ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2012 р. Справа № 5016/4089/2011(13/290)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Войтовській Н.С.,

з участю прокурора Лукіної В.М., пом. прокурора м. Миколаєва,

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. від 0809.2011 р. № 2500/211/14/22;

від відповідача ОСОБА_2, дов. від 21.12.2011 р. № 97;

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за первісним позовом

прокурора Ленінського району м. Миколаєва,

54043, вул. Південна, 52, м. Миколаїв,

в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради,

54027, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв,

до Малого приватного підприємства Алсу,

54056, вул. Новозаводська, 2, м. Миколаїв,

та за зустрічним позовом

Малого приватного підприємства Алсу,

54056, вул. Новозаводська, 2, м. Миколаїв,

до Миколаївської міської ради,

54027, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв,

про внесення змін до укладеного сторонами договору оренди землі від 01.11.2001 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Малого приватного підприємства (МПП) Алсу про внесення змін до договору оренди землі від 01.11.2001 р., укладеного між Миколаївською міською радою та МПП Алсу, який зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі Миколаївської міської ради 08.11.2001 р. за № 2292, виклавши ч. 1 п.3.2 розділу 3 договору в такій редакції: Річна орендна плата за земельну ділянку (4282 кв. м.) встановлюється у розмірі 3 % (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки, посилаючись на те, що пп.5.1 п.5 ст.288 Податкового кодексу України встановлено розмір орендної плати, річна сума котрого не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, проте МПП Алсу, отримавши пропозиції Миколаївської міськради про внесення змін до договору щодо збільшення розміру орендної плати у відповідності до вимог законодавства, не відреагував на них.

МПП АЛСУ звернулось до Господарського суду із зустрічною позовною заявою до Миколаївської міської ради, в котрій, з посиланням на ч.4 ст. 762 ЦК України, просить: Зменшити розмір орендної плати за договором оренди землі № 821 від 01 листопада 2001 року, що укладений між Миколаївською міською радою та МПП Алсу і встановити його у сумі 1 (одна) грн. щомісячно.

До розгляду справи по суті заявою від 15.02.2012 р. МПП Алсу уточнило позовні вимоги, і просить: Зменшити розмір орендної плати за договором оренди землі № 821 від 01 листопада 2001 року, що укладений між Миколаївською міською радою та МПП Алсу і встановити його у сумі 1 (одна) грн. щомісячно за земельну ділянку із виключенням 750 кв. метрів тобто площею 4282-750 = 3532 кв. метрів шляхом внесення змін у договір оренди землі, виклавши пункт 3.2 договору в редакції: Розмір орендної плати за земельну ділянку для обслуговування 3532 кв. метрів встановлюється у розмірі 1 грн. щомісячно.

Вказані вимоги обґрунтовано тим, що МПП Алсу із січня 2008 року позбавлено можливості використовувати 750 кв. м. орендованої земельної ділянки через порушення асфальтового покриття міським комунальним підприємством Миколаївводоканал при усунені прориву каналізаційного колектору та бездіяльності міської ради щодо усунення перешкод у користуванні вказаною площею земельної ділянки, внаслідок чого МПП Алсу недоотримало доход у загальній сумі 711, 6 тис. грн., а тому визначений у договорі розмір орендної плати повинен бути зменшений.

У відзиві на первісний позов МПП Алсу позовні вимоги не визнає повістю, посилаючись на те, що чинним законодавством України та умовами укладеного сторонами договору передбачено можливість унесення змін щодо розміру орендної плати лише за згодою обох сторін, але такої згоди МПП Алсу не дано; а також що положення Податкового кодексу України та рішення органу місцевого самоврядування щодо визначення розміру орендної плати, у звязку з набранням чинності Податкового кодексу України, можуть застосовуватись до правовідносин за укладеними договорами після набрання чинності податкового законодавства.

Крім того, МПП Алсу вважає, що пропущено строк звернення до суду із захистом порушених прав, оскільки минуло більше трьох років з дня направлення Миколаївською міською радою пропозиції щодо збільшення розміру орендної плати до МПП Алсу.

У відзиві на зустрічний позов Миколаївська міська рада вважає вимоги МПП Алсу безпідставними та не відповідними вимогам чинного законодавства.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримали повністю, а зустрічний позов не визнали повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та поданих письмових поясненнях у судовому засіданні 28.08.2012 р. і на адресу Господарського суду, зареєстрованих 17.09.2012 р. за № 18410/2012, у котрих прокурор та представник позивача виклали наявність обставин, які істотно змінились після укладення сторонами договору, податкове та цивільне законодавство України, котре, на їх думку, дає підстави для захисту інтересів за позовними вимогами.

