м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ»До
Міністерства оборони
УкраїниПровнесення змін до договору
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Кириленко Н.В. - за
дов., Гумен С.В. - дов.
Від відповідача Кривошей Д.А. -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
зобов'язання Міністерства оборони
України внести зміни до договору №
286/13/46 про поставку для державних потреб
матеріально-технічних засобів речової
служби (за кошти державного бюджету
України) від 08.10.2013р. укладеного з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Таланлегпром» в
частині продовження строків поставки в
термін до 18.10.2013р.
18.11.2013р. через відділ діловодства суду
Позивач подав до суду Заяву про зміну
предмету позову, відповідно до якої про
зобов'язання Міністерства оборони
України внести зміни до договору №
286/13/46 про поставку для державних потреб
матеріально-технічних засобів речової
служби (за кошти державного бюджету
України) від 08.10.2013р. укладеного з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Таланлегпром» в
частині продовження строків поставки в
термін до 25.10.2013р.(включно).
Відповідач позовні вимоги не визнає,
свої заперечення виклав у письмовому
відзиві н позовну заява від 21.11.2013р.
Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення проти позову,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
08 жовтня 2013 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Таланлегпром» та Міністерством
оборони України, укладено Договір про
поставку для державних потреб
матеріально-технічних засобів речової
служби (за кошти Державного бюджету
України) № 286/3/13/46.
У відповідності до умов Договору (п. 1.1.
Договору), Позивач зобов'язувався у 2013
році поставити Відповідачу взуття
різне, крім спортивного, захисного та
ортопедичного (черевики хромові з
високими берцями литтєвого методу
кріплення), а Відповідач забезпечити
приймання та оплату товару в
асортименті, кількості, у строки
Номенклатура товару, передбаченого до
поставки за Договором, характер,
технічні та якісні характеристики, а
також конструктивні, технологічні,
експлуатаційні та інші вимоги до
товару, строки (терміни) виконання
Договору, визначені у специфікації.
Згідно специфікації Позивач
зобов'язувався поставити товар у
кількості 2450 пар в строк до 09 жовтня 2013
Згідно п.2.3. приймальний контроль
(якості) товару у Постачальника
проводиться військовим
представництвом Міністерства оборони
України в присутності представника
підприємства. Приймання товару
оформлюється актом приймального
контролю (якості), який повинен бути
складений військовим представництвом
Міністерства оборони України.
На виконання умов договору ТОВ
„Таланлегпром" в передбачені
договором терміни, а саме, 08 жовтня 2013
року виготовив та готовий був передати
військовому представництву
Міністерства оборони України взуття
для приймання товару на умовах
вищезгаданого договору, що
підтверджується балансовою довідкою
(вих.№ 175 від 08.10.2013 року).
За твердженням Позивача, в порушення
умов договору, Міністерством оборони
України не організоване військове
представництво по прийняттю взуття на
умовах даного договору. Позивач
неодноразово, а саме 08 жовтня, 09 жовтня
та 14 жовтня 2013 року звертався до
Міністерства оборони України з
вимогою, щодо організації та
проведення приймання продукції на
умовах вищезгаданого договору. В
зв'язку з порушенням Міністерством
оборони України організації приймання
продукції, ТОВ „Таланлегпром" не мало
можливості поставити продукцію в
обумовлені договором строки, а саме до
09 жовтня 2013 року.
Як зазначає Позивач, намагаючись
вирішити питання про продовження
термінів поставки продукції ТОВ
„Таланлегпром" звернувся з проханням
до Міністерства оборони України про
продовження термінів поставки
продукції (лист № 0221 від 08.10.2013 року,
лист № 0222 від 09 жовтня 2013 року та лист №
0229 від 14 жовтня 2013 року). Станом на 16
жовтня 2013 року відповіді не отримано.
22.10.13 між сторонами за Договором від
08.10.13 №286/3/13/46 укладено додаткову угоду
№1, в якій зменшили ціну договору до 762
048,00 грн. інші умови договору залишено
без змін як і строки постачання до 09.10.13.
Позивач просить зобов'язати
Міністерство оборони України внести
зміни до зазначеного договору
продовживши строки постачання
продукції до 18.10.13р., в заяві про зміну
предмету позову до 25.10.2013р.
Міністерство оборони України
(Відповідач) вважає що такі вимоги
Позивача суперечать ст. 40 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», де зокрема зазначено:
Умови договору про закупівлю не
повинні відрізнятися від змісту
пропозиції конкурсних торгів або
цінової пропозиції (у тому числі ціни
за одиницю товару) переможця процедури
закупівлі. Істотні умови договору про
закупівлю не можуть змінюватися після
його підписання до виконання
зобов'язань сторонами у повному обсязі.
Продовження строку дії договору та
виконання зобов'язань щодо передачі
товару, виконання робіт, надання послуг
у разі виникнення документально
підтверджених об'єктивних обставин, що
спричинили таке продовження, у тому
числі форс-мажорних обставин, затримки
фінансування витрат замовника за
умови, що такі зміни не призведуть до
збільшення суми, визначеної у договорі
(ст.40 «Про здійснення державних
На думку Відповідача, пред'явлення
зазначеного позову є ніщо інше як
спроба уникнути відповідальності
(сплата штрафних санкцій) за порушення
строків постачання продукції
передбаченої пунктом 7.3.4. Договору 08.10.13
№286/3/13/46.
Так, Позовна заява підписана Позивачем
16.10.13, провадження по справі порушено
17.10.13, у судовому засіданні що відбулось
19.11.13 оголошено перерву до 03.12.13.
Зазначене свідчить про те, що судове
рішення може бути проголошено не
раніше грудня 2013 року, а Позивач
просить внести зміни до договору
продовживши строк постачання до 18
жовтня 2013 року, до 25.10.2013р. що являється
неможливим.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, Господарський суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав:

