ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.06.12 р. Справа № 31/91

Колегія суддів господарського суду Донецької області у складі головуючого судді Гриник М.М., суддів : Демидової Ю.В., Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання ., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовною заявою Прокурора Волноваського району в інтересах держави в особі 1. Донецької обласної ради , 2. Волноваської районної ради, 3. Дмитрівської сільської ради Волноваського району

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР

про стягнення витрат сільськогосподарського виробництва у сумі 606 808,23грн.

В присутності представників сторін:

Прокурор:

від позивача 1: ОСОБА_2. - довіреність

від позивача 2:

від позивача 3:

від відповідача: ОСОБА_3

Прокурор Волноваського району в інтересах держави в особі Донецької обласної ради , Волноваської міської ради, Дмитрівської сільської ради Волноваського району звернувся із позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР про стягнення витрат сільськогосподарського виробництва у сумі 606 808,23грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11 жовтня 2011р. (суддя Ушенко Л.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2011р. рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2011р. у справі залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16 лютого 2012р. рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2011р. та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2011р. скасовані, а справа передана на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.03.2012р. справа прийнята до провадження суддею Гриник М.М.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Донецької області від 15 травня 2012р сп для розгляду справи 31/91 призначено колегію суддів у складі головуючого судді Гриник М.М. та суддів Демидової П.В., Сич Ю.В.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на ст. 207 Земельного кодексу України та п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. №1279 „Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, згідно якого відповідач мав у двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення йому земельної ділянки відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва.

Позивач 1 Донецька обласна рада надала письмові пояснення по справі, згідно яких зазначає, що підтримує позовні вимоги прокурора. При новому розгляді справи надала пояснення та вказує, що підстав для поетапної сплати втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва у відповідача немає та на даний час втрати в частині, що підлягає зарахуванню до обласного бюджету ним не сплачені.

Позивач 2 Волноваська районна рада Донецької області надала пояснення по справі, згідно яких також підтримує позовні вимоги прокурора. При новому розгляді справи зазначає, що рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2011р. та постанова Донецького апеляційного господарського суду були прийняті з порушенням норм матеріального права.

Позивач 3 Дмитрівська сільська рада Волноваського району Донецької області в письмових поясненнях підтримала позов прокурора. При новому розгляді справи позивачем були надані письмові пояснення, в яких зазначає, що розпорядженням голови Донецької облдержадміністрації відповідачу були затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок за межами населених пунктів, а також зобовязано ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР у двомісячний строк відшкодувати втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, однак відповідачем не сплачені зазначені втрати. В клопотанні від 11.04.2012р. №108 Дмитрівська сільська рада Волноваського району Донецької області просила розглянути справу без участі її представника.

Відповідач надав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнає та вказує, що видобування корисних копалин з надр не є можливим без освоєння земельної ділянки, проте станом на даний час з відповідачем договору про надання у користування земельної ділянки укладено не було та фактично земельну ділянку передано не було і таким чином підстави для відшкодування ним втрат відсутні. В поясненнях від 07.05.2012р. відповідачем зазначені основні етапи освоєння карєру. Етапи освоєння відповідають сумісному календарному плану проведення добувальних робіт, з календарним графіком відвалу розкривних порід, з графіком геологічних розрізів по лініям і відповідають чергам виробітки Дмитрівського гранітного карєру.

Технічна фіксація судового засідання не здійснювалась.

Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, суд встановив наступне.

25.12.2009р. Донецькою обласною державною адміністрацією було винесено Розпорядження № 672, відповідно до якого:

1. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР під розміщення Дмитрівського гранітного карєру, відвалу розкривних порід, підїзної та технологічних автодоріг із земель запасу на території Дмитрівської сільської ради Волноваського району Донецької області;

2. передано ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР земельні ділянки під розміщення Дмитрівського гранітного карєру, відвалу розкривних порід, підїзної та технологічних автодоріг в довгострокову оренду строком на 20 років на території Дмитрівської сільської ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів загальною площею 43,7789 га.

