ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.02.12 р. Справа № 2/390

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Промексім м. Донецьк

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 274 692, 33 грн. та звернення стягнення на майно

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Промексім м. Донецьк

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м. Київ

про визнання недійсним іпотечного договору № 15-94/42-3490/08 від 11.06.2008р. недійсним

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_1

Представники :

Від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_3 генеральний директор

Від третьої особи: не зявились

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Забарющий М.І., судді Матюхін В.І. та Овсяннікова О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, публічне акціонерне товариство „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю „Промексім м. Донецьк, 8 122 000 грн. заборгованості за кредитом, 1 150 192,33 грн. процентів, 2 500 грн. комісійної винагороди, звернути стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку на підставі іпотечного договору № 15-94/42 3490/08 від 11.06.2008 р., надавши позивачу право на одержання у КП „Бюро технічної інвентаризації м. Донецька витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме на: будівлю медичного центру літ. В-2 загальною площею 1048,6м2 що знаходиться за адресою - Донецька область, м. Донецьк, вул. Куйбишева, будинок 31-Б, а звернення стягнення на зазначене вище майно здійснити шляхом продажу цього майна банком (позивачем) від свого імені будь якій особі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

- неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за генеральною кредитною угодою № 15-93/42-1311/08 від 11.06.2008р. стосовно оплати процентів за період з 17.03.2009р. по 23.10.2009р., комісійної винагороди за травень-вересень 2009р. і повернення кредиту;

- укладений сторонами в забезпечення виконання зобовязання за кредитною угодою іпотечний договір № 15-94/42 3490/08 від 11.06.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_1;

- направлення ним відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту та сплату процентів від 11.06.2009р.;

- своє право на задоволення вимог за рахунок переданого в заставу майна;

- ст.ст. 526, 530, 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 33, 38, 39 Закону Про іпотеку.

ТОВ Промексім вимоги позивача не визнало тому, що: не доведено факт надання позивачем кредиту в тому розмірі і в ті проміжки часу, про які йде мова у позові; сума кредиту банку була повернена.

ТОВ Промексім 03.08.2010р. подало до суду зустрічний позов, в якому просить суд визнати іпотечний договір № 15-94/42-3490/08 від 11.06.2008р., укладений сторонами, недійсним та припинити іпотеку нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ Промексім посилається на: приналежність будівлі медичного центру, що є предметом іпотечного договору № 15-94/42-3490/08 від 11.06.2008р., ТОВ Промексім на праві приватної власності; накладення заборони на відчуження предмету іпотеки приватним нотаріусом ОСОБА_1 та реєстрацію заборони відчуження предмету іпотечного договору в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна; ст.6 Закону Про іпотеку, згідно якої майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників; право учасника товариства на здійснення відчуження частки, яка йому належить, з обовязковим погодженням цих дій з іншими учасниками товариства; підписання іпотечного договору лише одним (з двох) учасником товариства, що є порушенням норм ст.6 Закону Про іпотеку; ч.2 ст.65 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та на Правила вчинення нотаріальних дій, викладені в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 (далі - Інструкція), які були порушені при укладенні іпотечного договору; набуття права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на будівлю медичного центру під час їх шлюбу, тобто, ОСОБА_4 не був єдиним власником предмету іпотеки на час укладення оскаржуваного іпотечного договору; Конституцію України; ст.ст. 115, 203, 215, 236 ЦК України; ст.ст. 6, 17 Закону Про іпотеку; ст.180 Господарського кодексу України (далі - ГК України); ст. 65 СК.

Господарський суд Донецької області прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, про що винесена ухвала у справі від 05.08.2010р.

ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (далі - Банк) просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову тому, що: при укладенні договору іпотеки сторонами були повністю враховані вимоги ст.5 Закону „Про іпотеку, у т.ч. загальні збори учасників ТОВ Промексім погодились на заставу майна для отримання кредиту (протокол загальних зборів учасників ТОВ Промексім № 18 від 15.05.2007р.); під час укладення договору іпотеки п.Воронов Г.В. діяв від імені юридичної особи, а не як один з подружжя; предмет іпотеки є власністю ТОВ Промексім.

