ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2012 р. Справа № 5023/107/12

вх. № 107/12

Суддя господарського суду Мамалуй О.О.

при секретарі судового засідання Яновська А.С.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - дов.;

відповідача - ОСОБА_2 - дов.

прокуратури - ОСОБА_3 - помічник прокурора

розглянувши справу за позовом ЗАТ "Астра", м. Харків

до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач, закрите акціонерне товариство "Астра" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, згідно якої просить суд визнати недійсним договір застави № 68108Z185, укладений 17 грудня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Закритим акціонерним товариством "Астра", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 6542.

Свої позовні вимоги ЗАТ «Астра» обґрунтовує тим, що 17.12.2008 р. між ЗАТ "Астра" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк Україна" було укладено договір застави № 68108Z185, згідно якого позивач передав у заставу виробничу лінію для виробництва пропіленових мішків. Заставою за договором забезпечені вимоги відповідача (банку), що випливають з генеральної угоди № 68108Z185 від 18.08.2008 р., укладеної між концерном "Харківський канатний завод" та відповідачем (ПАТ "Державним експортно-імпортним банком України"). Так, позивач в особі колишнього директора ОСОБА_5 передав у заставу під забезпечення виконання зобовязань концерну "Харківський канатний завод" виробничу лінію. Позивач виявив, що договір підписано неповноважною особою та суперечить вимогам ст. 92, 97, 98, 203, 215 Цивільного кодексу України, а тому є підстави для визнання його недійсним. З договору вбачається, що він зі сторони позивача підписаний на той час директором ОСОБА_5 За змістом ч. 1 ст. 161 Цивільного кодексу України, виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління ао інший орган, визначений статутом. Ч. 1 цієї статті встановлено, що виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетанції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства в межах, встановлених сатутом акціонерного товариства та законом.

Згідно п. 13.4.8. статуту позивача, до компетенції загальних зборів акціонерів належить прийняття рішення щодо будь-якого відчуження або його передачі в тимчасове користування (оренду, лізинг) майна товариства, яке належить до складу його основних фондів або нематеріальних активів. Отже, рішення про передачу у заставу виробничої лінії належало до компетенції загальних зборів акціонерів, які такого рішення не приймали.

П. 13.9.3. статуту, до компетенції спостережної ради належить прийняття рішення про укладання виконавчим органом угод від імені товариства (в т.ч. про заставу, предачу в оренду, продаж, обмін та інше відчуження рухомого та нерухомого майна товариства, коли вартість такої угоди (сукупність угод стосовно єдиного контрагенту чи тотожної продукції (товарів) становить суму, що перевищує 20000,00 грн.). В п. 1.3. договору визначено, що вартість предмету застави становить 6749000,00 грн., а тоу згідно п. 13.4.8. статуту рішення про укладання договору належало до компетенції спостережної ради, а не виконавчого директора. Загальні збори акціонерів, а також спостережна рада рішення про укладання договору не приймали, згоду на передачу майна товариства у забезпечення виконання зобов"язань іншої особи не надавали. Отже, директор ЗАТ "Астра" ОСОБА_5 не мав повноважень на передачу майна в заставу, а тому договір підписано неповноважною особою.

Також згідно ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України, рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п"ятдесят та більше відсотків майна товариства та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Спірний договір свідчить, що він підписаний ОСОБА_5 самовільно, рішення про його укладання загальні збори акіонерів та наглядова рада не приймали. Єдиним майном позивача є виробнича лінія, тобто директор позивача ОСОБА_5, укладаючи договір, прийняв рішення про відчуження 100% майна позивача, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Але директор ОСОБА_5 перевищив надані йому повноваження.

Ч. 5 ст. 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, що банк зобов"язаний при наданні кредитів додержуватися основних припципів кредитування, в т.ч. перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватися встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.

Відповідач в призначене судове засідання з"явився, проти позовних вимог заперечує та просить в задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Відповідач відзначає, що між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" і концерном "Харківський канатний завод" було укладено генеральну угоду № 68108N13 від 18.08.2008 р. зі загальним лімітом заборгованості 1800000,00 дол. США строком погашення до 17.08.2013 р. В рамках генеральної угоди було укладено:

- кредитний договір № 68108К43 від 24.06.2008 р. з додатковими угодами до нього на відкриття кредитної лінії з лімітом заборгованості 4534000,00 грн. з кіцевим терміном погашення кредиту 23.06.2010 р.;

- кредитний договір № 68108К52 від 20.08.2008 р. з додатковими угодами до нього на відкриття кредитної лінії з лімітом заборгованості 3438000,00 грн. з кіцевим терміном погашення кредиту 19.08.2010 р.