3. зобовязано ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, заподіяні вилученням сільськогосподарських угідь для потреб, не повязаних із сільськогосподарським виробництвом, в сумі 97022,28 грн. на проведення робіт, повязаних з поліпшенням і охороною земель.

4. зобовязано ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР відшкодувати збитки у встановленому законодавством порядку.

26.12.2009р. Донецькою обласною державною адміністрацією винесено Розпорядження № 673, відповідно до якого:

1. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР під будівництво технологічних обєктів по видобуванню і переробці гранітів із земель запасу на території Дмитрівської сільської ради Волноваського району Донецької області;

2. передано ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР земельні ділянки під будівництво технологічних обєктів по видобуванню і переробці гранітів в довгострокову оренду строком на 20 років на території Дмитрівської сільської ради Волноваського району Донецької області за межами населених пунктів загальною площею 10,5317 га.

3. зобовязано ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, заподіяні вилученням сільськогосподарських угідь для потреб, не повязаних із сільськогосподарським виробництвом, в сумі 509785,95 грн. на проведення робіт, повязаних з поліпшенням і охороною земель.

4. зобовязано ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР відшкодувати збитки у встановленому законодавством порядку

До матеріалів справи доданий Позитивний комплексний висновок по робочому проекту від 22.06.2010р. №05-00543-10, затверджений Донецькою філією „Укрдержбудекспертиза та

географічне зображення земельних ділянок «Етапи освоювання земельних ділянок» відведених ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР.

Господарський суд вважає, що позовні вимоги прокурора не підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Скасовуючи рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2011р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2011р., Вищий господарський суд України в постанові від 16.02.2012р. зазначив, що приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій послались на те, що спірні земельні ділянки для добування корисних копалин відкритим способом надаються відповідачу з поетапним освоєнням, а відтак відшкодування витрат сільськогосподарського виробництва повинно відбуватись у міру фактичного надання земельних ділянок є підставою для відмови у задоволенні позову.

Вищим господарським судом України зазначено, що при застосуванні до спірних правовідносин приписи пункту 4 порядку щодо поетапного освоєння земельних ділянок, господарськими судами не вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, а тому судові акти прийняті за неповно з'ясованими обставинами справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору, не взято до уваги та не надано належної правової оцінки усім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з'ясування судами всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням обставин викладених у постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2012р. господарський суд Донецької області зазначає, що відповідно до ст. 207 Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель

Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв'язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон.

Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом вказаної норми відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, у якій власності перебувають зазначені угіддя. Разом з тим, важливим є те, що вказані угіддя втрачають свою функцію головного засобу виробництва у сільському і лісовому господарстві та вибувають з господарського обігу, або ж погіршується їх якість чи встановлюється обмежений режим їх використання за цільовим призначенням.

Земельний кодекс України при цьому визначає юридичні факти, з настанням яких мають бути відшкодовані зазначені втрати, а також за кріплює умови та регулює порядок відшкодування таких втрат, встановлює правові підстави звільнення від відшкоду вання цих втрат, а також порядок використання одержаних коштів.

Зокрема, відшкодування втрат може здійс нюватися лише тоді, коли відповідні органи державної влади чи місцевого самоврядування приймають рішення про приму сове вилучення чи викуп земельної ділянки у землекористу вачів чи землевласників для суспільних потреб, не пов'яза них із веденням сільськогосподарського чи лісогосподарсько го виробництва. Крім того, відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі й землеко ристувачів, у тому числі орендарів.

Підставою для відшкодування втрат сільськогосподарсько го і лісогосподарського виробництва є також погіршення якос ті угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяль ністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самовря дування або держави. Зазначені втрати відшкодовуються у разі виключення сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу.

Згідно ч. 5 вказаної статті втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. „Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у разі поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання.

Отже, зазначена правова норма визначає дві підстави, за умови настання яких особи мають відшкодовувати втрати, а саме:

1) затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок;

2) у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання.