Господарський суд Донецької області залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Банка приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_1 м. Донецьк.

Приватний нотаріус ОСОБА_1 заявила суду про таке: при завіренні договору іпотеки було враховано, що саме ТОВ Промексім є власником предмету іпотеки, а не його засновники чи подружжя як засновники; Закон Про нотаріат і Інструкція не містять вимог щодо необхідності отримання згоди подружжя засновників товариства з обмеженою відповідальністю; іпотечний договір зі сторони ТОВ Промексім підписано уповноваженим органом - директором ОСОБА_4; питання про укладення іпотечного договору було вирішено на зборах учасників ТОВ Промексім; постановою Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007р. №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя визначено, що вклад до статутного фонду господарського товариства не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Господарський суд Донецької області 25.02.2010р. виніс ухвалу, якою призначив судову будівельно-технічну та судово-економічну експертизу, доручивши її проведення Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (далі - Інститут). На розвязання експертній організації були поставлені такі питання:

- визначити ринкову вартість предмету іпотеки, а саме: будівлі медичного центру, Літ В-2, загальною площею 1 048, 6 м2, яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, 31-Б;

- чи підтверджується матеріалами справи факт та розмір отриманого кредиту по кредитний угоді №15-93/42-1311/08 від 11.06.2008р., визначити розмір заборгованості, процентів та комісійної винагороди.

До суду 02.02.2011р. від Інституту надійшов висновок будівельно-технічної експертизи № 6057/23 від 21.12.2010р. і повідомлення цієї ж установи про неможливість надати висновок щодо решти питань, поставлених судом перед Інститутом. У звязку з цим суд поновив провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд встановив:

Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) (далі за текстом - Банк) в особі заступника начальника філії Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту банку, Положення про філію Головне управління Промінвестбанку у Донецькій області, довіреності № 09/20-20 та товариство з обмеженою відповідальністю Промексім (далі за текстом - Позичальник), в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, уклали генеральну кредитну угоду № 15-93/42-1311/08 від 11.06.2008р.

Згідно предмету кредитної угоди Банк та Позичальник уклали угоду про співпрацю відносно щорічного кредитування Позичальника на протязі 3-х (трьох) років шляхом відкриття кредитних ліній в порядку та на умовах, визначених цією угодою, та додатковими угодами, укладеними в рамках Генеральної угоди, які є її невідємними частинами. Загальний розмір заборгованості Позичальника за відкритими кредитними лініями в межах Угоди не може перевищувати 9 400 000,00грн.

Термін виконання зобовязань за цією Угодою встановлюється: в частині надання кредитів з моменту підписання додаткових угод про відкриття кредитних ліній - остаточно до 10 червня 2011року, у частині повернення кредитів: за першою відкритою кредитною лінією - до 10 червня 2009р., або протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку про повернення кредитів та сплати відсотків у випадках, вказаних в п.4.3.3. цієї угоди.

Відповідно до п.2.1. договору визначено, що Банк надає Позичальнику кредити шляхом відкриття відновлювальних кредитних ліній в національній валюті, на підставі укладених Додаткових угод в межах Генеральної угоди на наступних умовах:

Розмір кожної кредитної лінії встановлюється в межах загального розміру заборгованості, передбаченого п.1.1. Генеральної угоди, з урахуванням умов абз.2 п. 1.1., але не більше 9 400 000,00грн.; кредити надаються із наступним цільовим призначенням: на розрахунки з постачальниками та підрядниками за діючими договорами та контрактами за товари, матеріали, обладнання, виконані роботи та здійснені послуги, купівлю валют, погашення кредиторської заборгованості, сплату податків та зборів до бюджету та позабюджетних фондів, виплату заробітної плати, нарахування та відрахування з неї, інші виробничі потреби.

Кредити надаються Банком Позичальнику шляхом оплати документів Позичальника, безпосередньо з позичкових рахунків, що будуть відкриті Банком в філії Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області, код Банку 334635, на поточні рахунки Позичальника, або іншим шляхом, не забороненим діючим законодавством, відповідно до цільового призначення кредиту. Шляхи надання кредиту Банк визначає самостійно.

