ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2012 р. Справа №18/734/12

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної організації № 11, вул. Г.Сталінграду, 30, м.Полтава, 36040

про стягнення 51 511,09 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №19-04/44 від 04.01.2012р.

від відповідача: не з"явився

В судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до вимог ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення з відповідача 35 880,77 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2010 р. по 30.03.2012 р. згідно договору № 255 від 09.08.2007 р., 15 327,89 грн. пені, 125,69 грн. - 3% річних, 176,74 грн. інфляційних.

30.05.2012р. позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд: стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 87 186,30 грн., з яких 46 859,02грн. - основна заборгованість, 39 688,24 грн. - пеня, 325,44 грн. - 3% річних, 313,60 грн. - інфляційні.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»зазначено, що у разі прийняття судом зміни (у бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Ухвалою від 31.05.2012р. заява про збільшення позовних вимог була прийнята судом. Подальший розгляд справи проводиться стосовно позовних вимог, викладених у заяві про збільшення, а саме стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 87 186,30 грн., з яких 46 859,02 грн. - основна заборгованість, 39 688,24 грн. - пеня, 325,44 грн. - 3% річних, 313,60 грн. - інфляційні.

Позивач в обгрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов"язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Відповідач в судове засідання не з"явився, у відзиві на позовну заяву від 30.05.2012р. проти позову заперечує, посилаючись невірно визначено суму основного боргу і відповідно суму штрафних санкцій позивачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Предметом діяльності ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" є забезпечення споживачів тепловою енергією.

09.08.2007 р. між сторонами було укладено договір № 255 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

Згідно з п.1 договору теплопостачальна організація (позивач у справі) бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача (відповідачу у справі).

Згідно п. 14 договору, споживач зобов'язується проводити оплату за теплову енергію у строк до 30 числа звітного місяця.

Згідно зі ст. 275 ГК України За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором не проводив розрахунки за спожиту теплову енергію. Так, за період з 01.11.2011 р. по 30.04.2012 р. у нього утворилась заборгованість в сумі 46 859,02 грн.

Позивачем надані копії рахунків, актів приймання - передачі теплової енергії за період з листопада 2011р. по квітень 2012 року (оригінали оглянуті судом у засіданні). Також позивач надав докази вручення зазначених рахунків та актів відповідачу, а саме: копії реєстру вручення рахунків та актів приймання- передачі з відміткою про отримання за листопада 2011р. по квітень 2012року, та докази надсилання поштою (копія списку згрупованих поштових відправлень рекомендовних листів) акту та рахунку за квітень 2012р. (оригінали зазначених документів оглянуті судом у засіданні).

Відповідач доказів виконання зобов'язань за договором суду не надав. Посилання відповідача на те, що позивач не виконав умови договору та не направив на адресу відповідача рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії спростовуються доказами, які надані позивачем.

Положення ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України визначають необхідність належного виконання зобов'язання у відповідності до вказівок договору, законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст.174 ГК України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Приписами ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинили на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагали виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту, при чому одностороння відмова від виконання не допускається.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", одним з основних обов'язків відповідача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача щодо здійснення розрахунків за спожиту теплову енергію, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу сумі 46 859,02 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Водночас, до штрафних санкцій ст. 230 ГК України відносить господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 546,549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України від 20.05.1999 року "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій" (із змінами і доповненнями) за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги споживачі сплачують пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

Відповідно до п.14 зазначеного договору та вказаного вище закону відповідачу нарахована пеня в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в сумі 39 688,24 грн. за період з 16.12.2011 р. по 17.05.2012 р., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком здійсненим позивачем та перевіреним судом до стягнення підлягає 325,44 грн. - 3 % річних, та 313,60 грн. інфляційних за період з 16.12.2011 р. - 17.05.2012 р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної організації № 11 (36040, м.Полтава, вул. Г.Сталінграду, 30, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул.Комарова, 2а, м. Полтава, 36008, р/р № 260007148 АК "Полтава-банк" МФО 331489, ) - 46 859,02 грн. основного боргу, 39 688,24 грн. пені, 313,60 грн. інфляційних та 325,44 грн. - 3 % річних.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Суддя Босий В.П.

Повне рішення складено 19.07.2012 р.