КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2012 № 01/5026/905/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Сухового В.Г.

при секретарі Гончарук І.В.

За участю представників:

Від позивача: Ганнисик О.Ю (дов. №543 від 11.09.2012);

Від відповідача: ОСОБА_3 (дов. №233559 від 22.06.2012);

розглянувши апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.07.2012 р.

у справі № 01/5026/905/2012 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Канівського комунального підприємства теплових мереж

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення 19775,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.07.12 р. у справі №01/5026/905/2012 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення суду скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, скаржник наголошує на тому, що дійсність Договору позички між відповідачем та Приватним підприємством «Білантал» від 02.01.2006 року, копія якого була подана відповідачем, викликає сумніви, оскільки ОСОБА_4 є директором Приватного підприємства «Білантал» і здійснювала іншу господарську діяльність в приміщенні магазину саме Приватним підприємством «Білантал». Надана відповідачем угода є двосторонньою, її сторонами є Фізична особа підприємець - ОСОБА_4 та Приватне підприємство «Білантал». Канівське комунальне підприємство теплових мереж не є стороною даного договору і не вправі контролювати його виконання в частині оплати комунальних послуг, такий обов'язок є безпосередньо у власника приміщення, тобто, відповідача.

Крім того, в даному випадку Канівське комунальне підприємство теплових мереж звернулося з позовом про стягнення вартості безпідставно набутого майна (теплової енергії) відповідно до вимог ст.ст. 1212,1213 Цивільного кодексу України, а тому, законних підстав для отримання теплової енергії у відповідача не було, а сама теплова енергія ним була отримана безпідставно.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти викладених у ній доводів та вважає їх недоведеними, посилаючись на те, що між сторонами не існувало правовідносин у сфері послуг з теплопостачання і тому позивач не міг самочинно, без згоди відповідача надавати йому ці послуги і в дійсності вони відповідачу не надавалися. Самовільного підключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до теплових мереж позивача, що могло б слугувати підставою для відшкодування нею завданої шкоди, у період з січня 2010 року по лютий 2012 року, не було.

Ухвалою від 23.08.2012 розгляд апеляційної скарги було призначено на 12.09.2012.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2012 введено до складу судової колегії замість судді Рябухи В.І. суддю Сухового В.Г.

В судове засідання 12.09.2012 представники сторін з'явилися.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

До Господарського суду Черкаської області звернулося з позовною заявою Канівське комунальне підприємство теплових мереж про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 вартості спожитої теплової енергії в сумі 19775,14грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він здійснює постачання теплової енергії в приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві приватної власності Фізичній особі підприємцю - ОСОБА_4. Загальна опалювальна площа приміщення становить 96,3 м2, система опалення приміщення магазину є невід'ємною частиною системи опалення житлового багатоквартирного будинку, в якому він розміщений.

Позивач наполягає, що з січня 2010 року по лютий 2012 року споживачем не оплачено 20,522 Гкал теплової енергії, що визначена позивачем згідно з показниками лічильника встановленого в будинку та розподілена пропорційно опалювальних площ приміщень споживачів, на загальну суму 19775,14 грн.

В свою чергу, в порушення вимог Закону України "Про теплопостачання" Договір на постачання теплової енергії підписаний з відповідачем лише 31.01.2012.

Відповідач не визнає заявлені позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В свою чергу, сторони не підписували документи на оформлення надання теплової енергії, а тому не має підстав стверджувати про безпідставно набуту відповідачем теплову енергію.

Колегія суддів повністю підтримує позицію суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

В позовній заяві зазначено, що з січня 2010 року по лютий 2012 року споживачем (відповідачем) не оплачено 20,522 Гкал теплової енергії, що визначена відповідно до показників лічильника встановленого в будинку та розподілена пропорційно опалювальних площ приміщень споживачів, на загальну суму 19775,14 грн.

Позивач вказує, що в порушення вимог Закону України "Про теплопостачання" Договір на постачання теплової енергії підписаний з відповідачем лише 31.01.2012.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що комунальні послуги - результати господарської діяльності, спрямовані на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також виведення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, п. 4 Правил користування тепловою енергією (далі -Правила) визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п. 5 Правил у разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено факту приєднання відповідача до тепломережі та споживання тим теплової енергії. Навпаки з наявного листа відповідача до позивача вбачається, що позивач просив припинити не санкціоноване постачання теплової енергії.

