КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2012 № 17/18/2587

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Тарасенко К.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Лікувально-оздоровчий заклад "Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр "Світанок"

на рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2012

у справі № 17/18/2587 (ОСОБА_2С.)

за позовом ТОВ "Арх-Ательє"

до ТОВ "Лікувально-оздоровчий заклад "Черкаський санаторій та дитячий оздоровчий центр "Світанок"

про стягнення 468885,94 грн.

дослідивши та вивчивши матеріали вправи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області № 17/18/2587 від06.02.2012 задоволений позов ТОВ «Арх-Аталье» до ТОВ «Світанок» про стягнення 468 885,94 грн.

Не погоджуючись з рішенням відповідач, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, причина суду не відома. Враховуючи приписи ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Представником відповідача заявлено клопотання про повернення справи на експертизу. В обґрунтування заявленого клопотання, скаржник наводить те, що висновки експертизи можливо зробити за наявними матеріалами справи.

Колегія суддів заявлене клопотання залишає без задоволення з огляду на наступне.

Відповідачем заявлялось клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, яке ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2012 було задоволено. Але, матеріали справи з ухвалою про призначення судової експертизи, Київським НДІ СЕ повернуто без виконання, в звязку з ненаданням сторонами документів (витребуваних судовим листом від 06.06.12), необхідних для проведення експертизи. Отже, відсутність документів, необхідних для проведення судової експертизи, виключає можливість надання обґрунтованого експертного висновку, тому повернення матеріалів до експертної установи безпідставне.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 30.04.2008 сторонами укладений договір підряду № 15/04-1, за умовами якого позивач зобовязався своїми та залученими силами і засобами провести роботи з ремонту їдальні, а відповідач передати по акту будівельний майданчик, існуючі корпус їдальні, проектну документацію, авансувати ремонтні роботи, прийняті виконані роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення коштів, мотивуючи вимоги тим, що на виконання умов договору виконав роботи з ремонту їдальні, що підтверджується актами виконаних робіт за формами КБ2, КБ3 на загальну суму 501 750грн. Однак, відповідач акт на суму 6 383 грн. не підписав, обґрунтованої відмови не надав, оплату провів в розмірі 30 000грн., таким чином утворилась заборгованість в сумі 465 367 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що відповідач в установлені договором строки, за графіком не оплатив, тому стягненню підлягає сума боргу з урахуванням інфляційних втрат та річних, а всього 468 885,94 грн.

Заперечуючи проти рішення, відповідач вказує на те, що приймаючи рішення судом не було враховано, що позивач не виконав роботи, оскільки не було передано майданчик та документація, відповідно до договору. Крім того, позивачем порушені вимоги п.4.4 договору щодо незабезпечення ведення та передачі технічної виконавчої документації про виконання договору, не було поінформовано відповідача про хід робіт, проблеми, тощо. Судом не взяті до уваги заперечення відповідача про те, що акти виконання робіт з його боку не підписувались, а акти за формою КБ6 взагалі не витребовувались та не оглядались. Проектно-кошторисна документація сторонами не складалась, початок будівельних робіт, складання якого передбачено договором у вигляді акта не підписувалось, здача-приймання робіт актом прийняття обєкту в експлуатацію не здійснена, календарний графік виконання робіт не оформлений, що свідчить про те, що договір підряду є неукладеним та у відповідача не виникло обовязку здійснювати оплату. Суд не прийняв до уваги висновок ДП «Науково-технічний центр» про відсутність будь-яких робіт, про виконання яких твердить позивач.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Так, в силу ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Колегія суддів вважає думку відповідача про те, що договір є неукладеним, так як сторони не приступили до його виконання (не передання відповідачем обєкту, документація, тощо, а отже позивач не міг приступити до виконання робіт) безпідставними, враховуючи наявність постанови Київського апеляційного господарського суду № 17/88 від 19.07.2010р. та постанови Вищого господарського суду України від 13.10.2010р., якими було відмовлено відповідачу у задоволенні позову про визнання договору підряду недійсним. Матеріали справи свідчать про перерахування відповідачем на виконання укладеного договору, авансовий платіж в розмірі 30 000грн.

Відповідно до ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Зміст ст. 882 ЦК України не передбачає іншого способу оформлення передачі робот, виконаних за договором підряду, ніж акт.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження відповідача про те, що акти виконаних робіт ним не підписувались, так як відповідачем не оспорюється підпис його представника на актах. Крім того, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності.

Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не надходило, доказів втрати печатки не надано.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 849 ЦК України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Разом з цим, відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Колегія суддів дійшла висновку про правомірність не взяття до уваги місцевим судом технічного висновку ДП «Науково-технічний центр», на який посилається відповідач в спростування заявлених вимог, оскільки представник позивача не залучався для проведення обстежень; з висновку вбачається, що роботи з боку позивача виконувались, але є такими що не відповідають вимогам СНиП.

Між тим, відповідачем до матеріалів справи не долучено жодного доказу того, що відповідач звертався до позивача про усунення недоліків, або виконання робіт поганої якості.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «ЛОЗ «Світанок» залишити без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області № 17/18/2587 від 06.02.2012р. без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду Черкаської області

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Тарасенко К.В.

ОСОБА_1

08.08.12 (відправлено)