КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2012 № 5011-10/185-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

ОСОБА_1

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 30.11.2011);

Від відповідача: ОСОБА_3 (дов. б/н від 18.06.2012);

Від третьої особи: не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроЛєв і К»

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.03.2012р.

у справі № 5011-10/185-2012 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроеко - Сервіс» (далі ТОВ «Агроеко - Сервіс»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроЛєв і К» (далі ТОВ «АгроЛєв і К»)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікар» (далі ТОВ «Вікар»)

про стягнення 186153,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 13.03.2012р. у справі № 5011-10/185-2012 позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «АгроЛєв і К» на користь ТОВ «Агроеко - Сервіс» 127000,00 грн. основного боргу, 42723,41 грн. пені, 657,62 грн. 3% річних та судові витрати; в решті частини позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду м.Києва від 13.03.2012р. у справі № 5011-10/185-2012 скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 42723,41 грн., посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що Договору між ТОВ «Вікар» та ТОВ «АгроЛєв і К» укладено не було, в свою чергу, скаржник наголошує, що між третьою особою та відповідачем було досягнуто усної домовленості про купівлю продаж сільськогосподарського обладнання. В наслідок недопоставки товару у відповідача перед третьою особою утворилась заборгованість у розмірі 127000,00 грн., яку не заперечує скаржник.

Відповідач вказує, що з нього неправомірно стягнуто пеню у розмірі 42723,41 грн., оскільки Договору купівлі продажу не існує, а на підставі усної домовленості пеня не стягується.

Ухвалою від 05.06.2012 було призначено справу до розгляду на 27.06.2012р.

В судове засідання 27.06.2012 представники сторін зявилися, представник третьої особи не зявився, про причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим розгляд справи було відкладено на 22.08.2012.

Ухвалою від 22.08.2012 розгляд справи було відкладено на 05.09.2012

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2012 введено до складу судової колегії замість судді Рябухи В.І. суддю Сухового В.Г.

В судове засідання 05.09.2012 представники сторін зявилися, представник третьої особи не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто, повідомленою судом стороною, а в разі не надання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (див. Постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відтак, про час, дату та місце судового розгляду даної учасники процесу були повідомлені своєчасно та належним чином.

Розглянувши в судових засіданнях апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

До Господарського суду м.Києва звернулося з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю Агроеко-Сервіс про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АгроЛєв і К заборгованості в сумі 186 153,38 грн. (127 000,00 грн. - основний борг, 58 495,76грн. - пеня та 657,62 грн. - 3% річних).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримав право на вимогу про стягнення з відповідача суми боргу за Договором про відступлення права вимоги №03/10 від 03.10.2011.

Борг виник у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором купівлі-продажу сільськогосподарського обладнання № 27/01/11-3 від 27.01.2011 року, який укладено між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікар» (третя особа).

Відповідач відзиву на позов не надав, тобто, не скористався правом, передбаченим нормами ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2012 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Вікар.

Третя особа у письмових поясненнях, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідач не виконав зобовязання за Договором купівлі-продажу сільськогосподарського обладнання № 27/01/11-3 від 27.01.2011 року.

Колегія суддів повністю підтримує позицію суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Між ТОВ Агроеко-Сервіс (новий кредитор) та ТОВ «Вікар» (первісний кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 03/10 від 03.10. 2011 року (далі Договір відступлення).

Відповідно до п. 1 Договору відступлення первісний кредитор (третя особа) відступає, а новий кредитор (позивач) приймає право вимоги, належне первісному кредиторові, у відповідності з Договором купівлі-продажу сільськогосподарського обладнання № 27/01/11-3 від 27.01.2011 року, укладеного між первісним кредитором (третьою особою) та Товариством з обмеженою відповідальністю АгроЛЄВ і К (боржник, відповідач).

Під правом вимоги розуміється вимога від відповідача належного виконання всіх зобовязань за Основним договором (Договір купівлі-продажу сільськогосподарського обладнання № 27/01/11-3 від 27.01.2011 року) (п. 1.2. Договору про відступлення).

Так, укладаючи Договір про відступлення права вимоги первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору документи, що підтверджують право вимоги до боржника, протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня набрання чинності Договором про відступлення, а саме: Договір №27/01/11-3 купівлі-продажу сільськогосподарського обладнання від 27.01.2011р; Видаткову накладну № РН-П004444 від 24.06.2011р. (п. 4.1. Договору про відступлення).

03.10.2011р. третя особа повідомила відповідача про перехід прав у зобовязанні за Договором про відступлення, що підтверджено рекомендованим повідомленням №56 4 з відміткою про вручення «15.11.2011р.».

