КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2012 № 5011-66/3766-2012

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Тарасенко К.В.

ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва на рішення господарського суду м. Києва від 27.06.2012 року у справі № 5011-66/3766-2012 (суддя Гончаров С.А.)

за позовом Заступника прокурора м. Києва в інтересах державі в особі Державного агентства земельних ресурсів України

до ОСОБА_1 міської ради

Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг-К»

про визнання недійсним та скасування рішення ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання відсутнім у відповідача 2 права користування земельною ділянкою

дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, усні пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 27.06.2012 року № 5011-66/3766-2012 у задоволенні позовних вимог Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України до ОСОБА_1 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю МАГ-К про визнання недійсним та скасування рішення від 26.06.2007 року № 963/1624 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю МАГ-Кземельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування кафе з зоною відпочинку у 89-му кварталі Святошинського лісництва Святошинського лісопаркового господарства у Святошинському районі м. Києва; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю МАГ-К, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу ОСОБА_1 міської ради (ОСОБА_1 міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 11.10.07 за № 75-6-00361 у книзі записів державної реєстрації договорів; визнання відсутнім у товариства з обмеженою відповідальністю МАГ-Кправа користування земельною ділянкою, що розташована у 89-му кварталі Святошинського лісництва Святошинського лісопаркового господарства у Святошинському районі м. Києва, площею 0,2017 га, кадастровий номер 8 000 000 000:75:542:0001, вартість якої згідно нормативної грошової оцінки становить 2173317,97 грн.- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Заступник прокурора звернувся з апеляційною скаргою до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального та матеріального права, прийняте рішення не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, просить його скасувати в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача 1 залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду.

Представник відповідача 2 проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції-без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку .

Як встановлено матеріалами справи, рішенням № 963/1624 від 22.06.2007р. Київська міська рада віднесла частину лісових земель площею 0,2га у 89-му кварталі Святошинського лісництва святошинського лісопаркового господарська у Святошинському районі м. Києва до земель житлової та громадської забудови з виключенням їх з категорії земель лісового фонду( лист-згода ОСОБА_1 комунального обєднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» № 148-320 від 22.02.2005р. та лист-згода ОСОБА_1 обласного управління лісового господарства № 04-87/250 від 31.03.2005) та передала земельну ділянку ТОВ «Маг-К» для будівництва, експлуатації та обслуговування кафе з зоною відпочинку в короткострокову оренду на 5років.

08.10.2007р. Київська міська рада та ТОВ «Маг-К» уклали договір оренди на земельну ділянку за кадастровим номером 8 000 000 000:75:542:0001 площею 2017 кв.м., засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу, номер в реєстрі № 2785 та зареєстрованим Головним управлінням земельних ресурсів виконкому ОСОБА_1 міськради (КМДА) у книзі записів державної реєстрації договорів 11.10.2007р. за № 75-6-00361.

Заступник прокурора міста Києва звернувся до господарського суду з позовом про визнання рішення ради про визнання недійсним та скасування рішення від 26.06.2007 року № 963/1624 «Про передачу ТОВ «Маг-К» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування кафе з зоною відпочинку; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ «Маг-К»,; визнання відсутнім у відповідача 2 права користування спірною земельною ділянкою, вартість якої згідно нормативної грошової оцінки становить 2 173 317,97 грн., мотивуючи вимоги тим, що проведеною прокуратурою перевіркою встановлено, що рішення ради прийнято та договір оренди укладено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема: спірним рішенням ради частину лісових земель площею 0,20 га віднесено до земель житлової та громадської забудови, що суперечить умовам, викладеним у висновку Управління охорони навколишнього природного середовища КМДА від 07.06.2007 року та висновку Державного управління екології та природних ресурсів м. Києві від 30.06.2005. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Маг- К» погоджений Управлінням охорони навколишнього природного середовища КМДА згідно висновку від 07.06.2007 року за умови віднесення частини лісових земель площею 0,20 га до земель рекреаційного призначення, а Державним управлінням екології та природних ресурсів м. Києві погоджено відведення спірної земельної ділянки за умови додержання вимог ст. 75 Лісового кодексу України щодо користування землями лісового фонду в культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілях. Крім того, з вказаних висновків про погодження проекту землеустрою, відсутнє надання згоди на зміну цільового призначення земельної ділянки, що також обумовлює недійсність спірного рішення. Спірне рішення прийнято з порушенням вимог ст. 142 Земельного кодексу України, оскільки землекористувач, яким є КП «Святошинське лісопаркове господарство», не подавав до ОСОБА_1 міської ради заяву про відмову від землекористування, рішення про припинення права користування КП «Святошинське лісопаркове господарство» спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 міською радою не приймалось. Відповідачем-2 не було отримано позитивного висновку державної землевпорядної експертизи щодо проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позову господарський суд виходив з того, що з Висновку Управління охорони навколишнього природного середовища КМДА вбачається, що необхідність віднесення частини лісових земель до земель рекреаційного призначення передбачена цим висновком в якості однієї з природоохоронних вимог; при цьому, проект землеустрою погоджено без будь-яких умов, та зазначено, що остаточне рішення щодо розміщення об'єктів на території міста приймається ОСОБА_1 міською радою. У Висновку Державного управління екології та природних ресурсів так само відсутнє формулювання «погоджується за умови». ОСОБА_1 обласного управління лісового господарства від 31.03.2005 року №04-87/250 надано згоду на переведення лісових земель до нелісових з вилученням з лісового фонду. Згідно з Висновком Управління охорони навколишнього природного середовища КМДА від 07.06.2007 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зазначено про необхідність «окремим пунктом рішення Київради передбачити віднесення частини лісових земель до земель рекреаційного призначення з виключення їх з категорії земель лісогосподарського призначення», що свідчить про погодження зміни цільового призначення. Постанова КМУ від 29.04.2002 №581, не містить прямої заборони на зміну цільового призначення земельних ділянок, що свідчить про помилковість тверджень прокурора. ОСОБА_1 міськуправлінням земельних ресурсів проведено держекспертизу проекту відведення земельної ділянки за результатами якої надано висновок повернуто проект на доопрацювання, в подальшому у висновку зроблено відмітку про зняття зауважень, чим позитивно оцінено проект землеустрою.