Представник МПП Алсу первісний позов не визнав повністю, а зустрічний позов підтримав повністю, поясняючи, що МПП Алсу не може користуватися 750 кв. м. орендованої земельної ділянки через бездіяльність Миколаївської міської ради, яка не бажає зобовязати підпорядковане їй комунальне підприємство Миколаївводоканал усунути пошкодження асфальтного покриття, і тому МПП Алсу не має можливості використовувати пошкоджену земельну ділянку, а, згідно чинного законодавства України, має право вимагати зменшення розміру оплати орендної плати.

Вислухавши прокурора, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Щодо первісного позову.

Суд визнає, що вимоги про збільшення розміру орендної плати за укладеним між Миколаївською міською радою і МПП Алсу договором оренди земельної ділянки ґрунтуються на чинному законодавстві України, оскільки істотно змінились обставини, якими сторони керувались при укладені договору, у звязку з визначенням пп.5.1 п.5 ст.288 Податкового кодексу України мінімального розміру орендної плати, і мають місце умови, передбачені ч.2 ст. 652 ЦК України.

Проте, сформульовані в позові вимоги щодо викладення ч. 1 п.3.2 розділу 3 укладеного між сторонами договору в редакції: Річна орендна плата за земельну ділянку (4282 кв. м.) встановлюється у розмірі 3 % (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки не відповідають способу захисту охоронюваних законом інтересів.

Так, податковим законодавством України, на котре посилається прокурор і позивач, встановлено не конкретний розмір орендної плати на землю, а лише порядок його визначення та граничний розмір.

Чинним законодавством України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України), до котрих відноситься, зокрема ціна договору (ч.3 ст.180, ч.2 ст. 189 ГК України), яка визначається в порядку, встановленому, зокрема ГК України, іншими законами (ч.5 ст.180 ГК України), при цьому у гривнях (ч.2 ст.198 ГК України).

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими, зокрема нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. Це ж закріплено і у ст.792 ЦК України, згідно котрої відносини оренди земельної ділянки регулюються законом.

Законом України Про оренду землі передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата (ч.1 ст. 15 Закону), - платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою ( ч.1 ст. 21 Закону), з визначенням її розміру за згодою сторін (ч.2 ст. 21 Закону), при цьому обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди ( ч.3 ст. 21 Закону), а орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі (ч. 3 ст. 22 Закону).

Таким чином, у договорі оренди землі розмір орендної плати повинен бути визначений у грошовій формі.

Оскільки запропонована у первісному позові редакція змін до укладеного сторонами договору не містить розміру орендної плати в грошовій формі, можливості її визначення з урахуванням індексів індексації, то дана редакція не відповідає вимогам наведеного вище законодавства, а тому первісний позов не може бути задоволено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для розгляду доводів МПП Алсу щодо пропуску строку позовної давності звернення до суду із первісним позовом.

Щодо зустрічного позову.

Суд вважає, що сформульовані в зустрічному позові вимоги: Зменшити розмір орендної плати за договором оренди землі № 821 від 01 листопада 2001 року, що укладений між Миколаївською міською радою та МПП Алсу і встановити його у сумі 1 (одна) грн. щомісячно за земельну ділянку із виключенням 750 кв. метрів тобто площею 4282-750 = 3532 кв. метрів шляхом внесення змін у договір оренди землі, виклавши пункт 3.2 договору в редакції: Розмір орендної плати за земельну ділянку для обслуговування 3532 кв. метрів встановлюється у розмірі 1 грн. щомісячно. не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Наведене формулювання містить дві вимоги про внесення змін до укладеного сторонами договору: 1) щодо зменшення розміру орендованої земельної ділянки; 2) щодо розміру орендної плати за оренду зменшеного розміру земельної ділянки

Проте, ПП Алсу не подано суду доказів звернення до Миколаївської міськради, як сторони за укладеним між ними договором оренди земельної ділянки, щодо зменшення її розміру, та вирішення цього питання у відповідності до вимог чинного законодавства. Узгодження розміру орендованої земельної ділянки, у відповідності до законодавства України про місцеве самоврядування, відносить до виключної компетенції Миколаївської міської ради як органу місцевого самоврядування.

За відсутності доказів щодо звернення МПП Алсу до Миколаївської міськради про зменшення розміру орендованої земельної ділянки, є безпідставними й вимоги щодо зменшення розміру орендної плати.

Так як позивач, усупереч вимогам ст.33 ГПК України, не довів обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, то суд визнає, що в задоволені зустрічного позову належить відмовити повністю.

При вирішенні питання щодо судових витрат, суд виходить з того, що згідно ст. 49 ГПК України при відмові у задоволенні позову судові витрати, зокрема з оплати позовної заяви судовим збором, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені первісного позову прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до Малого приватного підприємства Алсу та зустрічного позову Малого приватного підприємства Алсу до Миколаївської міської ради відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 19.09.2012 р.

Суддя Ю.М. Коваль