення спору по суті, а тому справа
розглядається за наявними у ній
матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд встановив:

- рішенням сесії Микулинецької
селищної ради №700 від 24.01.2012р.,
прийнятим за результатами розгляду
заяви голови КП "Микулинецька фабрика
"Медобори" Дідуха В.І., вирішено
припинити право користування КП
"Микулинецька фабрика "Медобори"
земельною ділянкою загальною площею 0,82
га в зв'язку із відчуженням нежитлових
будівель АДРЕСА_6 та переведено
земельну ділянку площею 0,82 га для
обслуговування нежитлових будівель
АДРЕСА_6, до земель селищної ради не
наданих у власність та постійне
користування, угіддя - землі
промисловості.

- відповідно до рішень сесії
Микулинецької селищної ради №807 та №808
від 04.04.2012 року, прийнятими за
результатами розгляду заяв ПП ОСОБА_1,
останньому надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, для
промислового використання, загальною
площею відповідно 0,0190 га та 0,227 га у
власність шляхом викупу для
обслуговування нежитлових будівель -
прохідна АДРЕСА_2, сушарня
пиломатеріалів, лісорозпилювальний
цех АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, за рахунок земель
не наданих у власність та постійне
користування, угіддя - землі
промисловості.

- рішенням сесії Микулинецької
селищної ради №848 від 20.06.2012 року
затверджено розроблений за
замовленням ПП ОСОБА_1 проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок загальною площею 0,2460 га у
власність шляхом викупу для
обслуговування нежитлових будівель
(прохідної, сушарні пиломатеріалів,
лісорозпилювального цеху) АДРЕСА_2,
АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 (п.1.); включено в
перелік об'єктів, що підлягають продажу
земельні ділянки загальною площею 0,2460
га АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 (п.2); та
надано дозвіл ФО-П ОСОБА_1 на викуп
земельних ділянок та внесення
авансового платежу в розмірі 34238 грн. в
рахунок оплати ціни земельних ділянок
для фінансування робіт з проведення
експертно грошової оцінки земельних
ділянок, що викуповуються загальною
площею 0,2460 га АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4.

- рішенням сесії Микулинецької
селищної ради №1084 від 21.12.2012р.
погоджено експертно грошові оцінки
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
загальною площею 0,2460 га з них: площею
0,0190 га АДРЕСА_2, вартістю 4927 грн.; площею
0,2270 га АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, вартістю 48673
грн., загальною вартістю 53600 грн. для
передачі у власність шляхом викупу ФО-П
ОСОБА_1 (п.1); вирішено передати у
власність ФО-П ОСОБА_1, шляхом викупу
земельні ділянки загальною площею 0,2460
га, з них: площею 0,0190 га АДРЕСА_2,
вартістю 4927 грн.; площею 0,2270 га АДРЕСА_3,
АДРЕСА_4, вартістю 48673 грн., загальною
вартістю 53600 грн. (п.2).

Також, відповідно до п.3 вказаного
рішення селищної ради, рекомендовано
ФО-П ОСОБА_1 оплатити на рахунок
місцевого бюджету Микулинці селищна
рада суму 2282 грн. за земельну ділянку
площею 0,0190 га АДРЕСА_2, яка разом з
авансовим платежем на суму 2645 грн.
становить ринкову вартість земельної
ділянки 4927 грн., та суму 17080 грн. за
земельну ділянку площею 0,2270 га АДРЕСА_3,
АДРЕСА_4, яка разом з авансовим внеском
на суму 31593 грн. становить ринкову
вартість земельної ділянки 48673 грн., які
разом з авансовим внеском на загальну
суму 34238 грн., внесеним для викупу
земельних ділянок на загальну площу
0,2460 га, відповідно до договору №19 від
16.08.2012р., зареєстрованого в Книзі
реєстрації договорів про внесення
авансового платежу від 16.08.2012р. №19,
становлять ринкову вартість земельних
ділянок на загальну суму 53600 грн.

Пунктом 4 зазначеного рішення селищної
ради уповноважено селищного голову
укласти договори купівлі-продажу
земельних ділянок з ФО-П ОСОБА_1 за
вартістю 4927 грн. на земельну ділянку
площею 0,0190 га АДРЕСА_2, після внесення
суми для викупу земельної ділянки в
розмірі 2282 грн.; та за вартістю 48673 грн.
на земельну ділянку площею 0,2270 га
АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, після внесення суми
для викупу земельної ділянки в розмірі
17080 грн.

