ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.12 р. Справа № 5006/36/22пн/2012

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гриник М.М.,

суддів Величко Н.В., Сич Ю. В.

при секретарі судового засідання Нєразік М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовною заявою прокурора м. Дружківки в інтересах держави в особі Дружківської міської ради, м. Дружківка

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дружківка

про звільнення земельної ділянки та повернення її до придатного для використання стану

Представники сторін

Прокурор: Шаталова О.О.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Прокурор м. Дружківки в інтересах держави в особі Дружківської міської ради, м. Дружківка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дружківка, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення її до придатного для використання стану.

В обґрунтування позовних вимог прокурор та позивач посилаються на факт самовільного зайняття та використання відповідачем земельної ділянки загальною площею 0,0063 га під розміщення торгівельного павільйону із земель житлової та громадської забудови Дружківської міської ради, яка розташована по вул. Московська, 179 в м. Дружківка, без одержання правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 07.02.2012р. позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №5006/36/22пн/2012, сторони зобовязані надати документи та виконати певні дії.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 13.03.2012р. до 22.03.2012р.

Позивач надав до суду письмові пояснення, в яких підтримав позов прокурора. Крім того, позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника. Клопотання судом розглянуто та задоволено, оскільки неявка представника позивача не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Ухвалою від 03.04.2012р. за клопотанням сторони суд продовжив строк розгляду справи на 15 днів.

Відповідач надав до суду письмові пояснення, в яких повідомив про укладення між ним як продавцем та фізичною особою ОСОБА_2 як покупцем договору купівлі-продажу павільйону від 02.04.2012р., внаслідок чого право власності на павільон металевий переносний, розташований на земельній ділянці, яку прокурор просить суд зобовязати відповідача звільнити, перейшло до іншої особи. За вказаних обставин, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не вважає себе відповідачем по даній справі. До письмових пояснень доданий доказ відчуження відповідачем металевого павільйону іншій особі. В судових засіданнях відповідач особисто підтвердив даний факт.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Донецької області від 20.04.2012р. для розгляду справи призначено колегію суддів у складі: головуючого судді Гриник М.М., суддів Величко Н.В., Сич Ю.В.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні, яке відбулось 19.06.2012р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2009р. між Дружківською міською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки для обслуговування та експлуатації торгівельного павільйону по вул. Московська, 179 в м. Дружківка строком на 2 роки. Строк дії договору оренди закінчився 13.01.2011р. відповідач звертався до Дружківської міської ради щодо продовження терміну оренди земельної ділянки, в чому орендарю відмовлено та одночасно повідомлено про необхідність звільнити земельну ділянку.

25.07.2011р. відповідач повторно звернувся до міської ради листом з додатком колективної заяви жителів села щодо продовження терміну оренди земельної ділянки. Дружківською міською радою відмовлено відповідачу в продовженні строку оренди з посиланням на рішення Дружківської міської ради від 27.07.2011р. №6/9-13 «Про обмеження зон розміщення тимчасових споруд (кіосків, павільйонів тощо), де вказується про заборону розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, крім тимчасових споруд виключно для розповсюдження друкованої продукції, реалізації квітів, торгівлі хлібобулочними і кондитерськими виробами та реалізації питної води в межах ліній забудови, розташованих вздовж центральних вулиць міста: вул. Леніна, вул. Космонавтів, вул. Московська. Також в листі відповідача попереджено, що у випадку подальшого використання земельної ділянки до нього будуть застосовані заходи адміністративного впливу.

Державним інспектором головним спеціалістом з контролю за використанням та охороною земель відділу Держкомзему у Марїнському районі Донецької області ОСОБА_3 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства фізичною особою підприємцем ОСОБА_1.

