ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.07.12 № 13/277/08-АП

суддя Серкіз В.Г.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Петра», м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби, м. Запоріжжя

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.08.2007р.

за участю прокурора Запорізької області

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі:

Головуючий суддя Серкіз В.Г.

Суддя Гончаренко С.А.

Суддя Владимиренко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, ліквідатор, паспорт СА № 163362 від 20.06.1996р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 1092/10-024 від 29.03.2012р.

Від прокуратури: не прибув.

Відповідно до ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 03.07.2012р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови. На підставі статті 160 КАС України постанова складається у термін не більше ніж пять днів. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Розглядається адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Петра», м. Запоріжжя, до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.08.2007р. про визначення податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в частині донарахування податку на прибуток у сумі 1 107 297 грн. 38 коп. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 720 185 грн.

Ухвалою суду від 12.08.2008р. провадження у справі № 13/277/08-АП зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по кримінальній справі стосовно посадових осіб ТОВ «Ліга-V»в порядку кримінального судочинства.

19.03.2012р. господарський суд поновив провадження у справі на підставі ч. 5 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України з 12.04.2012р. та призначив судове засідання на 12.04.2012р.

Судові засідання у звязку із неявкою представників сторін та виробничою необхідністю відкладались на 15.05.2012р., на 22.05.2012р., на 03.07.2012р.

03.07.2012р. відповідно до ст. 126 КАС України та змін, які внесені до розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення КАС України судове засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів, а саме програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом оголошено про відкриття судового засідання.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у адміністративному позові, просить визнати нечинним положення податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.08.2007р. про визначення податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в частині донарахування податку на прибуток в сумі 1 107 297 грн. 38 коп. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 720 185 грн. 00 коп.

Представник відповідача проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень пояснив суду наступне: перевіркою, проведеною ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя, встановлено порушення підприємством позивача пп.. 11.3.1. п.11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994р. № 334/94-ВР, ТОВ «Торговий дім «Петра»занизило податок на прибуток за І півріччя 2007 року в загальній сумі 1 030 917 грн. 00 коп. при здійсненні операції з відвантаження цибулі, у звязку із чим було винесено оспорюване податкове повідомлення-рішення № /0 від 28.08.2007р. В підтвердження вищевказаного порушення відповідач посилається на лист Ізмаїльської митниці, який надійшов до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 18.06.2007р., з копіями документів, що свідчать про отримання позивачем доходу від продажу через комісіонера на експорт нерезиденту України цибулі, а саме: договір комісії від 28.02.06р. № 446, згідно якого ТОВ «Ліга-V»(комісіонер) взяло на себе зобовязання за дорученням ТОВ «ТД «Петра»(комітент) здійснити зовнішньоекономічну угоду з продажу на експорт нерезиденту України цибулю українського походження у кількості 60,0т; контракт від 28.02.06р. № 684, згідно якого ТОВ «Ліга-V»(продавець) зобовязується поставити «Інтертрейд ЛЛС»(Луісвілл, США) (покупець) цибулю врожаю 2006 року у кількості 60,0т на суму 120 000 доларів США на умовах DDU Софія, Болгарія; вантажна митна декларація від 06.04.07р. № 500050000/7/009727, згідно якої відправник ТОВ «ТД «Петра», одержувач «Інтертрейд ЛЛС», особа, відповідальна за фінансове врегулювання ТОВ «Ліга-V», реалізовано 20 000 кг цибулі свіжої фактурною вартістю 202 000 грн. 00 коп. При цьому, в бухгалтерському та податковому обліку підприємства ТОВ «ТД «Петра»реалізація цибулі не відображена. Відповідач також вказує на те, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2010р. у справі № 1-33-2010 та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.01.2011р. у справі № 11-1825/10 підтверджено причетність ТОВ «ТД «Петра»до господарських операцій по реалізації цибулі на експорт. Крім того, в ході проведеної перевірки ДПІ встановлено порушення позивачем п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме віднесення підприємством до складу валових витрат транспортних та експедиторських послуг, не підтверджених товарно-транспортними накладними, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. На думку відповідача, саме товарно-транспортна накладна відноситься до первинної транспортної документації, ведення форм якої для всіх субєктів господарювання є обовязковим. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Торговий дім «Петра».

