КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2012 № 5011-57/6511-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

ОСОБА_1

при секретарі Дмитрина Д.О.

за участю представників

від прокуратури ОСОБА_2 посв. № 49 від 09.02.2012 року

від позивача : не зявився

від відповідача : ОСОБА_3 дов. № б/н від 01.06.2012 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тутковський»

на рішення Господарського суду м. Києва

від 31.07.2012 року

у справі № 5011-57/6511-2012 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах

держави в особі Київської міської ради

до Публічного акціонерного товариства «Тутковський»

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані вимоги Заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до Публічного акціонерного товариства «Тутковський», про зобов'язання повернути земельну ділянку площею 0,6258 га, яка розташована по вул. Дубровицькій, 28 в місті Києві ( кадастровий номер 78018022).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2000 року між ВАТ "Київський завод "Геофізприлад" (змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Тутковський") та Київською міською радою укладено Договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,6258 га, місце розташування якої: м. Київ, вул. Дубровицька, 28, строком на 5 років для обслуговування та експлуатації зони відпочинку та відкритої автостоянки. Прокурор стверджує, що строк дії Договору закінчився 28.02.2005 року. Однак, після припинення Договору оренди земельної ділянки, у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, земельну ділянку орендарем не повернуто, чим порушено права орендодавця -Київської міської ради, а тому Заступник прокурора Оболонського району м. Києва звернувся до суду з вимогою про зобов'язання повернути Київській міській раді вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.07.2012 р. у справі № 5011-57/6511-2012 позов задоволено у повному обсязі.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Тутковський" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,6258 га, яка розташована по вул. Дубровицькій, 28 в місті Києві. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Тутковський в дохід Державного бюджету України 1073 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір про поновлення договору оренди земельної ділянки підлягав реєстрації в Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, а отже термін дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та ВАТ "Київський завод "Геофізприлад" від 03.04.2000р. за № 78-6-00005, було поновлено з моменту реєстрації його цим органом, а саме з 04.10.2005р. Враховуючи ту обставину, що договір оренди земельної ділянки було пролонговано на 5 років, термін якого вичерпав свою дію 04.10.2010 року та відсутність на момент звернення до суду рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки, суд дійшов висновку. що позовна вимога про повернення земельної ділянки підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Тутковський» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду м. Києва від 31.07.2012 року у справі № 5011-57/6511-2012 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

Розпорядженням голови Київського апеляційного господарського суду ОСОБА_4 № 5011-57/6511-2012 від 11.09.2012 року враховуючи те, що відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу по справі № 5011-57/6511-2012 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Тищенко О.В., керуючись ст. ст.4 6 , 69 Господарського процесуального кодексу України, п. 3.1.7. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30, згідно п. 2.1 рішення зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2012р., сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 5011-57/6511-2012 колегію суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2012 року апеляційну скаргу прийнято до провадження для розгляду у наступному складі суддів: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Руденко М.А., Чорна Л.В. та призначено розгляд скарг на 03.10.2012 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду ОСОБА_5 № 5011-57/6511-2012 від 03.10.2012 року враховуючи перебування судді Чорної Л.В. у відпустці, керуючись ст. ст. 4 6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п. 3.1.7. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30, згідно п. 2.1 рішення зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2012р., розгляд апеляційної скарги по справі № 5011-57/6511-2012 доручено здійснити колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Смірнова Л.Г., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2012 року апеляційну скаргу прийнято до провадження для розгляду у наступному складі суддів: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Смірнова Л.Г., Руденко М.А.

Апелянт в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду м. Києва від 31.07.2012 року у справі № 5011-57/6511-2012 скасувати, та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду м. Києва від 31.07.2012 року у справі № 5011-57/6511-2012.

Представник позивача в судове засідання 03.10.2012 року не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення документообігу Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просив суд розглянути справу за його відсутності

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обовязок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу ПАТ «Тутковський» у відсутності представника позивача.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

28.02.2000 року між відповідачем - ВАТ "Київський завод "Геофізприлад" (орендар) (змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Тутковський") та позивачем - Київською міською радою (орендодавець) укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Київська міська рада на підставі рішення Київської міської ради №54/556 від 30.09.1999 року передала, а відповідач прийняв в оренду на 5 років земельну ділянку загальною площею 0,6258 га, місце розташування якої: м. Київ, вул. Дубровицька, 28, для обслуговування та експлуатації зони відпочинку та відкритої автостоянки, у межах, які перенесені в натурі (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3 Договору оренди земельної ділянки від 28.02.2000 року нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 1026231,90 грн.

Рішенням Київської міської ради № 11125/2535 від 28.12.2004р. "Про поновлення договору оренди земельної ділянки Відкритому акціонерному товариству "Геофізприлад" на вул. Дубровицькій, 8, у Облонському районі м. Києва" поновлено Відкритому акціонерному товариству "Геофізприлад" договір оренди на 5 років земельної ділянки площею 0,6258 га, в межах червоних ліній вулиці Новозабарської, без права капітальної забудови, для експлуатації та обслуговування зони відпочинку та відкритої автостоянки на вул. Дубровицькій, 28 у Оболонському районі м. Києва за рахунок земель, відведених відповідно до п.4 рішення Київської міської ради від 30.09.1999р. за №54/556 "Про оформлення права користування земельними ділянками", право користування якою посвідчено договором оренди земельної ділянки від 03.04.2000 №78-6-00005.

