КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2012 № 5011-54/5764-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_2

за участі представників

сторін:

позивача: ОСОБА_3 дов. б/н від 17.07.2012 р.;

ОСОБА_4 дов. б/н від 17.07.2012 р.;

ОСОБА_5 дов. б/н від 23.04.2012 р.;

відповідача: не зявився; про день, час та місце розгляду

справи був повідомлений належним чином;

третьої особи: ОСОБА_6 дов. б/н від 11.11.2011 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги ОСОБА_7 з іноземною інвестицією „ЛГ Електронікс Україна, що повністю належить Корпорації „ЛГ Електронікс Інк.

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2012 р.

прийняту із застосуванням п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України

у справі № 5011-54/5764-2012 (суддя Шкурдова Л.М.)

позивач ОСОБА_7 з іноземною інвестицією „ЛГ Електронікс Україна, що повністю належить Корпорації „ЛГ Електронікс Інк., м. Київ

відповідача Державної служби інтелектуальної власності України

третя особа Обєднання підприємств „Український музичний альянс

про визнання недійсним рішення департаменту інтелектуальної власності

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 р. позивач ПзІІ „ЛГ Електронікс Україна, що повністю належить Корпорації „ЛГ Електронікс Інк., звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа - ОП „Український музичний альянс про:

- визнання недійсним Рішення Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України від 20.12.2007 р. про визначення ОП „Український музичний альянс уповноваженою організацією, яка здійснюватиме збирання і розподіл між субєктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, на підставі якого третій особі видано Свідоцтво від 20.12.2007р. № 2/У;

- зобовязання виключити ОП „Український музичний альянс з реєстру уповноважених організацій колективного управління.

05.06.2012 р. через канцелярію Господарського суду м. Києва відповідачем було подано письмовий Відзив на позовну заяву, за яким він просив місцевий господарський суд припинити провадження по даній справі на підставі ст. 80 ГПК України, у звязку з підвідомчістю заявлених в межах даної господарського справи позовних вимог адміністративним судам України. В підтвердження своєї правової позиції відповідач посилався на адміністративний спір у аналогічній справі № 2а-18236/11/2670, що розглядався Окружним адміністративним судом м. Києва, за яким Постановою вказаного суду від 06.02.2012 р. ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Рішення Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України від 20.12.2007 р.. Названа Постанова залишена без змін судом касаційної інстанції.

За Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2012 р. було вирішено припинити провадження у справі № 5011-54/5764-2012 та повернути позивачу з державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 073,00 грн., сплачений за платіжним дорученням від 27.04.2012 р. № 14048.

Непогоджуючись із вищевказаною Ухвалою, позивач ПзІІ „ЛГ Електронікс Україна звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2012 р. № 5011-54/5764-2012 та передати дану справу на розгляд Господарського суду м. Києва.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що даний спір між позивачем та відповідачем не є публічно-правовим в розумінні КАС України, немає всіх ознак справи адміністративної юрисдикції, оскільки відповідач не здійснював владні управлінські функції щодо позивача. Тому, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалою КАГС від 16.07.2012 р. № 5011-54/5764-2012 у складі колегії суддів: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Скрипка І.М., Шипка В.В. апеляційну скаргу ПзІІ „ЛГ Електронікс Україна прийнято до апеляційного провадження, розгляд справи призначено на 31.07.2012 р..

30.07.2012 р. через канцелярію суду третя особа надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, за якими вона повністю підтримала правові висновки місцевого господарського суду, викладені в оскаржуваній Ухвалі та категорично заперечила проти доводів і вимог за апеляційною скаргою, Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2012 р. у даній справі просить залишити без змін.

Розпорядженням Голови КАГС від 31.07.2012 р. змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді: Остапенко О.М., Федорчук Р.В..

Ухвалою КАГС від 31.07.2012 р. № 5011-54/5764-2012 розгляд справи було відкладено на 04.09.2012 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою представника відповідача.

30.08.2012 р. через канцелярію суду третьою особою в додаткове обґрунтування своєї правової позиції було надано письмовий Відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Голови КАГС від 04.09.2012 р. змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді: Корсакові Г.В., Коротун О.М..

У судове засідання від 04.09.2012 р. представник відповідача повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується залученим до матеріалів справи зворотнім поштовим повідомленням про його виклик до призначеного судового засідання, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

Зважаючи на вищенаведене, а також на те, що у судовому засіданні від 04.09.2012 р. присутні представники учасників судового процесу не заперечили проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про можливість продовжити розгляд справи за його відсутності та за наявними у справі матеріалами.

