м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9129/13 24.12.13
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Київгаз"
до Публічного акціонерного
товариства "Завод "Маяк"
про стягнення 532 073,32 грн.
Суддя Стасюк С.В.
Представники сторін:
від позивача Велика Л.В. (дов. № Д-44/13
від 01.04.2013 року)від відповідача Гопкало
О.В. (дов. б/н від 01.06.2012 року)
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 24 грудня 2013 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Публічне акціонерне товариство
"Київгаз" (надалі по тексту - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Завод "Маяк"
(надалі по тексту - відповідача про
стягнення 864 573,32 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.05.2013 року порушено
провадження по справі № 910/9129/13, розгляд
справи призначено на 31.05.2013 року о 11:35
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.05.2013 року виправлено
технічну описку в ухвалі, розгляд
справи призначено на 10.06.2013 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.06.2013 року розгляд справи
відкладено на підставі статті 77
Господарського процесуального кодексу
України на 08.07.2013 року.
Представником відповідача подано в
судовому засіданні клопотання про
зупинення провадження у справі.
Заява мотивована тим, що в провадженні
господарського суду міста Києва
знаходиться справа № 910/9171/13 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Завод "Маяк" до Публічного
акціонерного товариства "Київгаз" про
визнання окремих положень Договору
недійсними, провадження по зазначеній
справі порушено 20.05.2013 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2013 року зупинено
провадження у справі № 910/9129/13 до
вирішення пов'язаної з нею справи №
910/9171/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Завод "Маяк"
до Публічного акціонерного товариства
"Київгаз" про визнання окремих положень
недійсними та набранням рішення суду
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 30.10.2013 року,
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.07.2013 року у справі № 910/9171/13
залишено без змін.

06.11.2013 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшла заява про поновлення
провадження у справі № 910/9129/13 у зв'язку
із набранням законної сили рішення
Господарського суду міста Києва по
справі № 910/9171/13
від 19.07.2013 року.

Розпорядженням Керівника апарату від
03.10.2013 року справу № 910/9129/13 призначено
на повторний автоматичний розподіл у
зв'язку з обранням судді Шаптали Є.Ю. на
посаду судді Київського апеляційного
господарського суду.

03.10.2013 року в результаті повторного
автоматичного розподілу справ у
Господарському суді міста Києва справу
передано судді Стасюку С.В. для
розгляду спору по суті.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва суддя Стасюк С.В. прийняв справу
№ 910/9129/13 до свого провадження, поновив
провадження у даній справі та
призначив її до розгляду на 28.11.2013 року.

У судовому засіданні 28.11.2013 року, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено перерву до
24.12.2013 року, про що сторони були
повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 24.12.2013 року
представник позивача подав заяву про
зменшення ціни позову, відповідно до
якої просить суд стягнути з
відповідача 467 037,81 грн. основного боргу,
1 507,12 грн. три проценти річних, 7 560,74 грн.
пені, 55 967,65 грн. штрафу.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про зменшення
позовних вимог приймається судом до
розгляду, позовні вимоги розглядаються
з урахуванням заяви поданої в судовому
засіданні 24.12.2013 року.

Представник відповідача надав усні
пояснення по суті спору, в яких не
заперечив проти задоволення позову, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Київгаз" (постачальник) та
Публічним акціонерним товариством
"Завод "Маяк" (споживач) було укладено
договір № 64845/1 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом для промислових споживачів та
інших суб'єктів господарювання (надалі
по тексту - Договір), за умовами якого
постачальник постачає природний газ
споживачу в обсягах в порядку,
передбачених Договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених Договором.

відповідно до пункту 1.2. Договору
передача газу за цим Договором
здійснюється на межах балансової
належності об'єктів споживача
відповідно до актів розмежування
ділянок обслуговування (далі - пункти
призначення). Перелік комерційних
вузлів обліку газу та газоспоживного
обладнання визначається сторонами у
додатку 1 до Договору.

Послуги з постачання газу
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання-передачі газу, що
оформлюється за даними вузлів обліку,
визначених у додатку 1 до Договору. Акти
приймання - передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків споживача з
постачальником (пункти 2.6, 2.9 Договору).