Заперечуючи проти рішення, прокурор наполягає на доводах, викладених в позовній заяві, та додав, що за Генеральним планом розвитку міста Києва спірна земельна ділянку належить до території лісів та лісопарків, зміни що стались відповідно до прийнятого радою рішення, до Генплану не внесені, що свідчить про порушення, тощо.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Згідно ч. 1ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Відповідно до ст.57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України, причому така зміна здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України спеціальним законом в сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо регулювання процедури набуття права користування землею, є Земельний кодекс України.

ОСОБА_3 України «Про основи містобудування» та ОСОБА_3 України «Про планування і забудову територій» не регулюють відносин у сфері набуття права користування земельними ділянками, а лише вказують на необхідність взяття за основу містобудівної документації при вирішенні питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб, якщо така документація розроблена. Однак нормами законодавства України та спеціальним законом у сфері регулювання земельних відносин не заборонено відведення земельної ділянки у разі відсутності розробленої та затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації.

Відповідно до ст. 16 ОСОБА_3 України „Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Складовою проекту відведення земельних ділянок є листи ОСОБА_1 комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», ОСОБА_1 обласного управління лісового господарства відповідно до яких вказані органи не заперечують проти зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 50 ОСОБА_3 України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначено у Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України в від 26 травня 2004 року N 677.

Згідно з п. п. 9, 10 вказаного Порядку проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 9 ОСОБА_3 України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають, зокрема, проекти землеустрою щодо відведення земель лісогосподарського призначення. Пунктом 11 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлено, що лише після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, ОСОБА_1 та Севастопольською міською держадміністрацією, затверджується ними або в установленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

З висновків вбачається, що Управлінням охорони навколишнього природного середовища КМДА, та Державним управлінням екології та природних ресурсів м. Києві погоджувалося наступне цільове призначення земельної ділянки: для будівництва, експлуатації та обслуговування кафе з зоною відпочинку, і використання ділянки в таких цілях не суперечить вимогам ст. 74 Лісового Кодексу України (висновок Державного управління екології та природних ресурсів м. Києві №06-6-25/2533 від 30.06.2005 року).

ОСОБА_1 обласного управління лісового господарства від 31.03.2005 року №04-87/250 надано згоду на переведення лісових земель до нелісових з вилученням з лісового фонду. Згідно з Висновком Управління охорони навколишнього природного середовища КМДА від 07.06.2007 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зазначено про необхідність «окремим пунктом рішення Київради передбачити віднесення частини лісових земель до земель рекреаційного призначення з виключення їх з категорії земель лісогосподарського призначення».

Таким чином, Київська міська рада, приймаючи рішення про передачу ТОВ «Маг-К» земельної ділянки, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.(Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України № 36/85-2/138 від 20.04.2010 р.

Відповідно до частин першої та другої статті 93 Земельного Кодексу право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до пункту 12 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Зважаючи на викладене, зацікавлена у відведенні земельної ділянки під розміщення автостоянки особа має звернутись з відповідним клопотанням до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У разі переоформлення або продовження строку права користування земельною ділянкою із різних причин юридична особа також має звернутись з відповідним клопотанням до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою та другою статті 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Частина 1 статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК) встановлює, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. За таких обставин, договір оренди не суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги , а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст.99, ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 27.06.2012 року по справі № 5011-66/3766-2012- без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду м. Києва .

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Тарасенко К.В.

ОСОБА_2