По-перше, згідно з ч.5 ст.40 чинного
Закону України "Про здійснення
державних закупівель", № N 2289-VI від
01.06.2010р., умови договору про закупівлю
не повинні змінюватися після
підписання договору про закупівлю до
повного виконання зобов'язань
сторонами, крім випадків зменшення
обсягів закупівлі залежно від
реального фінансування видатків та
узгодженого зменшення сторонами ціни
договору про закупівлю.

У відповідності до п.84 Положення про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти, яке діяло до набрання
чинності цим законом, істотні умови
договору про закупівлю не повинні
змінюватися після підписання договору
до повного виконання зобов'язань
сторонами, крім коригування ціни
договору підряду в будівництві
відповідно до будівельних норм.

Позивачем не надано жодних
документально підтверджених обставин
на підставі яких виникла необхідність
продовження строку дії договору від
08.10.13 №286/3/13/46.

Крім того, відповідно до ст.16
Цивільного кодексу України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно ст.20 ГК України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: 1) визнання наявності або
відсутності прав; 2) визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом; 3)
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; 4) припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; 5) присудження
до виконання обов'язку в натурі; 6)
відшкодування збитків; 7)застосування
штрафних санкцій; 8) застосування
оперативно-господарських санкцій; 9)
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; 10) установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин;11) іншими способами,
передбаченими законом.

Предметом заявленого позову є
продовження строку дії договору
поставки, термін дії якого закінчився
ще 09.10.2010року.

Суд відзначає, що обраний позивачем
спосіб захисту своїх порушених прав
суперечить положенням законодавства,
що регулює державні закупівлі, та не
узгоджується з наведеними вимогами
ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, а
відтак позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В порушення ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
позивачем не доведено у спосіб
встановлений ст. 34 цього ж Кодексу
законних підстав для задоволення
позовних вимог. Доводи, викладені у
його позовній заяві спростовані у
відзиві на позовну заяву та доданими до
них документами, а тому суд не
знаходить підстав для задоволення
позову.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
І.І.Борисенко

Повне рішення складено: 23.12.2013р.