В забезпечення генеральної угоди № 68108N13 від 18.08.2008 р. між банком та позивачем був укладений договір застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 6542 за яким позивачем в заставу було надано виробниче обладнання - виробнича лінія для виробництва пропіленових мішків в кількості 15 млн. на рік виробництва AIA Machinery (H.K.) Co., Ltd Китай, 2203 року випуску. Відповідач вважає, що на укладання договору застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р. директора ЗАТ "Астра" було уповноважено згідно протоколу загальних зборів акціонерів № 1 від 11.08.2008 р. Відповідач вказує на те, що при укладанні договору застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р., банком були отримані всі установчі документи ЗАТ "Астра" та інші документи у відповідності вимог АТ "Укрексімбанк" для оформлення в заставу виробничої лінії. Тому, відповідач вважає, що договір застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р. укладено у відповідності вимогам статуту ЗАТ "Астра" та вимогам чинного законодавства України.

16.02.2012 р. від прокуратури Київського району м. Харкова надійшла заява про вступ у справу, обґрунтована тим, що рішення суду може вплинути на інтереси держави в особі ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", засновником якого відповідно до п. 5 статуту, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.2000 р. № 1250 є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій банку.

Від прокуратури Київського району м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву, в якому прокуратура не погоджується з позовною заявою ЗАТ "Астра", вважає її безпідставною та необґрунтованою та зазначає, що на укладання договору застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р. директора ЗАТ "Астра" було уповноважено згідно протоколу загальних зборів акціонерів № 1 від 11.08.2008 р. Отже, прокуратура вважає, що договір застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р. укладено у відповідності вимогам статуту ЗАТ "Астра" та вимогам чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, суд встановив наступне:

між відповідачем і концерном "Харківський канатний завод" було укладено генеральну угоду № 68108N13 від 18.08.2008 р. зі загальним лімітом заборгованості 1800000,00 дол. США строком погашення до 17.08.2013 р.

В забезпечення Генеральної угоди № 68108N13 від 18.08.2008 р. між відповідачем та позивачем був укладений договір застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 6542 на надання в заставу виробничого обладнання - лінії для виробництва пропіленових мішків в кількості 15 млн. на рік виробництва AIA Machinery (H.K.) Co., Ltd Китай, 2203 року випуску, законність укладання якого позивач оскаржує в своєму позові.

Відповідач вважає, що на укладання договору застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р. директора ЗАТ "Астра" було уповноважено згідно протоколу загальних зборів акціонерів № 1 від 11.08.2008 р. Відповідач вказує на те, що при укладанні договору застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р., банком були отримані всі установчі документи ЗАТ "Астра" та інші документи у відповідності вимог АТ "Укрексімбанк" для оформлення в заставу виробничої лінії. Тому, відповідач вважає, що договір застави № 68108Z185 від 17.12.2008 р. укладено у відповідності вимогам

Матеріали справи свідчать про те, що спірний договір застави від 17.12.2008р. укладений та підписаний з боку позивача його директором ОСОБА_5 (аркуш справи 12). Пункт 1.1. цього договору свідчить про те, що ним забезпечуються грошові вимоги відповідача до Концерну «Харківський канатний завод», якому відповідач надав кредит за Генеральною угодою № 68108N13 від 18.08.2008 р. Отже, спірний договір був укладений позивачем в особі його директора ОСОБА_5 в інтересах Концерну «Харківський канатний завод» (далі Концерн), ним забезпечувалися виконання зобовязань Концерну про повернення кредиту.

Судом встановлено, що 17.12.2008 р. між відповідачем та Концерном було укладено додаток №1 до додаткової угоди до Генеральної угоди № 68108N13 від 18.08.2008 р., в якому було зазначено перелік кредитних договорів укладених між відповідачем та Концерном, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди і є додатками до неї (аркуш справи 65). В цьому переліку міститься договір про надання кредиту в формі овердрафту від 03.10.2008р., який укладений з відповідачем від імені Концерну генеральним директором Концерну - ОСОБА_5

Окрім того, матеріали справи (аркуш справи 66) свідчать про те, що ОСОБА_5, як генеральний директор Концерну 30.11.2008 р. уклав з відповідачем додаткову угоду до Генеральної угоди № 68108N13 від 18.08.2008 р.

Ці матеріали, а також дані Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, який міститься у справі, свідчать про теґ. Що на момент укладання спірного договору застави ОСОБА_5 був одночасно і директором позивача і генеральним директором Концерну підприємства, інтересах якого він від імені позивача уклав спірний договір.

Частиною 3 статті 238 ЦК України передбачено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Таким чином, спірний договір застави укладено в порушення приписів ст.238 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Оскільки спірний договір № 68108Z185, від 17 грудня 2008 р. укладено з порушеннями ст. 238 ЦК України, то згідно з ч.1 ст.215 ЦК України є підстави для визнання його недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 43,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір застави № 68108Z185, укладений 17 грудня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Закритим акціонерним товариством "Астра", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 6542.

Суддя Мамалуй О.О.

Повний текст рішення підписано 05.03.2012 р.