ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.12р. Справа № 21/5005/17558/2011

За позовом Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки, Луганська область

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 13 842,08 грн. збитків

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар Судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

від позивача - не з'явився:

від відповідача - ОСОБА_1, дов. № 79 від 1.1.12р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми вартості нестачі вагонів у розмірі - 13 842,08 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що при прибутті вагонів № 65302028, № 65304107, № 64936065, № 56863517 на станцію Чаплине Придніпровської залізниці відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України була перевірена маса вантажу. В результаті перевірки у вагоні № 65302028 була виявлена нестача вугільної продукції у кількості 3800 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 039667/348/512 від 30.06.2011 року, у вагоні № 65304107 - нестача вугільної продукції у кількості 14100 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 039664/345/500 від 30.06.2011 року, у вагоні № 64936065 - нестача вугільної продукції у кількості 1700 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 039665/346/499 від 30.06.2011 року, у вагоні № 56863517 - нестача вугільної продукції у кількості 4850 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 020307/577 від 25.07.2011 року.

Відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи з 17.01.12р. відкладався до 31.01.12р.

Представник позивача в призначенні судові засідання не з'являвся, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не представив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, у відзиві на позовну заяву від 30.01.2012р. просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на вину самого позивача, який був відправником вантажу, згідно ст. 31 Статуту Залізниць України.

Справа розглядалась за наявними в ній документами (ст. 75 ГПК України).

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 31.01.12р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності з Контрактом № 510-3 гп від 05.05.2010 р. (надалі - Контракт) та специфікацією № 29 від 03.03.2011 року, специфікацією № 42 від 20.05.2011 року, специфікацією № 49 від 10.06.2011 року Державним підприємством "Ровенькиантрацит" (надалі - Позивач) із станції Фащівка Донецької залізниці на адресу ДП "Бердянський МТП", м. Бердянськ, вул. Горького 13/7, станція Бердянськ експорт Придніпровської залізниці згідно з супроводжувальними документами відвантажено вугілля марки антрацит, а саме:

- 28.06.2011 р. по залізничній накладній № 52935087 у вагоні № 65302028 вагою 69000 кг;

- 28.06.2011 р. по залізничній накладній № 52935087 у вагоні № 65304107 вагою 64000 кг;

- 28.06.2011 р. по залізничній накладній № 52927647 у вагоні № 64936065 вагою 69000 кг,

- 22.07.2011 р. по залізничній накладній № 53612693 у вагоні № 56863517 вагою 69000 кг.

Відвантажене вугілля передано до перевезення Державному підприємству "Донецька залізниця". Постачальником даного вантажу також є Позивач.

При прибутті вагонів № 65302028, № 65304107, № 64936065, № 56863517 на станцію Чаплине Придніпровської залізниці відповідно до ст. 52 УЗ була перевірена маса вантажу.

В результаті перевірки у вагоні № 65302028 була виявлена нестача вугільної продукції у кількості 3800 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 039667/348/512 від 30.06.2011 року, у вагоні № 65304107 - нестача вугільної продукції у кількості 14100 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 039664/345/500 від 30.06.2011 року, у вагоні № 64936065 - нестача вугільної продукції у кількості 1700 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 039665/346/499 від 30.06.2011 року, у вагоні № 56863517 - нестача вугільної продукції у кількості 4850 кг, яка зафіксована комерційним актом № АА 020307/577 від 25.07.2011 року.

Згідно з комерційним актом № АА 039664/345/500 від 30.06.2011 року складеним на ст. Чаплине Придніпровської залізниці, на основі акту загальної форми ст. Чаплине № 3094 від 30.06.2011р. вагон був поданий на зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах фактично виявилось: брутто - 72100 кг, тара -22200 кг, нетто - 49900 кг, що менш вантажного документу на 14100 кг. У вагоні мається поглиблення над 5,6,7 люками довжиною 4,0м, на ширину вагону, глибиною 1,0м. На іншій площі вагону навантаження рівномірне, нижче бортів 40-50 см. Вантаж маркірований вапном, у місцях поглиблення маркування відсутнє. Двері люка закриті, течія вантажу відсутня. З права у вагоні мається зазор, між кришкою 5 люка та армировочним листом довжиною 200мм, шириною 50мм, раніше закладена дрантям. На хребтовій балці маються сліди старого протікання вантажу.

