КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2012 № 5011-62/8101-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Чорної Л.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Гордова Л.Г.

за участю представників:

від позивача: не зявився,

від відповідача-1: не зявився,

від відповідача-2: ОСОБА_2 дов. б/н від 12.07.2012 р.,

ОСОБА_3 дов. б/н від 12.07.2012 р.;

від відповідача-3: не зявився.

перевіривши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна»

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 22.06.2012 р.

у справі № 5011-62/8101-2012 (суддя Любченко М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні

Авіалінії України»

до 1.) Swissport International Ltd,

2.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна»,

3.) Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

про вжиття заходів до забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2012 року по справі № 5011-62/8101-2012 заяву Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» про забезпечення позову по справі №5011-62/8101-2012 задоволено частково. Вжито наступні заходи до забезпечення позову по справі №5011-62/8101-2012:

Заборонено Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації через державних реєстраторів чи будь-яких інших посадових осіб вносити будь-які зміни в реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», а також будь-які записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», у тому числі, стосовно зменшення розміру частки Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» та/або входження до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» будь яких третіх осіб.

У задоволенні решти зави відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Господарського суду міста Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2012 року по справі № 5011-62/8101-2012 скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» було прийнято до провадження в наступному складі колегії: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.08.2012 року.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2012 року, в звязку з відпусткою суддів Ткаченка Б.О., Лобаня О.І., Федорчука Р.В. змінено склад судової колегії на наступний головуючий суддя Тищенко О.В., судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представники апелянта в поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2012 року по справі № 5011-62/8101-2012 скасувати.

Представники позивача, відповідача-1 та відповідача-3 в судове засідання не зявилися, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавали.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2012 року про прийняття апеляційної скарги до провадження надсилалась сторонам за адресами вказаними у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача, відповідача-1 та відповідача-3.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

21.06.2012 р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява б/н від 09.06.2012р. позивача про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді:

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» вчиняти будь-які правочини, а також будь-які інші дії щодо відчуження оборотних, необоротних, матеріальних та нематеріальних активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», у тому числі, щодо розірвання та/або іншим чином припинення укладених Товариством з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» договорів лізингу/оренди основних засобів, відмови, зміни та/або іншим чином припинення прав та умов використання торгових марок, належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» на праві власності та/або наданих товариству у використання третіми особами;

- заборони Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації через державних реєстраторів чи будь-яких інших посадових осіб вносити будь-які зміни в реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», а також будь-які записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», у тому числі, стосовно зменшення розміру частки Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» та/або входження до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» будь-яких третіх осіб.

В обґрунтування вимог в частині вжиття заходів до забезпечення позову по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» позивач посилається на збільшення кредиторської заборгованості відповідача 2 та утворення боргів товариства.

Обґрунтовуючи вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді встановлення певних заборон Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації позивач стверджує про одноособове прийняття відповідачем 1 рішення про розмиття частки позивача у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю Свіспорт Україна та збільшення статутного капіталу на 200000 доларів США. За таких обставин, як вказує позивач, у разі проведення державної реєстрації змін до установчих документів відповідача 2 на підставі прийнятих одноособово відповідачем 1 рішень, виконання судового рішення у разі задоволення позову буде утрудненим.

Розглянувши матеріали позову та оцінивши наведені позивачем обставини в якості підстав для забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного:

Відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору при підготовці справи до розгляду суддя вирішує, в тому числі, питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно зі ст. 66 вказаного Кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Приписами ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Пунктом 1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні положення містяться у п.45 Постанови Пленуму №13 від 24.10.2008р. Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» та Інформаційному листі № 01 8/2776 від 12.12.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики забезпечення позову».

У п. 47 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) товариства.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (п.3 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

У п. 3 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» сформульована позиція Вищого господарського суду України про доцільність вирішення питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Як вказує позивач, учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» є Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (розмір частки становить 29,4%) та Swissport International Ltd, розмір частки якого складає 70,6%.

Виходячи зі змісту матеріалів справи, відповідачем 1 на адресу позивача було направлено повідомлення від 01.02.2012р. про скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» на 06.03.2012р. з наступним порядком денним:

- обрання голови та секретаря зборів;

- призначення голови товариства;

- затвердження результатів фінансово-господарської діяльності товариства за 2011 рік;

- оцінка виконання фінансових зобовязань та гарантій з боку учасників товариства;

- прийняття рішення стосовно потреб фінансування для розвитку компанії у 2012р. та можливостей кожного з учасників надати відповідне фінансування;

- прийняття рішення щодо наслідків невиконання фінансових зобовязань з боку учасників, а саме розмиття частки учасника в статутному капіталі, викуп частки учасника, який не виконує фінансові зобовязання;

- затвердження звіту оцінки ринкової вартості 100% частки товариства від 01.12.2011р., підготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «БДО Валюейшн»;

- обговорення та прийняття рішення щодо можливості кожного з учасників викупу частки іншого учасника товариства.