Сторонами не підписувалися документи на оформлення надання теплової енергії, факту самовільного підключення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до системи теплопостачання не встановлено, відповідно не має підстав стверджувати про безпідставно набуту відповідачем теплову енергію.

В свою чергу, Договір №174 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води між Канівським комунальним підприємством теплових мереж та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено 31.01.2012.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що до 2012 року приміщення по АДРЕСА_1 на підставі Договору позички від 02.01.2006 займало під магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" і, відповідно, споживало подану в це приміщення теплову енергію Приватне підприємство "Білантал".

Відповідно до умов вказаного Договору Приватне підприємство "Білантал" було зобов'язане укласти договори на отримання комунальних послуг та оплачувати їх (п. 4.3.2. Договору).

В свою чергу, 01.02.2006 між Канівським комунальним підприємством теплових мереж та Приватним підприємством "Білантал" було укладено Договір №174 про постачання теплової енергії в гарячій воді (на потреби опалення та гарячого водопостачання). Рахунки про оплату послуг позивачем направлялися Приватному підприємству "Білантал".

Відповідно до ч. ч. 2 - 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Пунктом 3 ч.2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг.

До комунальних послуг, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відноситься, також, задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в опаленні.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. ч. 1, 2 ст. 275 ГК України).

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту ст. ст. 11, 509 ЦК України та ч. 1 ст. 19, п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між сторонами по справі (виконавцем та споживачем), як учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, повинні ґрунтуватися на договорі про надання житлово-комунальних послуг, укладеному на основі типового договору, а обов'язку споживача (відповідача) оплачувати вартість житлово-комунальних послуг має передувати виконання позивачем обов'язку підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг та надати його на підписання споживачу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 08.05.2012 року у справі №54/105.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що не було укладено Договору на постачання теплової енергії між Канівським комунальним підприємством теплових мереж та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, з якого б вбачався обов'язок відповідача сплачувати позивачу кошти за послуги з теплопостачання, за спірний період з січня 2010 року по лютий 2012 року (період, за який позивач просить сплатити за спожиту теплову енергію).

Так, позивачем документально не доведено ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції вчинення ним дій як теплопостачальною організацією, щодо підготовки проекту договору на постачання теплової енергії, направлення його на підписання відповідачу (споживачу послуг) та ухилення останнього від укладення такого договору.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в спірний період між сторонами не існувало правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг (послуг з теплопостачання), тому у відповідача, як споживача цих послуг, обов'язку їх сплати не виникло, а тому позовні вимоги є недоведеними належними та допустимими доказами, та є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і позивача, який не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог.

Колегія суддів критично відноситься до доводів апеляційної скарги, оскільки Договір позички від 02.01.2006 року є чинним, а відповідно до п. 4 3 2. вказаного Договору ПП «Білантал» зобов'язалося укласти Договори на отримання комунальних послуг та оплачувати їх. З урахуванням цього 01 лютого 2006 року між Канівським комунальним підприємством теплових мереж і Приватним підприємством «Білантал» був укладений Договір №174 про постачання теплової енергії в гарячій воді (на потреби опалення та гарячого водопостачання), який діяв до 01.01.2012 року, аж поки не був укладений Договір між позивачем і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Про те, що послуги з теплопостачання надавалися Приватному підприємству «Білантал» свідчать наявні у справі докази, а саме: рахунки позивача на оплату цих послуг ПП «Білантал», платіжне доручення ПП «Білантал» від 17.05.2010 року №11 на перерахування позивачу суми 3084,27 грн. за спожите тепло згідно рахунку від 26.03.2010 року №499.

У поданому до позовної заяві розрахунку вартості опалення споживачів з лічильниками теплової енергії також вказано, що споживачем теплової енергії в приміщенні по АДРЕСА_1 є Приватне підприємство «Білантал».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Черкаської області від 30.07.12 р. у справі №01/5026/905/2012 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.07.12 р. у справі №01/5026/905/2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж - без задоволення.

2.Матеріали справи № 01/5026/905/2012 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Кондес Л.О.

Судді Ропій Л.М.

Суховий В.Г.