В ході перевірки встановлено факт самовільного зайняття та використання фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,0063 га під розміщення торгівельного павільйону із земель житлової та громадської забудови Дружківської міської ради, яка розташована по вул. Московська, 179 в м. Дружківка, без одержання правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки складено акт від 19.09.2011р. та видано припис №000057 від 19.09.2011р., яким зобовязано відповідача усунути виявлене порушення земельного законодавства. Крім того, складено протокол про адміністративне правопорушення №000033 від 19.09.2011р. та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №03/10-52 від 03.10.2011р., якою фізичну особу підприємця ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на відсутність усунення порушення, прокурором в інтересах держави в особі Дружківської міської ради в порядку господарського судочинства предявлено позов до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. При цьому, звертаючись за судовим захистом в інтересах держави в особі Дружківської міської ради, прокурор зазначає, що відповідачем у звязку із закінченням строку дії договору оренди, зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0063 га під розміщення торгівельного павільйону із земель житлової та громадської забудови Дружківської міської ради, яка розташована по вул. Московська, 179 в м. Дружківка, самовільно без одержання правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації.

За ствердженням прокурора, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 порушено вимоги ст..ст. 116, 123, 125, 126 Земельного кодексу України в частині використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землю.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В ході розгляду справи відповідач надав до суду договір купівлі-продажу павільйону від 02.04.2012р., згідно якого фізична особа підприємець ОСОБА_1 (продавець, відповідач) продав, а фізична особа ОСОБА_2 (покупець) купив павільйон металевий переносний. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №296.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 того ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуюється на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Прокурором в позовній заяві ставиться питання про зобовязання відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі - позивач та відповідач, є субєктами матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. При цьому, відповідачем у справі є особа, яка повинна виконати зобов'язання.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, на момент винесення судового рішення зазначений в позові відповідач ОСОБА_1 не є власником майна, розташованого на земельній ділянці загальною площею 0,0063 га із земель житлової та громадської забудови Дружківської міської ради, яка знаходиться по вул. Московська, 179 в м. Дружківка, а відповідно не може бути відповідачем по справі в розумінні ст. 21 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 24 ГПК України передбачено, що господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Ухвалою від 10.05.2012р. суд зобовязав прокурора та позивача здійснити перевірку та надати пояснення щодо наявності (відсутності) павільйону на спірній земельній ділянці із зазначенням його власника. Ухвалою від 05.06.2012р. суд зобовязав прокурора та позивача надати пояснення з урахуванням відзиву відповідача. Прокурор та позивач вимоги ухвал суду не виконали.

Будь-яких заяв та клопотань від прокурора та/або позивача по даній справі стосовно залучення до участі у справі іншого відповідача або заміни первісного відповідача належним відповідачем до суду не надходило.

Згідно п. 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо такої згоди не надано, то господарський суд в залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК України.

Предметом спору в даній справі є самовільно зайнята земельна ділянка, на якій розміщено металевий переносний кіоск. На момент винесення судового рішення переносний металевий павільйон відповідачем продано іншій особі, прокурором та позивачем не здійснено повторну перевірку, що унеможливлює встановити як факт наявності переносного павільйону на спірній земельній ділянці на теперішній час, так і його власника.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні позову про звільнення земельної ділянки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м. Дружківка та приведення вказаною особою її до придатного для використання стану

Відчуження відповідачем металевого павільйону іншій особі відбулося під час розгляду спору господарським судом (02.04.2012р.) після направлення прокурором позовної заяви до суду (02.02.2012р.) та порушення провадження у справі (07.02.2012р.), що є підставою для покладення судового збору на відповідача.

З 01.11.2011р. набрав чинності Закон України „Про судовий збір.

Згідно ст. 4 Закону України „Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1) та 2) пункту 2 частини 2 цієї ж статті за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України від 22.12.2011р. №4282-VІ „Про Державний бюджет України на 2012 рік мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2012р. складала 1073,00 грн.

Враховуючи вищевказану вимогу законодавства України відповідач повинен перерахувати судовий збір у розмірі 1073,00 грн. (1 розмір мінімальної заробітної плати) за подачу позову про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог прокурора м. Дружківки в інтересах держави в особі Дружківської міської ради, м. Дружківка до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дружківка, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення її до придатного для використання стану відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84200, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (, отримувач Управління державної казначейської служби у Київському районі м. Донецька, рахунок 3006 у ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, КБК 22030001) судовий збір в сумі 1073,00 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя Гриник М.М.

Суддя Величко Н.В.

Суддя Сич Ю.В.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2012р.