21.09.2005 року між відповідачем - ВАТ "Київський завод "Геофізприлад" (орендар) (змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Тутковський") та позивачем -Київською міською радою (орендодавець) укладено Договір про поновлення договору оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, поновлено на п'ять років Договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем 28.02.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_6 28.02.2000р. по реєстру за № 791 і зареєстрований Київським міським управлінням земельних ресурсів 03.04.2000 р. за №78-6-00005, термін дії якого закінчився.

Відповідно до п. 3 Договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.09.2005 року дія договору оренди поновлюється з дня державної реєстрації цього договору.

Згідно ст. 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною державою. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до Земельного кодексу України та інших законів.

Відносини землекористування врегульовані Земельним кодексом України (далі ЗК України), Законом України «Про оренду землі»від 06.10.1998 року № 161-ХІУ, зі змінами (далі вживається скорочено ЗУ «Про оренду землі»), який є спеціальним законом стосовно відносин, повязаних з орендою землі, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За статтею 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Орендою землі у відповідності до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (редакція чинна на момент виникнення спірних правовідносин) є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Пунктом 5 ст. 126 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Стаття 210 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Порядок укладання та реєстрації договорів оренди землі регулюється Земельним та Цивільним кодексами України, Законом України "Про оренду землі", постановами Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 N 1088 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" та від 03.03.2004 N 220 "Про затвердження Типового договору оренди землі", а також Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Держкомзему від 04.05.99 N 43 та зареєстрованою в Мін'юсті України 04.06.99 за N 354/3647, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Держкомзему від 02.07.2003 N 174, зареєстрованим в Мін'юсті України 25.07.2003 за N 641/7962.

Згідно з Порядком державної реєстрації договорів оренди землі (чинним на момент укладання спірного договору), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року N 2073, і відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", який у силу ст. 106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок покладено на Державний комітет України по земельних ресурсах.

Згідно з пунктом 2 Порядку державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.

Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів (пункт 3 Постанови КМУ N 2073).

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 N 1088 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" (у відповідній редакції) адміністратором бази даних державного реєстру земель є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах.

Пунктом 5 вказаної Постанови установлено, що після створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно, державна реєстрація земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них проводиться виключно Центром державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно.

Крім того пунктом 1 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 135 від 23.05.2003 року встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Отже, повноваження щодо реєстрації прав на земельні ділянки покладені саме на Центр Державного земельного кадастру і здійснюються його регіональними, Київською обласною, Київською та Севастопольською міськими філіями.

Аналогічна позиція була висловлена колегією суддів Вищого господарського суду України у справах № 5010/1490/2011-Пз-3/68 від 27.02.2012 р., № 1/20/2011(16/275 (9/72) 21.09.2011 р.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, якими не передбачено ведення державного земельного кадастру, в тому числі державної реєстрації земельних ділянок та прав на них.

Підпунктом 2 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року встановлено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин належить реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Слід зазначити, що до вказаних повноважень не належать повноваження з ведення державного земельного кадастру, в тому числі державної реєстрації земельних ділянок.

Як вбачається з листа № 7/1507 від 10.09.2010 року ДП «Центр ДЗК» державна реєстрація договору від 21.09.2005 про поновлення договору оренди земельної ділянки була здійснена 08 вересня 2010 року Київською міською філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Отже з огляду на положення Закону України «Про оренду землі», Земельного та Цивільного кодексів, саме 08.09.2010 року є датою поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.09.2005 року, що також підтверджується наданим представником відповідача листом Головного управління Держкомзему у місті Києві від 31.07.2012 року № 3159.

Необхідною умовою задоволення позову про повернення земельної ділянки є, зокрема, наявність факту порушення цивільних прав та інтересів певної особи. При цьому, суд захищає порушені права та інтереси виключно за позовом відповідних осіб або органів (у т.ч. органів прокуратури), які звертаються за захистом прав або інтересів таких осіб у випадках, встановлених чинним законодавством (ст. 1 ГПК України).

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом або в інтересах якої звернувся відповідний орган (у т.ч. орган прокуратури), відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Не належність права або інтересу, на захист яких подано позов, так само як і відсутність факту порушення відповідного права або інтересу, є самостійною підставою для відмови у позові.

З огляду на те, що договір про поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.09.2005 року набрав свою чинність лише з моменту державної реєстрації Київською міською філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» тобто 08.09.2010 року та враховуючи термін закінчення його дії - 08.09.2015 року, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовна вимога про повернення земельної ділянки з підстав спливу строку дії договору оренди, на якій він укладався, є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, апеляційна скарга ПАТ «Тутковський» підлягає задоволенню, рішення Господарського суду м. Києва від 31.07.2012 року у справі № 5011-57/6511-2012 скасуванню.

У відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги відповідача, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тутковський» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 31.07.2012 року у справі № 5011-57/6511-2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким:

У задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Тутковський» (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, 28, ) судові витрати у розмірі 536,50 грн. (пятсот тридцять шість гривень 50 коп.) за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тищенко О.В.

Судді Смірнова Л.Г.

ОСОБА_1