Сторони погоджуються що підтвердженням переходу права власності на кредитні кошти до Позичальника є сплачені Банком документи Позичальника, або зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

Проценти за користування кредитами нараховуються Банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі 20,0% процентів річних.

Нарахування Банком процентів здійснюється з дати першої оплати розрахункових документів Позичальника з позичкових рахунків по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів. При розрахунку процентів використовується метод факт/факт, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Проценти за користування кредитом нараховуються Банком 11 числа за період з 1 по 10 число, 21 числа за період з 11 по 20 число, та в останній робочий день місяця за період з 21 по останній календарний день поточного місяця. Проценти нараховані 11 та 21 числа сплачуються протягом 5 банківських днів з дати їх нарахування, проценти нараховані в останній робочий день місяця сплачуються Позичальником не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

За управління кредитом у формі кредитної лінії Позичальник сплачує Банку щомісячно комісійну винагороду у розмірі 500,00грн. без ПДВ за кожною Додатковою угодою.

Комісійна винагорода за управління фінансовим кредитом у формі кредитної лінії нараховується Банком щомісячно в останній робочий день місяця та сплачується Позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця. Комісійна винагорода нарахована у день повного погашення кредиту сплачується Позичальником не пізніше дня повного погашення кредиту.

Згідно п.2.3. договору забезпечення виконання зобовязань за генеральною угодою є: іпотека, застава права вимоги по контракту.

Пунктом 2.6. договору закріплено, що з метою належного та своєчасного виконання зобовязань Позичальника по погашенню кредиту, процентів за користування кредитом, процентів за неправомірне користування кредитом, комісій та неустойки Позичальнику відповідно до вимог ст. 26 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, доручає Банку здійснювати договірне списання коштів у національній валюті з поточного рахунку № 9391/980, який відкрито Позичальником в безбалансовому відділенні Юзівське філії Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області МФО 334635, що становлять суму кредитів, процентів за користування кредитом, процентів за неправомірне користування кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших грошових зобовязань Позичальника перед Банком, за умови настання строків виконання Позичальником будь-яких грошових зобовязань передбачених договором.

11 червня 2008р. між сторонами було укладено додаткову угоду до генеральної кредитної угоди № 15-93/42-1311/08 від 11.06.2008р., згідно до якої Банк, зобовязується надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати згідно цієї Генеральної угоди 9 400 000,00грн., на умовах, встановлених Генеральною угодою та цією угодою, а Позичальник зобовязується повернути кредит та виконати всі грошові зобовязання що встановлені Генеральною угодою.

Ліміт кредитної лінії зменшується за наступним графіком:

- з 01 травня 2009р. ліміт встановлюється в сумі 6 400 000,00грн.;

- з 01 червня 2009р. ліміт встановлюється в сумі 3 400 000,00грн.;

- з 10 червня 2009р. ліміт встановлюється в сумі 0,00 гривень.

Датою остаточного повернення кредитних коштів отриманих в межах цієї додаткової угоди є 10 червня 2009р., або протягом 10 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку про повернення кредиту та сплату відсотків у випадках вказаних в п. 4.3.3. Генеральної угоди.

Між сторонами для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором був укладений іпотечний договір № 15-94/42-3490/08 від 11.06.2008р.

Відповідно до п.1.1. договору останній забезпечує вимоги Іпотекодавця, що випливають з генеральної кредитної угоди № 15-93/42-1311/08 від 11.06.2008р., а також усіх додаткових угод до неї.

Згідно п.1.2. договору встановлено, що Предметом іпотеки є: будівля медичного центру літ. В-2, шл/бет. обкл. цеглою, загальною площею 1 048, 6м2, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 31-Б, РПВН 9722062.

Пунктом 1.4. договору встановлено, що сторони оцінюють Предмет іпотеки у 12 406 570, 00грн.

Розділом 5 Порядок звернення стягнення на майно та його реалізація визначено, що дане застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя згідно ст.36 Закону України Про іпотеку вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя і визначає можливий спосіб звернення стягнення на Предмет іпотеки по заставленій вартості за вибором Іпотекодержателя, без додаткового узгодження з Іпотекодавцем.

Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію по заставній вартості, зокрема, у разі якщо у момент настання строку виконання зобовязань за Кредитними договорами вони не будуть виконані повністю, у тому числі: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитних договір строки сум кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені строки процентів (у тому числі процентів за неправомірне користування кредитами); та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій, неустойки (пені, штрафу), що передбачені Кредитними договорами.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться у п.5.3.1. договору.

Судом встановлено, що на виконання умов генерального кредитного договору, зокрема п.4.1.1., Позичальнику було відкрито позичковий рахунок (відновлювальну кредитну лінію) № 9391 у безбалансовому відділенні Юзівське філії Головного управління ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області.

Також суд зазначає, що 01.08.2001р. між сторонами був укладений договір на встановлення та використання програмного забезпечення системи Клієнт - Банк.

В період з 11.06.2009р. по 23.10.2009р. позивачем частинами надавалися відповідачу кредитні кошти, а саме шляхом проведення 54 операцій за системою Клієнт-Банк, які були ініційовані відповідачем, та в загальній сумі розмір виданих кредитних коштів складає 9 400 000, 00грн. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи виписками особового рахунку відповідача.

Факт списання кредитних коштів з позичкового рахунку підтверджується розпорядженнями бухгалтерії на оплату платіжних документів позичальника за період з 13.06.2008р. по 22.07.2008р., що додані до матеріалів справи.

Також, між сторонами підписувалися акти перевірки цільового використання кредитних коштів від 02.07.2008р. та від 01.08.2008р., з яких вбачається, що банком здійснювалося списання з позичкового рахунку на розрахунковий рахунок відповідача. Такі акти перевірки підписані та скріплені представниками сторін без зауважень (зі сторони ТОВ Промексім акти підписані керівником підприємства).

Відповідач умови кредитного договору виконав частково та перерахував на рахунок позивача заборгованість в розмірі 1 278 000, 00грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме виписками з позичкового рахунку відповідача.

З наданих позивачем до матеріалів справи первинних документів, зокрема, виписок з особового рахунку судом встановлено, що за відповідачем обліковується прострочена заборгованість в розмірі 8 122 000, 00грн.

Також, як вбачається з матеріалів, справи відповідачем не сплачено процентів за користування кредитними коштами за період з 17.03.2009р. по 23.10.2009р. в розмірі 1 150 192, 33грн. та комісійну винагороду за управління кредитною лінією за травень, червень, липень, серпень та вересень 2009р. в розмірі 2 500грн.

Заборона відчуження нерухомого майна будівлі медичного центру літ. В-2, загальною площею 1 048, 6м2, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 31-Б за договором іпотеки від 11.06.08р. № 15-94/42-3490/08 була накладена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрована у Державному реєстрі іпотек 11.06.08р. за № 7374785, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 11.06.08р. за № 7374644.

Зазначені обставини підтверджуються витягами наданими із відповідних реєстрів заборон.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок несплати Відповідачем процентів за користування кредитними коштами, Позивач направив на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів № 42/217 від 11.06.2009р., якою вимагав протягом 10 днів з моменту одержання повернути всі одержані в межах кредитної лінії суми кредиту, сплатити проценти за користування ними, а також комісійну винагороду.

Зазначена вимога була одержана відповідачем 17.06.2009р. та залишена останнім без відповіді та задоволення.

Виходячи із змісту п.1.2. та п.4.3.3. кредитного договору, строк повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом настав 10.06.2009р., проте відповідач свої зобовязання не виконав.

Станом на момент розгляду справи в суді сторонами не надано та не підтверджено доказами повне погашення боргу з боку відповідача. Зазначені обставини підтверджуються й наданими до матеріалів справи виписками банку з позичкового рахунку Відповідача.

Виходячи із обґрунтованого розрахунку заборгованості по кредиту, несплаченим процентам за кредитним договором та комісійної винагороди за управління кредитною лінією станом на 23.10.2009р., основний борг відповідача склав 8 122 000, 00грн.; за нарахованими за період з 17.03.2009р. по 23.10.2009р. відсотками заборгованість складає 1 150 192, 33грн.