Згідно з пунктом 4.1 Договору розрахунки
за реалізований споживачеві газ
здійснюються за цінами, що
встановлюються національною комісією,
яка здійснює державне регулювання у
сфері енергетики.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили,
що ціна на природний газ становить 3 509,00
грн., крім того, ПДВ 20% разом з ПДВ - 4 210,80
грн. за 1000 (тисячу) м.куб.

До ціни на природний газ додаються:

- збір у вигляді цільової надбавки до
діючого тарифу на природний газ у
розмірі 2%, який становить 70,18 грн., крім
того ПДВ 20%, разом з ПДВ 84,2160 грн. за 1000
(тисячу) м.куб.;

- тариф на транспортування газу
магістральними трубопроводами, який
становить 235,40 грн., крім того, ПДВ 20%,
разом з ПДВ 282,48 грн. за 1000 (тисячу) м.куб.;

- тариф на транспортування газу
розподільними трубопроводами, який
становить 70,20 грн., крім того, ПДВ 20%,
разом з ПДВ - 84,24 грн. за 1000 (тисячу)
м.куб.;

- тариф на постачання газу за
регульованим тарифом газу, який
становить 21,40 грн., крім того, ПДВ 20%,
разом з ПДВ - 25,68 грн. за 1000 (тисячу)
м.куб.

Загальна ціна за 1000 (тисячу) м.куб. газу
за цим Договором становить 3 906 1800 грн.,
крім того, ПДВ 20%, разом з ПДВ 4 687,4160 грн.

У відповідності до пункту 4.6. Договору
оплата вартості послуг з постачання
газу здійснюється споживачем в такому
порядку:

- авансовий платіж споживач здійснює до
25 числа місяця, що передує місяцю
поставки газу у розмірі 100% вартості
послуг з постачання, передбачених
Договором на місяць поставки газу;

- остаточний розрахунок здійснюється
протягом п'яти календарних днів
наступного місяця після надання
послуг, виходячи з вартості фактично
отриманих. але не сплачених
постачальнику послуг за звітний
місяць.

Цей Договір набирає чинності з дати
його підписання і діє в частині
постачання газу з 01.11.2012 року до 31.12.2012
року, а частині проведення розрахунків
- до повного їх здійснення (пункт 10.1.
Договору).

На виконання умов Договору позивач
здійснив поставку природного газу на
користь відповідача на загальну суму
811 780,76 грн., що підтверджується актом
прийому-передачі послуг з
газопостачання від 28.02.2013 року на суму
474 788,36 грн. та актом прийому-передачі
послуг з газопостачання від 31.03.2013 року
на суму 336 992,40 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що відповідач, в
порушення у мов Договору та чинного
законодавства України, здійснив лише
часткову оплату поставленого
позивачем природного газу, внаслідок
чого, у відповідача утворилась
заборгованість перед Публічним
акціонерним товариством "Київгаз" у
розмірі 467 037,81 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач
просить суд стягнути з відповідача 467
037,81 грн. основного боргу, 1 507,12 грн. три
проценти річних, 7 560,74 грн. пені, 55 967,65
грн. штрафу.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

За своєю правовою природою договір №
64845/1 на постачання природного газу за
регульованим тарифом для промислових
споживачів та іншихсуб'єктівв
господарювання від 30.10.2012 року є
договором поставки, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
параграфа 1 глави 30 Господарського
Кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у
статті 712 Цивільного кодексу України,
згідно з якою за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Не допускаються одностороння
відмова від виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що позивач взяті на
себе зобов'язання щодо поставки
нафтопродуктів виконав належним чином,
зауважень щодо поставки
нафтопродуктів від відповідача не
надходило, що підтверджується актом
приймання - передачі природного газу
від 31.07.2013 року та актом приймання -
передачі природного газу від 31.08.2013
року, які підписані уповноваженими
особами та скріплені печатками сторін
(належним чином засвідчені копії
містяться в матеріалах справи).

Пунктом 4.6. Договору сторони погодили,
що оплата вартості послуг з постачання
газу здійснюється споживачем в такому
порядку:

- авансовий платіж споживач здійснює до
25 числа місяця, що передує місяцю
поставки газу у розмірі 100% вартості
послуг з постачання, передбачених
Договором на місяць поставки газу;

- остаточний розрахунок здійснюється
протягом п'яти календарних днів
наступного місяця після надання
послуг, виходячи з вартості фактично
отриманих. але не сплачених
постачальнику послуг за звітний
місяць.