Згідно з комерційним актом № АА039665/346/499 від 30.06.2011 року складеним на ст. Чаплине Придніпровської залізниці, на основі акту загальної форми ст. Чаплине № 3093 від 30.06.2011р. вагон був поданий на зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах фактично виявилось: брутто - 88800 кг, тара -21500 кг, нетто - 67300 кг, що менш вантажного документу на 1700 кг. У вагоні мається поглиблення з права по ходу потягу над 4,5 люками довжиною 3,0 м, завширшки 2,0м, глибиною 0,7 м. На іншій площі вагону навантаження рівномірне, нижче бортів 10-15 см. Вантаж маркірований продольними бороздами вапном, у місцях поглиблення маркування відсутнє. Двері люка закриті, течія вантажу відсутня. З права у вагоні мається зазор, між кришкою 4 люка та арміровочним листом довжиною 200 мм, завширшки 30 мм, раніше закладена дрантям. На хребтовій балці маються сліди старого протікання вантажу.

Згідно з комерційним актом № АА 039667/348/512 від 30.06.2011 року складеним на ст. Чаплине Придніпровської залізниці, на основі акту загальної форми ст. Чаплине № 3096 від 30.06.2011р. вагон був поданий на зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах фактично виявилось: брутто - 89200 кг, тара - 24000 кг, нетто - 65200 кг, що менш вантажного документу на 3800 кг. У вагоні мається поглиблення, з права за ходом поїзду, над 6,7 люками довжиною 3,0 м, завширшки 2,0 м, глибиною 0,8 м. На іншій площі вагону навантаження рівномірне, нижче бортів 40-50 см. Вантаж маркірований вапном, у місцях виїмки маркування відсутнє. Двері люка закриті, течія вантажу відсутня, по усій площині вагону. З права між кришкою 6 люка та арміровочним листом є щілина довжиною 150мм, шириною 30мм, раніше закладена дрантям. На хребтовій балці маються сліди старого протікання вантажу.

Згідно з комерційним актом № 020307/577 від 25.07.2011 року складеним на ст. Бердянськ Придніпровської залізниці, вагон був поданий на зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах фактично виявилось: брутто - 86750 кг, тара - 22600 кг, нетто - 64150 кг, що менш вантажного документу на 4850 кг. Вагон завантажений нижче бортів на 20-25см, завантаження рівномірне по всій площині вагону. Сліди протікання вантажу відсутні. Вантаж маркований продольними бороздами вапном. У накладній міститься відмітка "завантажений нижче бортів, у вологому стані". Вагон прибув з охороною. У технічному і комерційному відношенні вагон справний. Двері люка закриті на запірні пристрої.

Позивач також зауважив, що у комерційному акті № 020307/577 від 25.07.2011 року відсутній докладний опис стану вантажу (відсутні слова «Маркування не порушене...»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 Статуту залізниць України Відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з додержанням Технічних умов.

Згідно з пунктами 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 р. встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 27 Статуту залізниць України, під час перевезення вантажу, який здувається, відправник зобов'язаний вжити відповідних профілактичних заходів.

Позивачем при відправці вантажу у вагоні № 65302028 по накладній № 52935087, вагону № 65304107 по накладній № 52935087, вагоні № 64936065 по накладній № 52927647 та у вагоні № 56863517 по накладній № 53612693 були виконані всі вимоги Технічних умов навантаження і кріплення вантажів для забезпечення збереженості вантажу під час перевезення. Позивач передав залізниці на перевезення вугілля в технічно та комерційно справних вагонах при непорушному маркуванні вапном.

Позивач вважає, що розходження маси на станції призначення із зазначеною в провізному документі свідчить про неналежне виконання зобов'язання із схоронності вантажу під час перевезення.

Ст. 31 Статуту залізниць України (Статут) встановлено, що залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Стаття 110 Статуту передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу. Відповідно до ст. 12 Закону України " Про залізничний транспорт " залізниця повинна забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідно до ст. 113, 127 Статуту залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли не з "її вини.

Ст. 23 Закону " Про залізничний транспорт " передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин

Статтею 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу.

Обставинами, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника та вантажоодержувача при перевезені вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць у випадках, передбачених ст. 129 Статуту.