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

17.08.2007р. за наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя складено ОСОБА_2 № 84/23-1/33095108 «Про результати виїзної планової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Петра»() з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.05 р. по 31.03.07р.».

Згідно вказаного ОСОБА_2 перевірки ТОВ «Торговий дім «Петра»в порушення пп.. 11.3.1. п.11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не внесло до складу валового доходу у І кварталі 2007 року реалізацію цибулі у сумі 828 917 грн. 00 коп. Крім того, у вказаному акті зазначено, що в порушення п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ТОВ «Торговий дім «Петра»віднесло до складу валових витрат транспортні послуги, не підтверджені товарно-транспортними накладними, а також транспортні та експедиторські послуги на підставі актів виконаних робіт, з яких неможливо встановити зв'язок послуг з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції на загальну суму 3 600 272 грн. 50 коп.

На підставі ОСОБА_2 перевірки № 84/23-1/33095108 28.08.2007 р. ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя було винесено повідомлення-рішення № /0, яким ТОВ «Торговий дім «Петра»визначено суму податкових зобовязань за платежем податок на прибуток приватних підприємств, яка складається з 1 122 699 грн. 00 коп. суми податку та 728 262 грн. 70 коп. штрафних санкцій.

Позивач вважає, що висновки ОСОБА_2 перевірки № 84/23-1/33095108, які стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № /0, є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності, у звязку із чим звернувся до господарського суду із адміністративним позовом про визнання нечинним положення податкового повідомлення-рішення № /0 в частині донарахування податку на прибуток в сумі 1 107 297 грн. 38 коп. за основним платежем та 720 185 грн. штрафних санкцій.

Під час дослідження наданих доказів судом встановлено, що висновки Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя, які містяться в ОСОБА_2 перевірки № 84/23-1/33095108 та покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №/0 є необґрунтованими та не підтверджені фактичними обставинами справи, у звязку із чим адміністративний позов про визнання нечинним вказаного податкового повідомлення в частині донарахування податку на прибуток та штрафних санкцій має бути задоволено. При цьому суд виходив з наступного:

Частиною 4 ст. 105 КАС України визначається перелік вимог, що можуть міститися в адміністративному позові. Ці вимоги націлені на реалізацію матеріально-правової сторони права на адміністративний позов, тобто на задоволення адміністративного позову. Перелік вимог, зафіксований у ст. 105 КАС України, відображає зміст адміністративного позову, який є елементом позову і вказує на форму судового захисту, тобто вказує на те, якого виду рішення вимагає позивач від суду. Таким чином, позивач, зокрема, може вимагати від суду скасувати або визнати нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із п.3.1 ст. 3 Закону України від 28.12.1994р. № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», обєктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

- суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону;

- суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Пункт 4.1 ст. 4 вищезгаданого Закону визначає валовий доход як загальну суму доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Відповідно до п.п.11.3.1. п.11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) дата фактичного надання результатів роботи (послуг) платником податку.

Як вбачається зі змісту ОСОБА_2 перевірки № 84/23-1/33095108 від 17.08.07р., на підставі якого було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, в ході перевірки до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 18.06.07р. надійшов лист Ізмаїльської митниці з копіями документів, які свідчать про отримання ТОВ «Торговий дім «Петра»доходу, а саме:

- договір комісії від 28.02.06р. № 446, згідно якого ТОВ «Ліга-V»(комісіонер) взяло на себе зобовязання за дорученням ТОВ «ТД «Петра»(комітент) здійснити зовнішньоекономічну угоду з продажу на експорт нерезиденту України цибулю українського походження у кількості 60,0т; місце передачі - пмт. Овідіополь Одеської області;