06.03.2012р., за твердженням позивача, були проведені збори вищого органу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», на яких були прийняті рішення, в тому числі, відносно збільшення статутного капіталу товариства на 200 000 доларів США (питання 5), погодження з розмиттям частки Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (питання 6), затвердження звіту оцінки ринкової вартості 100% частки товариства від 01.12.2011р., підготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «БДО Валюейшн» (питання 7).

При цьому, як вказує позивач, рішення по питанням №5 та №6 були прийняті Swissport International Ltd одноособово.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців

Приписами ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Єдиний державний реєстр створюється і ведеться спеціально уповноваженим органом з питань державної реєстрації, який є його розпорядником та адміністратором.

До Єдиного державного реєстру підлягають внесенню такі відомості щодо юридичної особи: повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності; ідентифікаційний код юридичної особи; організаційно-правова форма; місцезнаходження юридичної особи; перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі ім'я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, якщо засновник - фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників) та про дату закінчення його формування; дата та номер запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, дати та номери записів про внесення змін до нього; дата та номер запису про скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; місцезнаходження реєстраційної справи; дані про видачу виписок, витягів, довідок з Єдиного державного реєстру; прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, що внесла до Єдиного державного реєстру запис про державну реєстрацію юридичної особи, внесла зміни до цього запису або внесла запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Статтею 17 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

У ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» визначений Порядок внесення змін до Єдиного державного реєстру. Зокрема, за змістом ч.ч.1, 2 названої статті у разі якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами, що вносяться до установчих документів юридичної особи, або не підлягає державній реєстрації, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), подає (надсилає поштовим відправленням з описом вкладення) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення.

Згідно із ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Приймаючи до уваги перелік відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, враховуючи зміст рішень вищого органу товариства, колегія вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що внаслідок прийняття на позачергових загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» рішень щодо збільшення статутного капіталу товариства на 200 000 доларів США, погодження з розмиттям частки Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», затвердження звіту оцінки ринкової вартості 100% частки товариства від 01.12.2011р., підготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «БДО Валюейшн», можуть бути вчинені дії стосовно внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та передачі корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» третім особам.

При вжитті заходів до забезпечення позову колегія також враховує, що одноособове прийняття відповідачем 1 рішення стосовно збільшення статутного капіталу є порушенням п.3.2.1 (і) угоди між учасниками від 21.02.2006р., відповідно до якого рішення щодо внесення будь-яких змін до статуту, в тому числі, збільшення чи зменшення статутного фонду, приймається трьома четвертями голосів учасників, що беруть участь у таких зборах, що, в свою чергу, є підставою для продажу не виконуючим учасником сумлінному учаснику своєї частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна».

Позивач листом від 12.04.2012р. повідомив відповідача 1 про допущення порушення п.2.1 договору від 21.02.2006р., а листом від 22.05.2012р. запропонував підписати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна». Проте, з боку відповідача-1, будь-яких дій стосовно усунення допущеного порушення та укладання договору купівлі-продажу частки вчинено не було.

Отже, виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що предметом позовних вимог є в тому числі, укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та визнання права власності на частку у статутному капіталі, враховуючи доказово обґрунтовану імовірність внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо розміру статутного капіталу, часток та найменування учасників, які у відповідності до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» будуть вважатися достовірними, судова колегія дійшла висновку щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборонити Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації через державних реєстраторів чи будь-яких інших посадових осіб вносити будь-які зміни в реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», а також будь-які записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна».

Клопотання позивача в частині встановлення певних заборон Товариству з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», за висновками колегії, не підлягає задоволенню з огляду на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність намірів у відповідача-2 вчинити дії щодо відчуження оборотних, необоротних, матеріальних та нематеріальних активів товариства, припинення укладених юридичною особою договорів лізингу, оренди основних засобів, припинення прав на торгові марки.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява позивача підлягають частковому задоволенню, в частині Заборони Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації через державних реєстраторів чи будь-яких інших посадових осіб вносити будь-які зміни в реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», а також будь-які записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна», у тому числі, стосовно зменшення розміру частки Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» та/або входження до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» будь-яких третіх осіб.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені відповідачем-2 в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2012 року по справі № 5011-62/8101-2012 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга відповідача-2 задоволенню не підлягає.

У звязку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита за її подання і розгляд покладаються на відповідача-2 (апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свіспорт Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2012 року по справі № 5011-62/8101-2012 залишити без змін.

Матеріали справи № 5011-62/8101-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тищенко О.В.

Судді Чорна Л.В.

ОСОБА_1