В свою чергу, Договір про відступлення права вимоги було укладено на підставі Договору купівлі продажу сільськогосподарського обладнання № 27/01/11-3, який підписано 27.01.2011 третьою особою (покупець) та відповідачем (продавець) (Договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі - продажу на умовах та в порядку визначених Договором, продавець (відповідач) зобовязується передати у власність покупця (третьої особи), а покупець зобовязується прийняти: бочка польова 5 кубова, в кількості 5(п'ять) одиниць, обладнаних новою фурнітурою; культиватор DМІ 4200і для внесення аміаку, в кількості 1 (одна) одиниця, обладнаний новою системою контролю за внесенням аміаку.

На виконання умов Договору купівлі-продажу третя особа перерахувала на користь відповідача грошові кошти за товар в сумі 250 000,00 грн., при цьому, позивач вказує, що відповідач лише частково поставив третій особі товар на суму 123 000,00 грн., внаслідок чого у відповідача утворився борг перед третьою особою за Договором купівлі-продажу на суму 127 000,00 грн. (250 000,00 грн. (перераховані кошти за товар) 123 000,00 грн. (часткова поставка товару).

В подальшому, покупець (третя особа), внаслідок недопоставки продавцем (відповідачем) товару, 16.09.2011р. звернувся до відповідача з претензією про погашення заборгованості за Договором купівлі продажу на суму 170 164,66 грн. (127000,00 грн. (вартість оплачено та непоставленого товару) + 43164,66 грн. (пеня). Факт надсилання третьою особою вимоги на адресу відповідача підтверджується поштовими повідомленнями № 400 та №397.

Відповіді на зазначену претензію відповідач не надав, борг не сплатив.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обовязки.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно пунктів 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Аналогічна норма міститься і в ст..526 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 670 ЦК України встановлено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

В ст. 514 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

З огляду на викладене, третя особа, в силу ст.ст. 512-520 ЦК України, передала, а позивач отримав права вимоги належного виконання всіх зобовязань за Основним договором з урахуванням переданих документів, зокрема, Договору купівлі-продажу та видаткової накладної № РН-П004444 від 24.06.2011р. на суму 123 000,00 грн.

За ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ч. 2 ст. 517 ЦК України).

03.10.2011р. третя особа повідомила відповідача про перехід прав у зобовязанні за Договором. Факт такого повідомлення підтверджується рекомендованим повідомленням (реєстр № 04 4 з відміткою про вручення за 15.11.2011р.).

В свою чергу, позивач вказує, що товару в повному обсязі відповідач не поставив, коштів за оплачений товар не повернув, що відповідачем не спростовано.

Відповідач не надав контррозрахунок ціни позову, доказів поставки товару за Договором купівлі-продажу на всю суму перерахованого позивачем авансу та доказів повернення коштів за недопоставлений і оплачений позивачем товар, а тому позовні вимоги позивача (нового кредитора) про стягнення з відповідача (боржника) заборгованості за Договором про відступлення права вимоги в розмірі 127 000,00 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 8.4. Договору купівлі продажу встановлено, що продавець несе відповідальність у випадку пропущення строків поставки товару - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищезазначене, місцевий господарський суд правомірно здійснив арифметично вірний перерахунок суми пені, з врахуванням приписів ч.6 ст. 232 ГК України (за шість місяців прострочення), та правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 42 723,41грн. пені (29469,36 грн. пені за не поставку культиватора DMI 4200і в кількості одна одиниця за період з 11.03.2011 по 10.09.2011, 6359,18 грн. пеня за не поставку бачок польових у кількості двох одиниць за період з 11.03.2011 по 10.09.2011, 6894,87 грн. пені за затримку в постачанні бочок польових 5 куб. в кількості трьох одиниць за період з 11.03.2011 по 21.07.2011), а тому в частині стягнення пені з відповідача правомірно задоволено позов частково.

Пунктом 8.1. Договору купівлі - продажу передбачено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають з Договору, сторони несуть відповідальність передбачену положеннями Договору та (або) чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 657,62 грн. - 3% річних за період з21.09.2011 по 22.11.2011 розрахунок, яких є арифметично вірним та перевіреним колегією суддів.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обовязок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і відповідача, який мав довести з посиланням на конкретні письмові докази (ст..32 ГПК України), що ним не було порушено умови Договору.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги, які мають формальний характер. Скаржником не надано жодного належного доказу на спростування позовних вимог.

В свою чергу, слід зазначити, що в матеріалах міститься належним чином завірена копія Договору купівлі продажу сільськогосподарського обладнання № 27/01/11-3 від 27.01.2011, який підписано директорами третьої особи (ОСОБА_4О.) та відповідача (ОСОБА_5В.) та скріплено печатками підприємств. Даний Договір купівлі продажу у судовому порядку не визнавався недійсним, а тому є чинним.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду м.Києва від 13.03.2012р. у справі № 5011-10/185-2012 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду м.Києва від 13.03.2012р. у справі № 5011-10/185-2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроЛєв і К» без задоволення.

2.Матеріали справи № 5011-10/185-2012 повернути до Господарського суду м.Києва.

Головуючий суддя Кондес Л.О.

Судді Ропій Л.М.

ОСОБА_1