- контракт від 28.02.06р. № 684, згідно якого ТОВ «Ліга-V»(продавець) зобовязується поставити «Інтертрейд ЛЛС»(Луісвілл, США) (покупець) цибулю врожаю 2006 року у кількості 60,0т на суму 120 000 доларів США на умовах DDU Софія, Болгарія;

- вантажна митна декларація від 06.04.07р. № 500050000/7/009727, згідно якої відправник ТОВ «ТД «Петра», одержувач «Інтертрейд ЛЛС», особа, відповідальна за фінансове врегулювання ТОВ «Ліга-V», реалізовано 20 000 кг цибулі свіжої фактурною вартістю 202 000 грн. 00 коп.

На підставі зазначених вище документів ДПІ у Шевченківському районі зроблено висновок про здійснення підприємством позивача у І кварталі 2007 року операції по реалізації цибулі в сумі 828 917 грн. та невіднесення вказаної операції до складу валового доходу.

У той же час, як слідує з пояснень позивача, під час укладення договору комісії сторони ТОВ «Торговий дім «Петра»і ТОВ «Ліга-V»- обмінялись факсимільними копіями договорів, однак у звязку зі зміною конюнктури ринку прийшли до обопільної усної угоди про скасування зазначеної угоди. Первинна бухгалтерська документація на приймання-передачу товару не оформлювалась та між сторонами не підписувалась, оплата по зазначених договорах не провадилась та в бухгалтерському й податковому обліку не відображалась.

Згідно із довідкою філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України»в м. Запоріжжя № 075-08/4592 від 14.09.2007р., в якій відкрито поточний мультивалютний рахунок ТОВ «Торговий дім «Петра», в березні 2007 року надходжень на поточний рахунок ТОВ «ТД «Петра»від ТОВ «Ліга-V»не відбувалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суду представлено вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2010р. у справі № 1-33-2010, яким гр.. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 201, ч.1 ст. 366 КК України.

Під час розгляду кримінальної справи № 1-33-2010 судом було встановлено, що перебуваючи на посаді директора ТОВ «Ліга-V», маючі умисел на здійснення контрабанди цибулі свіжої ріпчастої врожаю 2006 року у великому розмірі, гр.. ОСОБА_3 уклав з ПП «Оріт»договір-доручення № 064/07 про надання брокерських послуг для митного оформлення вказаного товару.

В березні-квітні 2007 року ОСОБА_3, маючи намір переміщення цибулі через митний кордон України з приховуванням від митного контролю навмисно надав брокеру ПП «Оріт»для складання вантажних митних декларацій завідомо підроблені товаросупроводжувальні документи: договори комісії № 443 від 28.02.2007р., № 446 від 28.02.2007р., № 457 від 20.03.2007р., акти прийому-передачі на комісію до договорів комісії.

Згідно наданих ОСОБА_3 документів, ТОВ «Ліга-V», виступаючи як комісіонер і діючи на підставі укладених з ТОВ «Торговий дім «Петра»договорів комісії, відправляло в адрес компанії «Інтертрейд ЛЛС»(США) цибулю свіжу ріпчасту врожаю 2006 року в кількості 119,028 тон. При цьому, надаючи вказані документи, ОСОБА_3 усвідомлював, що фактично ТОВ «Торговий дім «Петра»цибулю ріпчасту не придбавало, посадові особи ТОВ «Торговий дім «Петра»договори комісії № 443 від 28.02.2007р., № 446 від 28.02.2007р., № 457 від 20.03.2007р. фактично не укладали, акти прийому-передачі від 28.02.2007р. та від 20.03.2007 р. не підписували, товар на комісію не передавали.

Аналогічні висновки містяться в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 11.01.2011р.