Позивач, обгрунтовуючи заявлені
позовні вимоги, посилається на те, що
ним на виконання рішення сесії
Микулинецької селищної ради №1084 від
21.12.2012р. повністю оплачено вартість
земельних ділянок АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та
АДРЕСА_4, однак незважаючи на те, що у
вищезазначених рішеннях сесії
Микулинецької селищної ради визначено
усі необхідні істотні умови договору
купівлі-продажу земельних ділянок,
селищний голова ухиляється від
укладення відповідного договору, що
позбавляє позивача права
використовувати земельні ділянки за їх
цільовим призначенням.

Суд, на підставі ст. 43 ГПК України, давши
оцінку поданим сторонами доказам та
наведеним доводам прийшов до висновку,
що позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України (далі ЗК України) земельні
відносини регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Так, статтею 12 ЗК України, зокрема,
передбачено, що до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст, належить
розпорядження землями територіальних
громад, в тому числі і передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Відповідно до статті 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

За змістом ч.1 ст.128 ЗК України продаж
громадянам і юридичним особам
земельних ділянок державної (крім
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації)
та комунальної власності для потреб,
визначених цим Кодексом, провадиться
місцевими державними адміністраціями,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим або органами місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Як визначено ст.122 ЗК України, сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Пунктом 34 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що питання регулювання
земельних відносин вирішуються
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради.

Отже, законом передбачено, що способом
волевиявлення ради, яка діє від імені
відповідної територіальної громади
щодо регулювання земельних відносин, є
прийняття рішення сесії.

Рішення Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації, сільської, селищної,
міської ради про продаж земельної
ділянки є підставою для укладання
договору купівлі-продажу земельної
ділянки (ч.6 ст. 128 ЗК України).

Таке рішення сесією Микулинецької
селищної ради було прийняте ще 21.12.2012
року за №1084, яке є чинним станом на дату
розгляду справи (доказів протилежного
суду не представлено), а отже являється
достатньою правовою підставою для
укладення з позивачем договору
купівлі-продажу земельних ділянок
загальною площею 0,2460 га для
обслуговування нежитлових будівель
(прохідної, сушарні пиломатеріалів,
лісорозпилювального цеху) АДРЕСА_2,
АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, який до цього часу
сторонами не укладено.

Згідно із ч.1 статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.179 Господарського
кодексу України при укладанні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству.

За змістом ст.638 ЦК України, ст.180
Господарського кодексу України
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
всіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Зміст угод про перехід права власності
на земельні ділянки визначено у ст.132 ЗК
України, відповідно до якої такі угоди
повинні містити: а) назву сторін
(прізвище, ім'я та по батькові
громадянина, назва юридичної особи); б)
вид угоди; в) предмет угоди (земельна
ділянка з визначенням місця
розташування, площі, цільового
призначення, складу угідь, правового
режиму тощо); г) документ, що
підтверджує право власності на
земельну ділянку; ґ) відомості про
відсутність заборон на відчуження
земельної ділянки; д) відомості про
відсутність або наявність обмежень
щодо використання земельної ділянки за
цільовим призначенням (застава, оренда,
сервітути тощо); е) договірну ціну; є)
права та обов'язки сторін; ж)
кадастровий номер земельної ділянки; з)
момент переходу права власності на
земельну ділянку.

Частиною 1 ст.132 ЗК України та ст.657 ЦК
України передбачено, що угоди про
перехід права власності на земельні
ділянки (в т.ч. договір купівлі-продажу
земельної ділянки) укладаються в
письмовій формі та нотаріально
посвідчуються.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір
укладається шляхом пропозиції однієї
сторони укласти договір (оферти) і
прийняття пропозиції (акцепту).

При цьому, згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України
пропозицію укласти договір (оферту)
може зробити кожна із сторін
майбутнього договору. Пропозиція
укласти договір має містити істотні
умови договору і виражати намір особи,
яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття.

В даному випадку, рішення сесії
Микулинецької селищної ради №1084 від
21.12.2012р. містить необхідні істотні
умови договору купівлі-продажу, а саме:
умову про предмет договору - земельні
ділянки з визначенням місця
розташування, площі, цільового
призначення, складу угідь, правового
режиму (тобто повністю ідентифіковано
предмет договору купівлі-продажу), а
також містить умову про ціну предмету
купівлі-продажу, визначену за
експертною грошовою оцінкою, у зв'язку
з чим таке рішення розцінюється судом
як пропозиція укласти договір
купівлі-продажу земельних ділянок
(оферта).

