РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-64/5294-2012 19.07.12

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА»

про стягнення 13341,45 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.,

при секретарі судового засідання Наумкіній П.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Режило Ю.С., дов. № 135/26 від 20.01.2012 року

від відповідача: Олексієнко О.І., дов. № 08-03-29/85-12 від 14.02.2012 року,

Суть спору:

25.04.2012 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»(далі -позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА»(далі -відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 13341,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3, відповідальність якого застрахована ВАТ НАСК «ОРАНТА»згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/7012405, визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні збитків транспортному засобу «ВАЗ», що є об'єктом страхування за договором № 3027849 від 29.04.2010 року, укладеним між ЗАТ «СК «АХА Страхування»і ОСОБА_4 В зв'язку із чим, відповідно до Закону України «Про страхування», у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 13341,45 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2012 року порушено провадження у справі № 5011-64/5294-2012, розгляд справи призначено на 25.05.2012 року.

17.05.2012 року Моторне (транспортне) страхове бюро України надало інформацію про страхове покриття за полісом № ВЕ/7012405, відповідно до якої застрахованим автомобілем є «ГАЗ», державний номер НОМЕР_1. Страховик: ВАТ НАСК «ОРАНТА».

25.05.2012 року представник відповідача через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку із тим, що позивачем не було надано звіту оцінки матеріального збитку, завданого застрахованому у позивача автомобілю та відсутня згода вигоданабувача на здійснення страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 25.05.2012 року розгляд справи було відкладено на 20.06.2012 року у зв'язку із неявкою в судове засідання представників сторін.

Розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва від 25.05.2012 року, у зв'язку із перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відрядженні, справу було передано для вирішення питання щодо вчинення відповідних процесуальних дій судді Качан Н.І.

20.06.2012 року від представника позивача через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 20.06.2012 року розгляд справи було відкладено на 13.07.2012 року у зв'язку із перебуванням судді Зеленіної Н.І. на лікарняному.

Розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва від 25.06.2012 року справу передано для подальшого розгляду судді Зеленіній Н.І.

11.07.2012 року від представника позивача надійшли заперечення на відзив.

У судовому засіданні 13.07.2012 року судом було оголошено перерву у розгляді справи до 19.07.2012 року в порядку ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 19.07.2012 року представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення.

У судовому засіданні 19.07.2012 року представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 19.07.2012 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

29.04.2010 року між ЗАТ «СК «АХА Страхування»(за договором -Страховик) (правонаступником якого є позивач -ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») і ОСОБА_4 (за договором -Страхувальник) було укладено договір страхування № 3027849, згідно якого Страховик взяв на себе зобов'язання здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк при настанні страхового випадку, який стався за участю транспортного засобу «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2.

Згідно із довідкою УДАІ ГУ МВС України в Київській області, 03.02.2011 року в районі 33 км. Автомобільної дороги Київ - Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Кіа», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 10.1., 10.8 Правил дорожнього руху України та якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.03.2011 року.

03.02.2011 року до ЗАТ «СК «АХА Страхування»звернувся ОСОБА_4 із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору страхування є страховим випадком.

ЗАТ «СК «АХА Страхування»на підставі Страхового акту № 2011/U/OMOD00662/UIA2075 від 04.03.2011 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13341,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3841 від 10.03.2011 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «Кіа», державний номер НОМЕР_3, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, належить ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Кіа», державний номер НОМЕР_3 була застрахована у ВАТ НАСК «ОРАНТА»на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ВЕ/7012405).

Вина водія, який керував транспортним «Кіа», державний номер НОМЕР_3, підтверджується постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.03.2011 року.

Пунктом 37.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів»передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином ВАТ НАСК «ОРАНТА»є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2 відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів»в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № ВЕ/7012405), а до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування № 3027849 від 29.04.2010 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_3, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору, а також положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Відповідач зазначав, що позивачем не було надано звіту оцінки матеріального збитку, завданого застрахованому автомобілю «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2.

З огляду на вимоги Закону, потерпіла особа (або особа, що її заміщує) не зобов'язана подавати страховику жодних конкретних документів, що підтверджують майнові вимоги. Законом не наведено жодний такий перелік.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви для отримання страхового відшкодування, поданої ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», було додано рахунок СТО, ремонтну калькуляцію та акт огляду транспортного засобу.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Втім, в правовідносинах, що склалися, саме відповідач виступає у статусі Страховика (стаття 1 Закону), та після звернення ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»із заявою про виплату страхового відшкодування не мало жодних об'єктивних перешкод у проведенні і незалежної експертної оцінки матеріальної шкоди для здійснення виплати страхового відшкодування.

Жодних дій для визначення розміру матеріального збитку у відповідності до вимог Закону відповідач не вчинив. До того ж, жодних розрахунків відповідач не додав і до відзиву на позовну заяву.

Окрім того, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності, укладеного між ОСОБА_6 та ВАТ НАСК «ОРАНТА»(поліс ВЕ/7012405) сума франшизи складає 0,00 (нуль) грн.

Таким чином, станом на день вирішення спору, враховуючи п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду в розмірі 13341,45 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення основної суми відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА»(01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»(04070, м. Київ, вул. Братська, 14, ) відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 13341,45 грн.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА»(01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»(04070, м. Київ, вул. Братська, 14, ) судовий збір в сумі 1609,50 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна

Дата підписання рішення: 24.07.2012 року.