Відповідно до Позитивного комплексного висновку по робочому проекту від 22.06.2010р. №05-00543-10, обєктами будівництва та функціонування підприємства з видобування гранітів на Дмитріївському родовищі (Північна ділянка) є:

- карєр з видобування гранітів з внутрішніми вїзними траншеями та напів траншеями;

- зовнішні та внутрішні відвали розкривних порід;

- майданчик для розміщення обєктів санітарно-побутового призначення з підїзною дорогою до нього;

- система водовідводу та водозливу, монтаж водозливної установки, майданчик водозливного ставу, ставок-відстійник для висвітлення карєрних вод;

- карєрні автодороги для транспортування корисних копалин та розкривних порід;

- шлагбаум перед вїздом до карєру;

- залізобетонний бліндаж для виконання підривних робіт.

Вказаний комплексний висновок передбачає дві черги (два етапи) освоєння родовища: 1 черга освоєння запасів в технічних межах карєру на відстані не ближче 300 метрів до селища Дмитріївка; 2 черга освоєння інших запасів родовища.

Під час нового розгляду відповідачем надано суду низку географічних зображень земельних ділянок «Етапи освоювання земельних ділянок» відведених ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР та таблиці обліку площ освоєння загальної площі землі 57,42га для будівництва карєру, що підтверджують поетапне освоєння земельних ділянок.

Перший етап (один рік)- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 12,75га;

Другий етап (другий рік)- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 10,97га;

Третій етап (третій рік)- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 11,5га;

Четвертий етап (четвертий рік)- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 4,19га;

Пятий етап (пятий рік)- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 0,9га;

Шостий етап (с шостого по десятий рік)- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 8,17га;

Сьомий етап (з одинадцятого по двадцятий рік)- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 3,06га;

Восьмий етап (скритий)- плануються добувальні роботи - освоєння надр;

Девятий етап (з двадцять девятого по тридцять восьмий рік )- планується освоїти та розробити земельні ділянки загальною площею 5,88га.

Поетапність освоєння земельних ділянок під розміщення Дмитрівського карєру повинна здійснюватись згідно робочого проекту «Разработка Дмитриевского месторождения гранитов (северный участок)», виготовленого та затвердженого Державним підприємством «Донецький експертно-технічний центр Національного науково-вишукувального інституту промислової безпеки та охорони праці» від 25.12.2008р., який пройшов комплексну експертизу 22.06.2010р. в філії Державного підприємства «Укргосстройєкпертиза» Донецької області.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено поетапне освоєння спірних земель для добування корисних копалин відкритим способом, що відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. „Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню передбачає відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства по мірі їх фактичного надання.

В матеріалах справи відсутні докази надання земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр - АСТОР, зокрема договір оренди земельної ділянки з відповідачем до наступного часу не укладено, відповідно, дані щодо її фактичної передачі (зокрема, акт приймання-передачі) та фактичного використання відповідачем відсутні.

Посилання представників позивачів на те, що Розпорядженнями. Донецькою обласною державною адміністрацією за № 672 від 25.12.2009р та 673 від 26.12.2009р. не передбачено поетапне виділення земельних ділянок не спростовує висновки суду.

Норма, зазначена в Постанові Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. „Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню пов'язує сплату втрат саме з поетапним освоєнням, яке підтверджено матеріалами справи та не є тотожним поняттю поетапного відведення.

Враховуючи всі вищевикладені обставини та мотиви, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову щодо стягнення втрат сільськогосподарського виробництва з ТОВ „Дмитрівський гранітний карєр „АСТОР у сумі 606808,23 грн.

На підставі ст. 207 Земельного кодексу України, ст. 22, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Прокурора Волноваського району в інтересах держави в особі Донецької обласної ради , Волноваської міської ради, Дмитрівської сільської ради Волноваського району до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Дмитрівський гранітний карєр АСТОР про стягнення витрат сільськогосподарського виробництва у сумі 606 808,23грн. відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Головуючий суддя Гриник М.М.

Суддя Демідова П.В.

Суддя Сич Ю.В.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06. 2012р.