РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-34/3608-2012 10.09.12

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі

до Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії

Нафтогаз України

про спонукання вчинити дії

Головуючий суддя: ОСОБА_1
судді:ОСОБА_2
ОСОБА_3
Представники сторін:

від позивача ОСОБА_4, представник за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_5, представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі (далі ТОВ Мелітопольські теплові мережі) з позовом до Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (далі ДК Газ України НАК Нафтогаз України) про спонукання вчинити дії.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що в порушення умов Закону України Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію відповідачем не списана заборгованість відповідача з пені, штрафних санкцій в сумі 822 277,39 грн. за рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.06.2011 по справі №15/5009/2115/11, та в сумі 942 263,86 грн. за рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.08.2012 по справі №24/5009/2114/11.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав суду відзив, у якому зазначив, що позивачем не дотриманий порядок списання заборгованості. Крім того, вказав, що порядком не встановлено зокрема обовязку відповідача вчиняти будь-які дії, які б підтверджували погодження списання заборгованості позивача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а представник відповідача заперечив проти позову в повному обсязі та просив суд відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.06.2011 у справі №15/5009/2115/11 позов ДК Газ України НАК Нафтогаз України до Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж про стягнення заборгованості у сумі 4 070 825,40 грн. задоволено, стягнуто з останнього 3 248 548,01 грн. - основної заборгованості, пеню в сумі 250 683,95 грн., інфляційні втрати у сумі 441 970,72 грн., 3% річних у сумі 129 622,72 грн., що були нараховані за прострочення виконання зобовязання по сплаті за поставлений природний газ.

Вказане рішення постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.09.2011 залишено без змін.

06.07.2011 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 20.06.2011 видано наказ.

Також рішенням господарського суду Запорізької області від 09.08.2011 у справі №24/5009/2114/11 позов ДК Газ України НАК Нафтогаз України до Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто суму пені у розмірі 256 450,78 грн., інфляційні втрати у сумі 525 265,50 грн., 3% річних у сумі 160 547,58 грн. що були нараховані за прострочення виконання зобовязання по сплаті за поставлений природний газ.

19.08.2011 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 09.08.2011 видано наказ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" його дія поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Матеріали справи свідчать, що Мелітопольське орендне підприємство теплових мереж Наказом № 149 від 05.09.2011 створило комісію з питань списання заборгованості.

За результатами засідання комісії з питань списання заборгованості за спожитий природний газ 21.09.2011 прийнято рішення про списання заборгованості перед ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»з пені, втрат від інфляційних процесів, 3% річних, нарахованих на заборгованість за поставлений природний газ по договору №06/09-1543-БО-14 від 23.09.2009, встановлену рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.06.2011 по справі №15/5009/2115/11, а саме заборгованість:

- пені за період з 18.10.2010 по 18.04.2011 в розмірі 250683,95 грн.;

- витрат від інфляційних процесів за період з грудня 2099 року по березень 2011 року розмірі 441970,72 грн.;

- трьох відсотків річних за період з 11.12.2009 по 18.04.2011 в розмірі 129622,72 грн.,

про що складено Протокол №1/1, який затверджено головою комісії 21.09.2011.

Також, за результатами засідання комісії з питань списання заборгованості за спожитий природний газ 26.09.2011 прийнято рішення про списання заборгованості перед ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»з пені, втрат від інфляційних процесів, 3% річних, нарахованих на заборгованість за поставлений природний газ по договору №06/09-1542-ТЕ-14 від 23.09.2009, встановлену рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.08.2011 по справі №24/5009/2114/11, а саме заборгованість:

- пені за період з 18.10.2010 по 18.04.2011 в розмірі 256 450,78 грн.;

- витрат від інфляційних процесів за період з грудня 2099 року по березень 2011 року розмірі 525 265,50 грн.;

- трьох відсотків річних за період з 11.12.2009 по 21.10.2010 в розмірі 160 547,58 грн., про що складено Протокол №1/2, який затверджено головою комісії 26.09.2011.

22.09.2011 позивач направив відповідачу супровідний лист за №1152 від 22.09.2011 з протоколом №1/1 від 21.09.2011, однак акт звірки станом на 31.10.2011 зі сторони відповідача був писаний з розбіжностями, зокрема, щодо заборгованості за договорами №06/09-1543-БО.

26.09.2011 позивач направив відповідачу супровідний лист за №1184 від 27.09.2011 з протоколом №1/2 від 27.09.2011, однак акт звірки станом на 31.10.2011 зі сторони відповідача був писаний з розбіжностями, зокрема, щодо заборгованості за договорами №06/09-1542-ТЕ-14.

Заявлені вимоги зводяться до захисту порушених відповідачем прав позивача повязаних зі списанням вищевказаних сум заборгованості, відповідно до статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Відповідно до пункту 2.2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" (далі ОСОБА_6) підлягає списанню заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 2.5 статті 2 Закону списання заборгованості відповідно до цього Закону здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм списання заборгованості визначено Постановою Кабінету міністрів України №894 від 08.08.2011 "Про затвердження порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію" (далі Порядок).