Відповідно до ст. 909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення вантажу перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення і видати його особі, яка має право на отримання вантажу.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договор) перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

За твердженнями позивача, наявність поглиблень у вагонах № 65302028, № 65304107, № 64936065 та відсутність просипання, свідчить про виїмку (втрату, розкрадання) вугілля при транспортуванні, а розходження маси на станції призначення із зазначеною в провізному документі вагоні № 56863517 свідчить про неналежне виконання зобов'язання із схоронності вантажу під час перевезення.

У змісті комерційних актів не вказано та залізницею не надано доказів про причину утворення даних виїмок та про причину порушення захисного маркування у районі виїмок.

Оскільки у комерційних актах відсутній докладний опис обставин, за яких сталося незбереження вантажу у технічно та комерційно справних вагонах, залізниця несе відповідальність, доки не доведе відсутність своєї вини.

Відповідач з позовними вимог не згодний з наступних підстав.

Відповідно до статей 908 ЦК України, 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці при перевезенні вантажів, засвідчуються комерційними акти або акти загальної форми.

За змістом статті 31 Статуту та пунктів 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то відповідні поняття розмежовуються. Вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження певного вантажу. Саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні. Згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження.

Отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер).

Станцією Чаплине Придніпровської залізниці 30.06.2011 були складені комерційні акти №№ АА 039664/345, АА 039665/346, АА 039667/348. У всіх актах зазначено, що вагони технічно справні, проте складені акти про технічний стан вагону №№ 119, 120 та 122 відповідно. В кожному акті про технічний стан вагону зазначено про наявність щілин між люками, над якими виявлено поглиблення, та армувальними листами. Крім того, в кожному комерційному акті містяться дані про наявність на хребтовій балці слідів старого витікання вантажу. Тобто відправник не виконав вимоги ст. 31 Статуту залізниць України, пунктів 5 та 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, не підготував належним чином вагон до перевезення вантажу дрібної фракції, не вжив достатніх заходів, що виключають втрату вантажу на шляху прямування.

Крім того, ст. 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення. Тобто, це є правом залізниці, а не обов'язком. Відповідно до параграфу 19 розділу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі (далі - Технічні умови) правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця. Однак Статутом не передбачено відповідальність перевізника за пошкодження вантажу, що перевозиться на відкритому рухомому складі, тільки з тієї підстави, що при завантаженні засобами відправника залізниця перевіряла правильність розміщення та закріплення вантажу.

Відповідальність за нестачу вантажу повинен нести відправник.

Як зазначено у комерційному акті АА № 020307/577 від 25.07.2011, складеному на станції Бердянськ Придніпровської залізниці, вантаж прибув на станцію призначення в технічно справному вагоні, в комерційному відношенні в справному стані без слідів розкрадання з непорушеним маркуванням.

Відповідно до цього, висновки, що викладені в комерційному акті, не відображають факту незбережного перевезення, проте відображають факт внесення невірних відомостей у залізничну накладну або факт недовантаження продукції.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Проте, згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України, - вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, а залізниця лише, має право (а не зобов'язана) перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог до ДП "Придніпровська залізниця" відмовити.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що в актах про технічний стан вагону зазначено, що вагони технічно справні, але у вагонах № 65302028, № 65304107, № 64936065 виявлено наявність щілин між люками, над якими виявлено поглиблення, та армувальними листами. Крім того, в кожному комерційному акті містяться дані про наявність на хребтовій балці слідів старого витікання вантажу. Вантажовідправник бачити зазори до навантаження міг, заходів для забезпечення збереження вантажу під час перевезення не здійснив, втрата вантажу є наслідком комерційної несправності вагонів, тому суд вважає, що відповідальність за втрату вантажу повинна бути покладена на позивача (вантажовідправника). Щодо вагону № 56863517, як зазначено у комерційному акті АА № 020307/577 від 25.07.2011, вантаж прибув на станцію призначення в технічно справному вагоні, в комерційному відношенні в справному стані без слідів розкрадання з непорушеним маркуванням, проте відображають факт внесення невірних відомостей у залізничну накладну або факт недовантаження продукції, у позові до відповідача слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збірна покладається на позивача.

Керуючись Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 908 Цивільного кодексу України, 1, 2, 12, 21, 32, 36, 44, 49, 75, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, - 02.02.2012р.