Присутні у судовому засіданні від 04.09.2012 р. представники скаржника (позивач) свої вимоги за апеляційною скаргою залишили без змін, наголосили про необхідність скасування оскаржуваної Ухвали господарського суду з підстав, які викладені у скарзі.

Представник третьої особи за наданими усними поясненнями категорично заперечив проти доводів апеляційного оскарження, просив колегію суддів відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги з огляду на її безпідставність та необгрунтованість, оскаржувану Ухвалу Господарського суду м. Києві від 15.06.2012 р. № 5011-54/5764-2012 просить залишити в силі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ПзІІ „ЛГ Електронікс Україна, Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2012 р. № 5011-54/5764-2012 залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем (скаржник) заявлено позов про визнання недійсним Рішення Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України від 20.12.2007 р. про визначення ОП „Український музичний альянс уповноваженою організацією, яка здійснюватиме збирання і розподіл між субєктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, на підставі якого третій особі видано Свідоцтво від 20.12.2007 р. № 2/У; зобовязання виключити третю особу з реєстру уповноважених організацій колективного управління.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану в апеляційному порядку Ухвалу від 15.06.2012 р. про припинення провадження у справі № 5011-54/5764-2012 виходив з того, що в основі спірних правовідносин в даній справі лежать публічні відносини щодо визначення Державним департаментом інтелектуальної власності (уповноваженим державою суб'єктом владних повноважень) організацій колективного управління організаціями, уповноваженими на здійснення збирання і розподілу між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах.

Відповідно до ст. 1 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності можуть звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Нормами ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Адміністративний суд - суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Системний аналіз зазначених норм свідчить, що спори із субєктами владних повноважень щодо оскарження їх актів вирішують адміністративні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а не господарські суди.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ствердження позивача про те, що спірне Рішення не зобов'язує позивача сплачувати відрахування, передбачені ст. 42 ЗУ Про авторське право і суміжні права саме у визначену відповідачем уповноважену організацію, - є невірним.

За п. 17 Постанови Пленуму ВГСУ № 10 від 24.10.2011 р. визначено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність.

Щодо зауваження позивача про те, що порушений інтерес є майновим, а тому даний спір відноситься до категорії приватноправових, суд першої інстанції цілком правомірно зазначив про наступне:

Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01.12.2004 р. поняття охоронюваний законом інтерес визначено, як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, що визначений позивачем інтерес не є майновим, а є лише його прагненням до користування матеріальним благом. Розміри відрахувань, які передбачені ст. 42 Закону України Про авторське право і суміжні права, є встановленими Постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 27.06.2003 та не залежать від того, яка організація колективного управління отримала повноваження від відповідача на їх збір. Тому, у даному випадку спірне Рішення відповідача про визначення саме ОП Український музичний альянс уповноваженою організацією, не може ані збільшувати, ані зменшувати розмір тих відрахувань, що мають сплачуватись позивачем, а тому характер інтересу, про порушення якого наголошує позивач, не є майновим.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що даний спір не є спором про право, оскільки цей спір пов'язаний із безпосереднім здійсненням відповідачем владних управлінських функцій.

Крім того, надані оспорюваним Рішенням повноваження ОП "Український музичний альянс" безпосередньо кореспондуються із обов'язком виробників, імпортерів (до яких, згідно позовної заяви, відноситься позивач) обладнання і матеріальних носіїв із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, щодо сплати відрахувань (відсотків) на користь уповноваженої організації.

Відповідач по відношенню до позивача не міг здійснювати організаційно - господарські повноваження та з приводу прийняття такого Рішення не був наділений господарською компетенцією, а відтак, відносини між позивачем та відповідачем, що склались з визначенням третьої особи уповноваженою організацією, не є відносинами зі сфери господарювання.

Враховуючи наведене, за оцінкою колегії суддів, місцевий господарський суд правильно кваліфікував, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а тому, цілком правомірно припинив провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З огляду на зазначені обставини справи та норми чинного законодавства, доводи скаржника ПзІІ „ЛГ Електронікс Україна викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки є безпідставними та необґрунтованими на законі.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Ухвали Господарського суду м. Києва від 15.06.2012 р. № 5011-54/5764-2012 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 80, 101, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_7 з іноземною інвестицією „ЛГ Електронікс Україна, що повністю належить Корпорації „ЛГ Електронікс Інк. залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2012 р. № 5011-54/5764-2012 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2012 р.

№ 5011-54/5764-2012 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2012 р.

№ 5011-54/5764-2012 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 5011-54/5764-2012 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Корсакова Г.В.

ОСОБА_1