Враховуючи, що термін остаточного погашення зобовязань за кредитним договором настав 10.06.2009р., однак, до теперішнього часу відповідач не розрахувався з позивачем, Банк, виходячи з положень п.4.1, п.5.2 та п.5.3 договору іпотеки від 11.06.08р. № 15-94/42-3490/08, просить суд задовольнити свої майнові вимоги шляхом звернення стягнення на заставлене майно, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу цього майна Банком (Позивачем) від свого імені будь-якій особі.

Згідно ст.ст.11, 509 ЦК України договір є підставою для виникнення зобовязань.

Як закріплено ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно приписів ст.ст.525, 526, 629 ЦК України та ст.193 ГК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю правовою природою договір № 15-93/42-1311/08 є кредитним договором, згідно якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За умовами ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення кредиту настав 10.06.2009р., відповідачем не виконані зобовязання за договором кредиту № 15-93/42-1311/08, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 8 122 000,00 грн. по кредиту, 1 150 192,33грн. по відсотках за користування кредитом та 2 500,00грн. по комісійній винагороді.

Відповідач не надав до матеріалів справи доказів повного та своєчасного погашення заборгованості за договором кредиту, в звязку з чим судом встановлений факт відсутності сплати спірної заборгованості відповідачем. Представник відповідача у судовому засіданні наявність боргу не спростував.

Статтею 3 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно ст.33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріусу або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо, протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (в редакції на момент подання позову).

Вищезазначене не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ст.35 Закону України Про іпотеку).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги викладені у ст.35 Закону України Про іпотеку.

Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 590 ЦК закріплено, що якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Згідно ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором іпотеки передбачено право позивача обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звертаючись до суду з позовом, позивач самостійно обирає спосіб захисту свого права, шляхом звернення до суду у резолютивній частині позову з проханням про застосування такого способу.

З поданої позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач вказує на порушення його субєктивного матеріального права, а саме, права на своєчасне отримання кредитних коштів та плати (процентів) за користування ними.

З урахуванням вищенаведених вимог Закону України „Про іпотеку, Цивільного кодексу України, дослідивши у сукупності встановлені обставини по справі та вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт порушення права позивача на отримання спірної суми боргу, обґрунтованими вимоги позивача про захист його порушеного права шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки у спосіб - продажу цього майна Банком від свого імені будь-якій особі.

При цьому, ст.39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Виходячи з того, що згідно ст.38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж майна, враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо продажу предмету іпотеки за договором № 15-94/42-3490/08 від 11.06.2008р., позовні вимоги про встановлення способу реалізації предмету іпотеки в порядку, передбаченому ст.38 Закону України "Про іпотеку", а саме: продаж майна Банком від свого імені будь-якій особі підлягають задоволенню.

Станом на момент вирішення спору судом не встановлено наявності будь-яких інших осіб, на права та обовязки яких може вплинути предмет спору за цією справою або прийняте рішення.

Від Інституту до суду надійшов висновок будівельно-технічної експертизи № 6057/23 від 21.12.2010р., в якому була зазначена ринкова вартість предмету іпотеки в сумі 5 506 755 грн. без ПДВ, яка є початковою ціною продажу.

В серпні 2011р. до суду надійшло повідомлення експерта Інституту про неможливість надати висновок за рештою питань, поставлених судом перед Інститутом.

Сторони не надали суду обґрунтування спростування висновку Інституту. Ці висновки не суперечать матеріалам справи. Тому суд приймає ці висновки для врахування при винесенні рішення.

Суд не приймає до уваги посилання ТОВ Промексім на те, що банк списав борги, поіменовані у позові, тому що: п.8 постанови НБУ № 424 від 13.09.2010р. передбачено, що списання заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника; банк у період відповідно до законодавства продовжує роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Згідно ст.18 Закону України Про заставу та витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 31.01.2012р. саме позивач має пріоритет для задоволення своїх вимог щодо звернення стягнення предмет іпотеки.

Суд звертає увагу ТОВ Промексім на те, що позивач у справі є юридичною особою, до складу якої входило і входить достатньо багато відокремлених підрозділів, в т.ч. і БВ Юзівське філії Головне управління Промінвестбанка в Донецькій області і сама ця філія. Відособлені підрозділи не є юридичними особами і не приймають на себе будь-які зобовязання, а діють від імені юридичної особи в межах повноважень, які надаються їм цими юридичними особами (ст.ст. 92, 95 ЦК України, ст.ст. 55, 173, 175, 193 ГК України). Таким чином, укладаючи генеральну кредитну угоду № 15-93/42-1311/08 від 11.06.2008р. керівник філії позивача і діяв від імені банку, що і зазначено у преамбулі цієї угоди. В свою чергу БВ Юзівське, перераховуючи кошти ТОВ Промексім на його поточний рахунок або виконуючи подані відповідачем до банку платіжні доручення, теж діяло від імені банку.

Відповідач підтвердив факт отримання від банку (позивача) 9 400 000 грн., але не довів, що ці кошти відносяться до іншого договору (угоди), на яку посилається позивач (див. пояснення, надані суду 16.02.2012р.).

В поясненні, наданому суду 16.02.2012р., ТОВ Промексім просить суд визнати недійсним іпотечний договір, але на інших підставах, ніж це викладено у зустрічному позові. При цьому, у даному поясненні та усних заявах, зроблених 16.02.2012р. генеральним директором ОСОБА_3 під час слухання справи, ТОВ Промексім не відкликало своєї заяви про відмову від зустрічного позову, а заявило, що цей договір слід визнати недійним з ініціативи суду. Заяву про визнання іпотечного договору недійсним, викладену у письмовому поясненні ТОВ Промексім, поданому 16.02.2012р., суд до розгляду не прийняв, оскільки згідно ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України така заява повинна бути подана до початку розгляду судом справи по суті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, про задоволення вимог позивача в повному обсязі, оскільки матеріалами справи підтверджено прострочення погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісійної винагороди.

Судові витрати, у т.ч. і на проведення експертизи, суд покладає на відповідача.

ТОВ Промексім 18.01.2012р. подав суду заяву про відмову від зустрічного позову, яку суд прийняв. Тому провадження у справі в цій частині справи суд припиняє.

На підставі ст.ст.20, 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 530, 572, 574, 575, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 18, 33, 38, 39 Закону України Про іпотеку та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 78, п.4 ч.1 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Промексім (м. Донецьк, вул. Куйбишева, 31Б, р/р 9391 у БВ Юзівське філії Головне управління Промінвестбанка в Донецькій області, МФО 334635, ) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) - суму кредиту в розмірі 8 122 000 грн., суму процентів за користування кредитом в розмірі 1 150 192 грн. 33 коп., комісійної винагороди в розмірі 2 500 грн. шляхом звернення стягнення на заставлене нерухоме майно - будівлю медичного центру літ.В-2, загальною площею 1 048, 6м2, яка належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю Промексім та передане в іпотеку за договором іпотеки № 15-94/42-3490/08 від 11.06.2008р., і розташоване за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 31 Б.

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України Про ітотеку (продаж цього майна), публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк від свого імені будь-якій особі за ціною не нижче 5 506 755 грн. без податку на додану вартість (початкова ціна продажу).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Промексім (м. Донецьк, вул. Куйбишева, 31Б, р/р 9391 у БВ Юзівське філії Головне управління Промінвестбанка в Донецькій області, МФО 334635, ) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) - 25 500 грн. витрат на сплату держмита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Промексім (м. Донецьк, вул. Куйбишева, 31Б, р/р 9391 у БВ Юзівське філії Головне управління Промінвестбанка в Донецькій області, МФО 334635, ) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Донецьк, вул. Дубравна, 1б, ) - 3 100 грн. 80 коп. витрат на проведення експертизи.

Припинити провадження по справі щодо зустрічного позову ТОВ Промексім про визнання іпотечного договору недійсним.

Головуючий суддя Забарющий М.І.

Суддя Матюхін В.І.

Суддя Овсяннікова О.В.