КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2012 № 4/311-3/147-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Суліма В.В.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ТОВ «СДІ Україна» на рішення господарського суду м. Києва від 10.05.2012 року у справі № 4/311-3/147-2012(суддя Сівакова В.В.)

за позовом Комунального підприємства «Київпастранс» в особі філії Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СДІ Україна»

третя особа Київська міська рада

про стягнення 219 782,02грн.

дослідивши та вивчивши матеріали вправи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва № 4/311-3/147-2012 від 10.05.2012 р. задоволений позов КП «Київпастранс» в особі філії Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №2 до ТОВ «СДІ Україна» про стягнення 219 782,02грн..

Відповідач, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить його скасувати та прийняті нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача, в судовому засіданні, проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

В судове засідання представники відповідача, третьої особи не зявились, клопотань не надали. Враховуючи приписи ст. 102 ГПК України колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 02.02.2007 сторонами укладений договір оренди нерухомого майна № 01/07-Т, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове оплатне користування нежиле приміщення на 1 поверсі, площею 256,65 кв.м., по вул. Довженка 7(корпус К-3) м. Києва для розміщення автосервісу без права приватизації.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення коштів, мотивуючи вимоги тим, що відповідачем не в повному обсязі сплачені орендні платежі, в звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 211 685,34 грн. за період з січня 2009-лютий 2011р.р.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що відповідно до рішення Київради № 1085/3918 від 25.10.2007, сторонами договір оренди спірного приміщення укладений не був. Враховуючи, що після закінчення строку дії договору відповідачем приміщення за актом не повернуто, останній повинен сплатити орендну плату за фактичне перебування в приміщенні.

Заперечуючи проти рішення, відповідач вказує на те, що суд припустився помилки вважаючи, що рішення Київради встановлює новий термін дії договору оренди строком на один рік, так як у договорі оренди сторони визначились, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Крім того, не прийнято до уваги, що орендні платежі вносились вчасно та в повному обсязі, тобто відповідач належним чином виконував взяті зобовязання, що і не заперечується позивачем. Відтак, оскільки термін дії договору закінчився 25.10.08р., доказів укладання нового договору не має, задоволення позовних вимог є неправомірним.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Дослідивши і зясувавши всі обставини та матеріали справи, які мають значення для вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 759, ст. 761 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

У відповідності до ст. ст. 26-27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено; у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Стаття 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зобовязує орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а відповідно до ст. 21 цього закону розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Згідно зі ст. 19 цього Закону орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Зі змісту ст. 785 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцю об'єкт оренди на умовах, зазначених в договорі оренди.

Колегія суддів вважає доводи апелянта про те, що оскільки термін дії договору закінчився 25.10.08р., доказів укладання нового договору не має, задоволення позовних вимог є неправомірним хибними, так як відповідно до приписів ст. 766 ЦК України у випадку неповернення майна, у позивача виникло право вимагати відшкодувати збитки, завданих затримкою.

Так, п.6.5 договору оренди передбачає, що у разі звільнення орендарем обєкта оренди без письмового попередження, а також без складання акта про передачу приміщення в належному стані, орендар несе повну матеріальну відповідальність за нанесені у звязку з цим збитки в повному їх розмірі та сплачує орендодавцю орендну плату, платежі за фактично отримані комунальні послуги та інші платежі за весь період користування до дня фактичної здачі приміщення по акту.

Обовязок відповідача повернути майно згідно акту також передбачений п.7.5 договору оренди.

Відсутність акту повернення позивачу орендованого майна свідчить про те, що відповідач й надалі продовжує ним користуватися.

У даному випадку позивач правомірно звернувся з позовом про стягнення орендної плати за фактичне користування приміщенням, враховуючи, що укладаючи договір сторони погодили що останнім днем сплати орендної плати є дата підписання акту повернення майна.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги , а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «СДІ Україна» залишити без задоволення, рішення господарського суду № 4/311-3/147-2012 від 10.05.2012 залишити без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду міста Києва .

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Сулім В.В.

ОСОБА_1

08.08.12 (відправлено)