ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р.Справа № 922/4861/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Яровому А.С.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т Престиж",
м. Харків до Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Лікон-Трейд", м. Харків про
стягнення 45 081,84 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Грішаніна Г.Б., довіреність
б/н від 19.11.2013 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Т Престиж", м. Харків
(позивач) звернулося до господарського
суду із позовною заявою, в якій просить
суд стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд", м.
Харків (відповідача) 42 263,52
грн. основного боргу та 3 000,28 грн. пені,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем договірних зобов'язань за
договором поставки №271/12 від 24.12.2012 р.
Позивач також просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 720,50 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні та у заяві за вх.№46676 від
11.12.2013 р. повідомив суд про зменшення
розміру пені до 2 818,32 грн., у зв'язку з
чим просить суд стягнути з відповідача
на користь позивача 42 263,52 грн.
основного боргу, 2 818,32 грн. пені та 1 720,50
грн. судового збору.

Враховуючи те, що ст. 22 ГПК України
наділяє позивача правом зменшити
розмір позовних вимог до прийняття
рішення по суті спору, а також те, що
такі дії позивача не суперечать
законодавству, не порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
суд прийняв заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог та
розглядає позовні вимоги у зменшеному
розмірі - 45 081,84 грн., з яких: 42 263,52 грн.
основний борг та 2 818,32 грн. пені.

Відповідач про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, в судові
засідання, призначені на 05.12.2013 р., 12.12.2013
р. та 24.12.2013 р., свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки суду не повідомив, витребуваних
документів до суду не подав.

Відповідно до статті 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Враховуючи те, що судом вжито всіх
передбачених законом заходів для
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, вивчивши
матеріали справи, всебічно та повно
дослідивши надані позивачем докази в
їх сукупності, суд встановив наступне.

24.12.2012 р. між позивачем (постачальник) та
відповідачем (покупець) було укладено
договір поставки №27112 (далі - договір),
за умовами якого постачальник
зобов'язався в порядку та строки,
встановлені цим договором, передати у
власність покупцеві товар у певній
кількості і відповідної якості, а
покупець зобов'язався прийняти товар і
оплатити його на умовах, визначених у
цьому договорі.

В п.1.3. договору передбачено, що
кількість і асортимент кожної партії
товару вказуються в накладній, яка є
невід'ємною частиною цього договору та
складена на підставі замовлення
покупця. Накладні оформляються на
кожну партію товару, що поставляється і
мають силу специфікацій до цього
договору.

Відповідно до п.2.4. договору
постачальник зобов'язався здійснити
поставку партії товару протягом 3-х
календарних днів з дати узгодження
сторонами замовлення.

У п. 3.4. договору сторони домовились про
те, що поставка вважається завершеною з
моменту передачі партії товару у
власність покупцеві, що засвідчується
товарно-транспортною (видатковою)
накладною, підписаною уповноваженими
представниками сторін і необхідними
товаророзпорядчими документами,
зазначеними у цьому договорі.

Згідно з п.5.2. договору ціна на
поставлений товар є договірною і
вказується в накладних на кожну партію
товару. Ціна на товар, що поставляється
за цим договором, може бути змінена
виключно за погодженням сторін. У разі
якщо ініціатором зміни ціни товару є
постачальник, то він зобов'язаний
письмово повідомити про це покупця за
десять днів до фактичного ведення у дію
нових цін. Зміна ціни на вже
поставлений товар не допускається.

Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання
уповноваженими представниками сторін
і діє до 31.12.2013 р. (п.9.1. договору).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як свідчать надані позивачем та
досліджені судом матеріали справи,
позивач свої зобов'язання за договором
виконав належним чином, поставив
відповідачеві товар на загальну
вартість 44 354,64 грн., що підтверджується
видатковими накладними №РН-0001123 від
15.03.2013 р. на суму 9 269,28 грн., №1482 від 09.04.2013
р. на суму 7 033,08 грн., №РН-001658 від 20.04.2013 р.
на суму 11 539,60 грн. (акт
про розбіжність на 439,30 грн.), №РН-0001836
від 02.05.2013 р. на суму 9 984,60 грн. (акт про
розбіжність на 374,76 грн.) та №РН-0001969 від
15.05.2013 р. на суму 7 342,14 грн. (а.с. 15,
21), які підписано уповноваженими
представниками сторін і скріплені їх
печатками.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до п.5.1. договору підставою
для оплати покупцем товару є повне
виконання постачальником своїх
зобов'язань за договором. При наданні
постачальником належним чином
оформлених накладних, покупець
здійснює оплату товару на умовах
відстрочки платежу протягом не більше
ніж 30 (тридцять) календарних днів від
дати поставки товару покупцю. Покупець
проводить оплату товару шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника. Датою
оплати вважається дата списання коштів
з банківського рахунка покупця.

Проте відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання за договором, оплативши
отриманий товар частково на загальну
суму 2 091,12 грн., що підтверджується
розрахунком та банківськими виписками
№1583 від 13.05.2013 р. на суму
1 091,12 грн. та №628 від 04.09.2013 р. на суму 1
000,00 грн. (а.с. 51-53, 56, 57).

За результатами проведеного судом
перерахунку встановлено, що у
відповідача перед позивачем існує
заборгованість за договором в розмірі
42 263,52 грн. (44 354,64
грн. - 2 091,12 грн. = 42 263,52 грн.).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічна норма
міститься в ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В силу ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладене і на те, що
суму заборгованості відповідачем не
спростовано і не погашено, суд визнав
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача основного боргу в
розмірі 42 263,52 грн. правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Окрім того, позивач нарахував та
пред'явив до стягнення пеню в розмірі
2 818,32 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що за
несвоєчасну оплату товару відповідач
сплачує позивачеві пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
неоплаченої суми за кожен день
прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання, мало
бути виконано.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем пені в розмірі 2 818,32 грн., суд
дійшов висновку про те, що дане
нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства України та
умовам договору, відповідає наданому
позивачем розрахунку, тому позовні
вимоги в цій частині також є
правомірними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 193, 230, 232 Господарського кодексу
України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 629,
692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст.
1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" (61052,
м. Харків, вул. Малиновського, 3,
, п/р 3067 в ХФ ПАТ
"Укрексімбанк", МФО 351618) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т Престиж" (юридична
адреса: 61157, м. Харків, вул. Власенка, 16,
кв. 5, поштова адреса: 61017, м. Харків, вул.
Лозівська, 5, п/р 6648 в ПАТ "ТЕРРА
БАНК" м. Харків, МФО 380601, )
заборгованість в розмірі 42 263,52 грн.,
пеню в розмірі 2 818,32 грн. та судовий збір
в розмірі 1 720,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.12.2013 р.

Суддя Макаренко О.В.