З викладеного вбачається, що і вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2010р. у справі № 1-33-2010, і ухвала апеляційного суду Одеської області від 11.01.2011р. спростовують доводи ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо причетності ТОВ «Торговий дім «Петра»до господарських операцій, оформлених договором комісії від 28.02.2006р. № 446, контрактом від 28.02.2006р. № 684, вантажно-митною декларацією від 06.04.2007р. № 500050000/7/009727.

У звязку із тим, що позивач фактично не здійснював реалізацію цибулі ріпчастої в І кварталі 2007 року в кількості 99 000,00 кг на загальну суму 828 917 грн. 00 коп. і, відповідно, не отримував дохід від її реалізації, він не мав визначених законом підстав для відображення цієї господарсько операції в бухгалтерському та податковому обліку підприємства.

Отже, висновок ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя про заниження ТОВ «Торговий дім «Петра»податку на прибуток у І кварталі 2007 року, який міститься в акті перевірки № 84/23-1/33095108 від 17.08.07р., не є обґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, позивач оспорює висновок відповідача щодо віднесення до валових витрат підприємства транспортних та експедиторських послуг на суму 3 600 272 грн. 50 коп. без підтвердження надання таких послуг товарно-транспортними накладними.

Згідно із п.5.1 ст. 5 Закону України № 283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно із п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 вищезгаданого Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених протягом звітного періоду у звязку із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) з урахуванням обмежень, встановлених п.п. 5.3-5.8 цієї статті.

За змістом п.5.3.9 п.5.3 ст. 5 цього ж Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

При цьому стаття 11 Вищезгаданого Закону (Правила ведення податкового обліку) не встановлює конкретного виду документів, які мають слугувати підтвердженням віднесення певних витрат до складу валових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності ТОВ «Торговий дім «Петра»є здійснення дистрибуції молочної продукції виробників України в Запорізькому регіоні та надання складських послуг. Для здійснення поставок молочної продукції ТОВ «Торговий дім «Петра»користується послугами з перевезень, оплата яких здійснюється у залежності від виду перевезень як почасово, так і за кілометрах пробігу.

В ОСОБА_2 перевірки № 84/23-1/33095108 від 17.08.07р. (п.3.1.2.3) зазначено, що підприємство позивача віднесло до складу валових витрат транспортні та експедиторські послуги на підставі актів виконаних робіт, без підтвердження отримання таких послуг товарно-транспортними накладними.

У той же час, як свідчать наведені вище положення Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», такі дії позивача не є порушенням вказаних норм, оскільки акти виконаних робіт також виступають письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують здійснення господарських операцій. Крім того, як зазначалось вище, закон прямо не встановлює вид документу, яким тільки й може підтверджуватись віднесення транспортних та експедиторських послуг до вадливих витрат підприємства.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначених в ОСОБА_2 перевірки № 84/23-1/33095108 порушень ТОВ «Торговий дім «Петра»п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Таким чином, підстави для донарахування податку на прибуток в сумі 1 107 297 грн. 38 коп., а також підстави для застосування штрафних санкцій в сумі 720 185 грн., визначені ст.. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами», відсутні.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про визнання нечинним положення податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.08.2007р. про визначення податкового зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Петра»() з податку на прибуток приватних підприємств в частині донарахування податку на прибуток у сумі 1 107 297 грн. 38 коп. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 720 185 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 4, п. 1 ст. 17, 49, 51, 72 ч. 4, 94, ст. 158 - 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

1. Визнати нечинним положення податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.08.2007р. про визначення податкового зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Петра»() з податку на прибуток приватних підприємств в частині донарахування податку на прибуток у сумі 1 107 297 грн. 38 коп. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 720 185 грн. 00 коп.

2. Судові витрати присудити з Державного бюджету України.

Головуючий суддя В.Г. Серкіз

Суддя С.А.Гончаренко

Суддя І.В.Владимиренко

Постанову підписано 07.07.2012 р.

ЗгідноЗгідно з оригіналом

Помічник судді О.М. Камаєва

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала