ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2013 р. Справа №917/1133/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАК", вул. Котляревського, 2а, м.Полтава, 36020

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ГРЛ", вул. Заводська, 12, м.Полтава, 36039

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Веретельник О.І.

від відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні 11.07.2013р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.85 ГПК України

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача заборгованості за послуги електрозв"язку та послуги доступу до мережі Інтернет у розмірі 83418,37грн. - сума основного боргу та 3170,23грн. - 3% річних.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (в матеріалах справи).

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши і оцінивши подані позивачем докази, на які він посилався як на підставу своїх вимог, заслухавши представника позивача, суд, встановив:

Між ТОВ «ВАК» і ТОВ «Торговий дім ГРЛ» 01 грудня 2006 року був укладений договір № ЗВ-00-01 про надання послуг електрозв'язку (телефонного зв'язку).

Тарифи та вартість послуг встановлені та узгоджені сторонами згідно до Граничних тарифів на загальнодоступні телекомунікаційні послуги, що діяли на період надання послуг телефонного зв'язку. До сум, які підлягали оплаті, входила вартість послуг зв'язку: за час телефонних розмов згідно тарифів.

01 лютого 2008 року між ТОВ «ВАК» і ТОВ «Торговий дім ГРЛ» було укладено Договір № 08-І-01, згідно якого відповідачу надавався доступ до мережі Інтернет зі швидкістю - 3072 Кб/с, абонентська плата (щомісячна) становила - 2800,00 грн.

Крім того, 01 лютого 2011 року між ТОВ «ВАК» і ТОВ «Торговий дім ГРЛ» було укладено Договір №2011-02-02, згідно якого телекомунікаційне обладнання відповідача, а саме сервера доступу у кількості 3 штук розміщується на технічному майданчику позивача із забезпеченням безперебійного електроживлення та підключенням до мережі Інтернет зі щомісячною платою 1500,00 грн.

Згідно вказаних договорів оплата за надані послуги проводиться на підставі виставлених рахунків.

На даний час дія договорів припинена.

Відповідно до акту звіряння рахунків за договорами станом на 01.08.2011 року у ТОВ «Торговий дім ГРЛ» перед ТОВ «ВАК» утворилася заборгованість у сумі 65519 грн. 61 коп.

За період з 01.08.2011 року по 31.10.2012 року ТОВ «ВАК» за вказаними договорами було виставлено рахунки ТОВ «Торговий дім ГРЛ» на загальну суму 85994 грн. 83 коп., з яких останнім сплачено 68096 грн. 07 коп.

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням договорів ТОВ «Торговий дім ГРЛ» заборгувало ТОВ "ВАК" грошові кошти у сумі 83 418 грн. 37 коп.

З метою мирного врегулювання даного спору 19.11.2012 року на адресу відповідача направлено претензію, проте відповіді на неї так ТОВ «Торговий дім ГРЛ» не надало, суму боргу не сплатило.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг (295-2012-п ), що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги .

Згідно із ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 3170 грн. 23 коп.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Надані позивачем матеріали є переконливими доказами у справі, оскільки доводять факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань за договорами.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1 Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ГРЛ" (вул. Заводська, 12, м.Полтава, 36039, код 31758184, м. Полтава, вул.Заводська, 12, 36007) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ВАК", код 31801575, м.Полтава, вул. Котляревського, 2А) суму основного боргу у розмірі 83418,37грн., 3170,23грн. - 3% річних та 1720,50грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено:11.07.2013р.

Суддя Кльопов І.Г.