ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2012 р. Справа № 5027/61/2012.

За позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 міської ради

про вилучення майна з чужого незаконного володіння та стягнення доходів від користування майном 203946,00 грн.

Суддя О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача ОСОБА_1

Від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 міської ради про заборону використання майна та стягнення 203946,00 грн. отриманих доходів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що згідно рішення Заставнівського районного суду від 02 вересня 2008 року по справі №2-649/2008 р. є власником автономної газифікованої котельні по вул..Федьковича, 16-Д в м. Заставна. Також, означеним рішенням суду стягнуто з відповідача користь позивача 24000,00 грн. за відшкодування суми упущеної вигоди за користування котельнею в опалювальні сезони 2004-2005 та 2005-2006 років. Позивач зазначає, що під час розгляду справи сторони прийшли до висновку, що сума за користування котельнею становить 2000,00 грн. на місяць. Однак, відповідач самовільно в опалювальні сезони продовжує використовувати котельню з 2007 по 2011 роки, не сплачуючи коштів, та при цьому не укладаючи договору оренди. Тому, на думку позивача, з урахуванням статтей 22, 387, 390, 625 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити на його користь отримані доходи за весь час володіння майном, що становить 203946,00 грн. з урахуванням 3 % річних, виходячи з економії коштів (зменшення зобов'язань) на різниці між оплатою за централізоване опалення, згідно затверджених тарифів та фактичною сплатою коштів за спожитий природний газ. Окрім того, позивач просить заборонити відповідачу використовувати належну йому котельню.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивач не вимагав повернення майна, окрім того не міг отримати доходи оскільки не здійснював ліценційної діяльності щодо виробництва та постачання теплової енергії.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 2 вересня 2008 року по справі № 2-649/2008р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20592400 від 16.10.2008 р. позивачу належить на праві власності нежитлова будівля, котельня, за адресою м. Заставна, вул.. Федьковича,16 д.

23 грудня 2010 року позивач звернувся із заявою до відповідача щодо оплати 48000 грн. за користування котельною у період 2006-2010 року, у звязку з відсутністю угоди між сторонами, необхідності укладення договору оренди котельні.

26 січня 2011 року відповідач листом № 79/01-11 повідомив позивача, що котельня яка належить підприємцю використовується для опалення ДНЗ № 2 по вул.. Федьковича м. Заставна, при цьому коштів на оренду котельні у міському бюджеті не передбачено.

Згідно свідоцтва про право власності від 8 грудня 2000 року, дитяча установа №2 по вул.. Федьковича, м. Заставна, належить ОСОБА_2 міській раді.

Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 150/03-02 від 06.03.2012р. ДНЗ № 2 в м. Заставна по вул.. Федьковича обігрівається котельною, яка використовує газ та електроенергію відповідно з договорами постачання природного газу. 1 серпня 2011 року між ВАТ Чернівцігаз та ОСОБА_2 міською радою укладено договір № 72017 на постачання природного газу.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути: припинення дії, яка порушує право.

Частиною 2 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певний дій для запобігання такому порушенню.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, відповідач за відсутності угоди між сторонами або дозволу, неправомірно використовує належну позивачу котельню для опалення ДНЗ № 2 по вул.. Федьковича м. Заставна, у звязку з чим порушує право власності підприємця.

За таких обставин, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги у частині позову щодо заборони відповідачу використовувати котельню без відповідних цивільно-правових угод.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позову у частині стягнення суми 203946,00 грн. доходів з урахуванням 3 % річних.

Частиною 1 статті 390 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

Оскільки, відповідач не отримував коштів (майна) у результаті використання котельні, що належить позивачу, тому безпідставними є твердження про отримання доходів виходячи з економії коштів (зменшення зобов'язань) на різниці між оплатою за централізоване опалення, згідно затверджених тарифів та фактичною сплатою коштів за спожитий природний газ. Також, позивачем не надано суду доказів завдання йому збитків, визначених в понятті статті 22 ЦК України.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Заборонити ОСОБА_2 міській раді використовувати належну Приватному підприємцю ОСОБА_1 автономну газифіковану котельню по вул.. Федьковича,16- д м. Заставні без відповідних цивільно-правових угод.

3. Відмовити у задоволення позову у частині стягнення суми 203946,00 грн. доходів та 3 % річних.

4. Стягнути з ОСОБА_2 міської ради вул.. Гагаріна, 9, м. Заставна, код 04062140 на користь фізичної особипідприємця ОСОБА_1 вул. О. Кобилянської, 4, м. Заставна, ідент. № НОМЕР_1 1073,00 державного мита.

Суддя Проскурняк О. Г.

Повне рішення складено 6 квітня 2012 року.