ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2013 р.Справа № 922/4261/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Федорова Т.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ КБ
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ до
ФОП ОСОБА_2, м. Первомайський про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача: Железнякова І.М. за дов. № 3964-О
від 14.10.10р.; відповідача: не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просить
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на свою користь заборгованість
за договором № б/н від 10.03.2011 року в
розмірі 34848,31 грн. з яких: 23994,01 грн. -
заборгованість за кредитом; 7439,50 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2119,10 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання за
договором; 1295,70 грн. - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом).

Позивач скористався правом участі у
судовому засіданні, направив свого
представника, який підтримує позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, вимоги ухвал господарського
суду Харківської області від 09.10.2013р. та
від 23.10.2013р. щодо надання до суду
відзиву на позовну заяву; з документами
в його обґрунтування, Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних
осіб-підприємців станом на момент
розгляду справи; довідки про
розрахункові рахунки в установах
банків. Про дату та місце слухання
справи повідомлявся за адресою
зазначеною у ЄДРПОУ, ухвали із
зазначенням дати та місця слухання
справи повернулися на адресу суду з
відміткою поштової служби "за
закінченням строку зберігання".

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи,
а тому суд вважає можливим розглядати
справу за наявними в ній матеріалами,
як це передбачено статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що в разі,
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 11 інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Водночас, законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України (надалі - ГПК України), не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із статтею 93
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) та зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 ГПК України розглядає справу
за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи та вислухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

10.03.2011р. фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_2 (далі - Відповідач) було
підписано заяву про відкриття
поточного рахунку (далі - Заява).

Згідно Заяви Відповідач приєднався до
"Умов та правил надання банківських
послуг" (надалі -Умови), Тарифів Банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування № б/н від 10.03.2011р. (далі -
Договір) та взяла на себе зобов'язання
виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку Банку і Клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано "Умовами та
правилами надання банківських послуг".

Відповідно до 3.18.1.16. Умов - при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта до "Умов і правил надання
банківських послуг" (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно - цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис" -
Електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного
кодексу України - якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов - кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди.

Відповідно до 3.18.1.8 Умов - Проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов зазначає, що
Ліміт може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна Ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Свої зобов'язання за договором Позивач
виконав в повному обсязі, надавши
Відповідачу кредитний ліміт в розмірі
24000,00 грн.

Відповідно до розділу Умов 3.18.4.
яким затверджений порядок розрахунків,
за користування кредитом в період з
дати виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (період, в який дебетове
сальдо підлягає обнуленню), розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою в розмірі, 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
Банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
Банківських послуг, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов - Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого "Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

У зв'язку із зазначеним
порушеннями зобов'язань за договором
обслуговування кредитних лімітів на
поточному рахунку Відповідач станом на
15.08.2013 року має заборгованість - 34848,31
грн. яка складається з наступного: 23994,01
грн. - заборгованість за кредитом; 7439,50
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2119,10 грн.. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. 1295,70 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що
обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронною інформацією, або в
будь-якій іншій формі) та / або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитної Ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного:

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором Банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовується
положення параграфу 1 глави 71 цього
кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір та
порядок процентів встановлюється
договором (ст. 1048 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов`язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій саме сумі, що
були йому передані позикодавцем) у
строк та порядку, що встановлені
договором.

Якщо договором встановлено обов`язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення позики, що
залишилася та сплати процентів (ч. 2 ст.
1050, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов`язковим
для виконання сторонами. Згідно ст.ст.
525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов`язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
умовами договору або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а аз
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості, а в матеріалах
справи такі докази відсутні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" в частині стягнення
заборгованості за кредитом у розмірі
23994,01 грн.; заборгованість по процентам
за користування кредитом у розмірі 7439,50
грн.; заборгованість по комісії за
користуванням кредитом у розмірі 1295,70
грн. є обґрунтованими, такими, що
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на
прострочення виконання відповідачем
зобов'язань за повернення кредиту,
просить стягнути з нього пеню в розмірі
2119,10 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до 3.18.5.1 Умов - При порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених Умовами п., п.
3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п., п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченого п., п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5,
3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Відповідно до п.6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано, відповідно до 3.18.5.4 Умов -
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 (Трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано Клієнтом.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання зобов'язань" розмір пені,
передбачений п. 1 цього Закону
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та
встановлено, що він відповідає умовам
договору, вимогам чинного
законодавства та відносинам, що
фактично склались між сторонами.

Наведені законодавчі приписи та
встановлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по поверненню кредиту
та сплати процентів за його
користування у розмірі та у строк,
встановлений договором, діють підстави
для висновку суду про правомірність
позовних вимог щодо стягнення на
користь позивача пені в сумі 2119,10 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається:

- у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін;

- у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Враховуючи, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1720,50
грн. підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 75,
82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (64102, АДРЕСА_1 ИНН: НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код в
) - 34848,31 (тридцять чотири
тисячі шістьсот одинадцять) гривень 31
коп. заборгованості та 1720,50 грн. (одну
тисячу сімсот двадцять) 50 коп. витрат
по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.11.2013 р.

Суддя Жельне С.Ч.