ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.04.12 № 13/285/07-АП

суддя Серкіз В.Г.

За позовом: Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби, м. Бердянськ Запорізької області

до відповідачів:

1. Закритого акціонерного товариства «Бердянський виноробний завод», м. Бердянськ

2. Закритого акціонерного товариства «Ізмаїльський винзавод», смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області

про визнання угоди недійсною

Колегія суддів господарського суду Запорізької області:

Головуючий суддя: Серкіз В.Г.

Судді: Ніколаєнко Р.А.

ОСОБА_1

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. № 17/10/10 від 16.03.2012р.

Від відповідача 1: не зявився

Від відповідача 2: не зявився

Бердянська ОДПІ Запорізької області звернулась до господарського суду із адміністративним позовом про визнання недійсною угоди купівлі-продажу майна, укладеної між ЗАТ «Бердянський виноробний завод»та ЗАТ «Ізмаїльський винзавод», оформлену договором б/н від 01.03.2006 р.

Ухвалою суду від 05.06.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі № 13/285/07-АП та призначене судове засідання на 12.07.2007р.

Ухвалою суду від 19.10.2010р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили вироком Бердянського міськрайонного суду по кримінальній справі № 81008 відносно головного бухгалтера ЗАТ «Бердянський виноробний завод»ОСОБА_3 за фактом ухилення від оподаткування в особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 366 КК України.

Ухвалою від 20.03.2012р. господарський суд відповідно до ч. 5 ст. 156 КАСУ поновив провадження в адміністративній справі № 13/285/07-АП, призначив судове засідання на 10.04.2012р.

10.04.2012р. судом оголошено про відкриття судового засідання.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача в судовому засіданні подав суду письмове клопотання, яким просить у звязку із реорганізаційними змінами здійснити заміну позивача у справі № 13/285/07-АП Бердянської ОДПІ Запорізької області її правонаступником Бердянською ОДПІ Запорізької області Державної податкової служби.

Суд в порядку п.1 ст. 55 КАС України клопотання позивача задовольнив.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позові, а також надав суду додаткові пояснення по справі (вих.. б/н від 09.04.2012р.); просить позов задовольнити, визнати недійсною угоду купівлі-продажу майна, укладену між ЗАТ «Бердянський виноробний завод»та ЗАТ «Ізмаїльський винзавод», оформлену договором б/н від 01.03.2006 р., як таку, що укладена фіктивно, без наміру створення правових наслідків.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були попереджені належним чином ухвалою суду.

Приймаючи судове рішення за відсутності відповідачів, господарський суд бере до уваги те, що надані позивачем матеріали свідчать про те, що неявка відповідача-1 та відповідача-2 не перешкоджає вирішенню спору, отже справу вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В результаті перевірки фінансово-господарської діяльності ЗАТ «Бердянський виноробний завод», Бердянська ОДПІ встановила, що 01.03.2006 р. між ЗАТ «Бердянський виноробний завод»(Постачальник) та ЗАТ «Ізмаїльський винзавод»(Покупець) укладено договір постачання. За умовами вказаного договору постачальник зобовязався передати у власність покупця товар, згідно накладних, а покупець зобовязався прийняти та оплатити його на умовах договору.

Згідно специфікації № 1 до договору від 01.03.2006 р., продавець зобовязався поставити на склад покупця виноматеріал плодово-ягідний на загальну суму 2 047 000 грн.; згідно специфікації № 2 до договору від 13.04.2006 р. виноматеріал плодово-ягідний, виноматеріал «Осіння соната», виноматеріал «Столове біле»на загальну суму 930 388 грн. 00 коп. (копії специфікацій та актів приймання-передачі містяться в матеріалах даної справи).

На виконання умов угоди від 01.03.2006, згідно видаткових накладних (копії яких долучені до матеріалів справи) протягом березня-квітня 2006 року ЗАТ «Бердянський виноробний завод» відвантажив на адресу ЗАТ «Ізмаїльський винзавод»продукцію на загальну суму 2 977 388 грн. 00 коп.

Згідно наданих до Бердянської ОДПІ розрахунків акцизного збору за березень-квітень 2006 року, вказані операції віднесені ЗАТ «Бердянський виноробний завод»до неоподатковуваних, тобто підприємством застосовано пільгу, передбачену пп..2 ст. 3 ЗУ «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби». Відповідно до п.п «в»п.2 ст. 3 вказаного нормативного акту, не підлягають оподаткуванню обороти з реалізації української сировини, що ввозиться або використовується для виробництва підакцизних товарів.