Пунктом 4 Порядку визначено, що обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом або виробляють, транспортують і постачають теплову енергію, перед дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - компанія "Газ України") - у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників.

Згідно із пунктом 6 Порядку списання заборгованості проводиться на підставі протоколів Комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Учасники процедури списання подають протягом 10 днів після затвердження зазначеного в пункті 6 цього Порядку протоколу, але не пізніше 31 грудня 2011 року кредиторам інформацію про суми списаної заборгованості (основної суми заборгованості, пені, штрафних та фінансових санкцій) в розрізі договорів щодо постачання природного газу, а також видів заборгованості (пункт 8 Порядку).

З наведених вище положень Закону та Порядку вбачається, що для списання заборгованості потрібна наявність наступних умов:

- учасник процедури списання повинен здійснювати постачання природного газу за регульованим тарифом або виробляти, транспортувати і постачати теплову енергію;

- сума заборгованості повинна обліковуватися в бухгалтерському обліку учасника списання;

- сума заборгованості не була сплачена учасником списання станом на дату набрання чинності Законом 04.06.2011;

- учасник списання повинен підписати протокол про списання заборгованості та повідомити кредитору інформацію про суми списаної заборгованості у розрізі договорів щодо постачання природного газу.

Датою списання заборгованості, згідно з пунктом 6 Порядку, є дата затвердження протоколу учасником процедури списання (у спірному випадку позивачам). При цьому, відповідно до пункту 8 Порядку, позивач, як учасник процедури списання, повинен був лише повідомити кредитора (відповідача) протягом 10 днів (але не пізніше 31.12.2011) про таке списання.

ОСОБА_6, ані Порядок згоди на таке списання від кредитора (відповідача) не вимагає. Питання невідображення у бухгалтерському обліку кредитора (відповідача) такого списання жодним чином не впливає на права та обовязки позивача, повязанні з виконанням Закону.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання вимог Закону відповідно до Протоколів Комісією позивача з питань списання заборгованості від 21.09.2011 за № 1/1 та від 26.09.2011 року за №1/2 було списано заборгованість позивача перед відповідачем по стягненню пені, 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 822 277,39 грн., нарахованих на суму заборгованості за поставлений природний газ за укладеним між сторонами у справі договором №06/09-1543-БО-14 від 23.09.2009 року, встановлену рішенням місцевого господарського суду від 20.06.2011, а також у розмірі 942 263,86 грн., нарахованих на суму заборгованості за поставлений природний газ за укладеним між сторонами у справі договором №06/09-1542-ТЕ-14 від 23.09.2009 року, встановлену рішенням місцевого господарського суду від 09.08.2011.

Листами №1152 від 22 вересня 2011 року та №1184 від 28 вересня 2011 року позивач повідомив відповідача про таке списання, направивши йому вищевказані Протоколи.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно статті 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

З пояснень позивача у судовому засіданні слідує, що порушення його прав у спірних правовідносинах полягає у невідображені відповідачем у його бухгалтерському обліку факту списання вказаної суми заборгованості, внаслідок чого останній продовжує вимагати сплату цих сум, у т.ч. шляхом предявлення наказів суду до виконання.

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У звязку із припиненням зобовязань щодо сплати заборгованості з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), стягнутих на підставі вищевказаних судових рішень, позивач, як боржник у виконавчих провадженнях за рішеннями Господарського суду Запорізької області, набув право звернутися в суд, який видав виконавчі документи, із заявою про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, у порядку статті 117 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.05.2012, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2012 наказ №24/5009/2114/11 від 19.08.2011 по стягнення суми пені у розмірі 256 450,78 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 525 265,50 грн., 3% річних у розмірі 160 547,58 грн., суми державного мита в розмірі 25 500 грн., суми витрат на інфляційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню.

Іншою ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.02.2012 у справі №15/5009/2115/11, залишеної без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2012, відмовлено ТОВ «Мелітопольські теплові мережі»у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення пені в розмірі 250 683,95 грн., втрат від інфляції в сумі 441 970,72 грн., 3% річних у сумі 129 622,72 грн.

Отже судовий захист прав позивача, повязаних з виконанням Закону, відбувся. При цьому, у разі незгоди із судовими рішеннями про відмову у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню, позивач не позбавлений можливості їх оскарження в установленому ГПК України порядку.

Відновлення прав позивача в цій частині шляхом звернення в суд з позовом у загальному порядку чинним законодавством не передбачено. Задоволення таких вимог не усуває обовязку боржника виконувати судове рішення про стягнення з нього на користь стягувача відповідних грошових сум.

За таких обставин у позові відповідно до вимог статті 16 ЦК України слід відмовити.

З огляду на відмову у позові витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.09.2012

Головуючий суддя: судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2
ОСОБА_3