Спір у даній справі виник у зв'язку з
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань в частині оплати за
поставлений позивачем природний газ
згідно Договору, внаслідок чого у
Публічного акціонерного товариства
"Завод "Маяк" виникла заборгованість
перед Публічним акціонерним
товариством "Київгаз" у розмірі 467 037,81
грн., яка станом на день розгляду даної
справи є непогашеною.

Доказів протилежного суду не надано.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 467 037,81 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем, в порядку статей 4-3, 33
Господарського процесуального
кодексу України не спростований,
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Київгаз" про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Завод "Маяк" 467 037,81 грн.
основної заборгованості підлягають
задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача 1 507,12 грн. три проценти
річних, 7 560,74 грн. пені, 55 967,65 грн. штрафу.

Стаття 611 Цивільного кодексу
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно з пунктом 6.2.2. Договору у разі
порушення споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 Договору
споживач сплачує на користь
постачальника крім суми
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції та три
проценти річних за весь час
прострочення, пеню у розмірі 0,1% від
суми простроченого платежу, за кожен
день прострочення платежу за
прострочення понад тридцять днів
додатково сплачує штраф у розмірі 7% від
суми заборгованості.

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Таким чином, встановивши прострочення
відповідача щодо оплати боргу за
Договором, беручи до уваги пункт 6.2.2.
Договору, суд приходить до висновку про
задоволення вимог позивача про
стягнення з відповідача 55 967,65 грн.
штрафу.

Здійснивши перерахунок пені
нарахованої за період з 06.03.2013 року по
05.04.2013 року на суму боргу у розмірі 462
545,41 та за період з 06.04.2013 року по 10.04.2013
року на суму боргу 811 780,76 грн., суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги у цій частині підлягають
частковому задоволенню, а саме, до
стягнення з відповідача на користь
позивача підлягає пеня на загальну
суму 7 535,59 грн., з огляду на те, що
позивачем при нарахуванні пені за
період з 06.04.2013 року по 10.04.2013 року не
було враховано часткову оплату
відповідачем поставленого газу на суму
12 242,95 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який построчив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
3% річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Київгаз" про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Завод "Маяк" 3%
річних на загальну суму 1 507,12 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Завод "Маяк" заборгованості
підлягають частковому задоволенню а
саме, у розмірі 467 037,81 грн. основної
заборгованості, 7 535,59 грн. пені, 1 507,12
грн. 3 % річних та штрафу у розмірі 55 967,65
грн.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" від 08.06.2011 року
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" від
06.12.2012 року, з 1 січня 2013 року мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 147,00 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір", за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється в
розмірі 2 відсотків ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі.

Як вбачається з платіжного доручення №
102737 від 13.05.2013 року позивач, керуючись
вищевказаними нормами законодавства
сплатив судовий збір за подання позову
у даній справі на загальну суму 17 291,47
грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України "Про судовий збір",
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Приймаючи до уваги те, що 24.12.2013 року
позивачем зменшено позовні вимоги до 532
073,32 грн., відповідно до частини статті 7
Закону України "Про судовий збір",
позивачу підлягає поверненню з
Державного бюджету України 6 650,00 грн. (17
291,47 грн. - 10 641,41 грн.)

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на відповідача.

Керуючись статтями 4, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Публічного акціонерного
товариства "Завод "Маяк" (04073, м. Київ,
пр-т Московський, буд. 8, )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул.
Кіквідзе, 4-Б, )
462 545 (чотириста шістдесят дві
тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 41 коп.
основного боргу, 7 535 (сім тисяч
п'ятсот тридцять п'ять) грн.. 59 коп. пені,
1 507 (одну тисячу п'ятсот сім) грн. 12 коп.
три проценти річних, 55 967 (п'ятдесят
п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят сім)
грн. 65 коп. штрафу, 10 641
(десять тисяч шістсот сорок одну_ грн. 41
коп. судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Повернути Публічного акціонерного
товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул.
Кіквідзе, 4-Б, ) з
Державного бюджету України 6 650 (шість
тисяч шістсот п'ятдесят) грн. 00 коп.
судового збору як такий, що внесений у
більшому розмірі, ніж передбачено
законом, перерахований за платіжним
дорученням № 102737
від 13.05.2013 року .

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.12.2013 року

Суддя
С.В. Стасюк