Однак, за результатами перевірки правомірності застосування пільги по оподаткуванню Бердянською ОДПІ було встановлено фактичну відсутність договірних відносин між ЗАТ «Бердянський виноробний завод» та ЗАТ «Ізмаїльський винзавод». Так, суду представлено лист вих.. № 104 від 29.03.2007 р. на адресу Ізмаїльської ОДПІ, в якому голова правління ЗАТ «Ізмаїльський винзавод»ОСОБА_4 повідомив, що ніяких господарських операцій між ЗАТ «Бердянський виноробний завод» та ЗАТ «Ізмаїльський винзавод»не проводилось. Позапланова перевірка бухгалтерії підприємства відповідача-2, проведена Бердянською ОДПІ, встановила відсутність будь-яких відношень останнього з ЗАТ «Бердянський виноробний завод»(Довідка № 0075/2304/00142033 від 29.03.2007р. Про результати виїзної позапланової перевірки ЗАТ «Ізмаїльський винзавод»міститься в матеріалах справи).

Вищенаведені факти, на думку позивача, свідчать що угоду від 01.03.2006 р. було вчинено без наміру створення правових наслідків, лише для отримання відповідачем-1 документів, які надають право на отримання пільги по оподаткуванню акцизним збором, і таким чином, задля уникнення оподаткування.

Крім того, постановою Бердянського міськрайсуду від 11.03.2011р. у кримінальній справі № 1-40/11 встановлено, що гр.-ка ОСОБА_5, працюючи головним бухгалтером ЗАТ «Бердянський виноробний завод», неналежним чином виконуючи свої посадові обовязки, використала в податковому обліку підприємства підроблені документи договір постачання від 01.03.2006р., специфікації до нього, акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні на переміщення алкогольних напоїв, довіреності на отримання товару від імені ЗАТ «Ізмаїльський винзавод», та на підставі вказаних документів склала та підписала розрахунки акцизного збору за березень-квітень 2006 року ЗАТ «Бердянський виноробний завод», в який внесла відомості про наявність у підприємства в березні-квітні 2006 року пільги по сплаті акцизного збору від реалізації виноматеріалів на адресу ЗАТ «Ізмаїльський винзавод», яка фактично не здійснювалась. Таким чином, зазначеною постановою Бердянського міськрайсуду від 11.03.2011р. у кримінальній справі № 1-40/11 встановлено факт відсутності поставок виноматеріалів за договором постачання від 01.03.2006 р. та неправомірне використання посадовими особами ЗАТ «Бердянський виноробний завод»документів про поставку виноматеріалів на адресу ЗАТ «Ізмаїльський винзавод»з метою отримання пільг по сплаті акцизного збору.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За змістом ст.. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, запобігання злочинам та іншим правопорушенням. Для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань однією із функцій державних податкових інспекцій районів у містах передбачена функція по поданню до суду позовів до підприємств про визнання угод недійсними.

За змістом ст.. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Представленими суду доказами доведено і судом встановлено, що угода від 01.03.2006 р. на постачання виноматеріалів була укладена між ЗАТ «Бердянський виноробний завод»та ЗАТ «Ізмаїльський винзавод»фіктивно, тобто фактично ні поставки товару, ні розрахунки за нього відповідно до умов договору не здійснювались. Окрім того, дана угода була вчинена з метою ухилення від оподаткування підприємства відповідача-1, тобто вчинена з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана угода має бути визнана недійсною на підставі ст.. 234 Цивільного кодексу України, ст.. 207 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачі 1, 2 в судові засідання не зявились, у справі не довели суду обставин, якими вони обґрунтовують свої заперечення проти адміністративного позову, тобто підставу позову, тому судове рішення ґрунтується переважно на доказах, що підтверджують обставини, на які посилався позивач.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 4, п. 1 ст. 17, 49, 51, п.1 ст. 55, 94, ст. 158 - 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати недійсним договір постачання, укладений 01 березня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Бердянський виноробний завод», м. Бердянськ Запорізької області, та Закритим акціонерним товариством «Ізмаїльський винзавод», смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області.

Головуючий суддя В.Г. Серкіз

Суддя Р.А. Ніколаєнко

Суддя І.А. Попова

СуддяБєляєва

Постанову підписано 12.04.2012 р.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно з оригіналом

Помічник судді О.М. Камаєва