Згідно із ч.1 ст.642 ЦК України відповідь
особи, якій адресована пропозиція
укласти договір, про її прийняття
(акцепт) повинна бути повною і
безумовною. Якщо особа, яка одержала
пропозицію укласти договір, у межах
строку для відповіді вчинила дію
відповідно до вказаних у пропозиції
умов договору (відвантажила товари,
надала послуги, виконала роботи,
сплатила відповідну суму грошей тощо),
яка засвідчує її бажання укласти
договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказане в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Матеріали справи свідчать про повне
перерахування позивачем відповідачу
коштів в оплату вартості земельних
ділянок, які викупляються, у розмірі 53600
грн. (в тому числі 34238 грн. авансовий
платіж), що свідчить про повне та
безумовне прийняття позивачем оферти
відповідача.

Таким чином, в даному випадку має місце
досягнення згоди щодо істотних умов
договору купівлі-продажу земельних
ділянок шляхом прийняття позивачем до
виконання рішення сесії Микулинецької
селищної ради №1084 від 21.12.2012р.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, вказане рішення Микулинецькою
селищною радою виконане не було.

За таких обставин, між сторонами
виникли переддоговірні відносини,
оскільки позивач звернувся до
відповідача із заявою про придбання
спірної земельної ділянки, а
Микулинецькою селищною радою на сесії
прийнято відповідне рішення, яке
повинно бути покладено в основу
договору купівлі-продажу земельної
ділянки.

Відтак, згідно ч.1 ст.187 Господарського
кодексу України, переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду,
якщо спір виник при укладенні
господарських договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом.

Наведеної правової позиції
дотримується також Верховний Суд
України при здійсненні перегляду
судових рішень господарських судів у
справах зі спорів, що виникають із
земельних правовідносин (постанова від
25.09.2012р. у справі № 19/074-11).

Враховуючи те, що згідно земельного
законодавства підставою для укладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки і набуття права власності на
неї, є рішення органу місцевого
самоврядування, а відповідачем
прийнято рішення про продаж земельної
ділянки позивачу, суд вважає, що
укладення договору купівлі-продажу
землі є обов'язковим в силу закону.

Разом з тим, як стверджує позивач та не
заперечується відповідачем, селищна
рада незаконно ухиляється від
укладення з позивачем договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
безпідставно не виконуючи при цьому
своє ж чинне рішення від 21.12.2012р. №1084.

Недотримання органом місцевого
самоврядування вимог земельного
законодавства та зволікання з
укладенням договору купівлі-продажу
земельної ділянки свідчить про
порушення прав позивача, які
підлягають захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до абзацу другого частини
другої статті 16 Цивільного кодексу
України, суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Порушені права землекористувачів
підлягають захисту способами,
передбаченими статтею 152 ЗК України, з
обов'язковим дотриманням норм чинного
законодавства. Відповідно до вказаної
норми захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, зокрема, шляхом визнання
прав; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків, а
також застосування інших, передбачених
законом, способів, у тому числі шляхом
установлення господарських
правовідносин, способу передбаченого
ч.2 ст.20 ГК України.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
грунтуються на вимогах чинного
законодавства, підтверджуються
належними та допустимими доказами,
відтак підлягають задоволенню.

При цьому наведені у відзиві на позов
твердження відповідача судом не
приймаються як необгрунтовані та
документально не підтверджені
відповідно до вимог ст.33 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.33, 34, 43, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов'язати Микулинецьку селищну
раду Теребовлянського району
Тернопільської області (вул. С.Бандери,
11, смт. Микулинці, Теребовлянський
район, Тернопільська область, ) у 3-х денний термін з
моменту вступу рішення в законну силу
укласти з Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (АДРЕСА_5, ід. код НОМЕР_1) Договір
купівлі-продажу земельних ділянок,
угіддя - землі промисловості, площею
0,0190 га та 0,2270 га для промислового
використання, загальною площею 0,2460 га
шляхом викупу за 53600 грн., які вже
сплачені позивачем повністю, для
обслуговування нежитлових будівель
прохідної, сушарні пиломатеріалів,
лісорозпилювального цеху АДРЕСА_2,
АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 за рахунок земель не
наданих у власність та користування.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня підписання повного
тексту рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено та
підписано "08" січня 2014 року.

Суддя
С.Г. Стопник