ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" грудня 2012 р. Справа № 5023/5508/12 (н.в.о. 66/267-10)

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Френдій Н.А.

при секретарі судового засідання Алексєєвій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Харківської області заяву (вх. №114 від 26.11.2012 р.) Публічного акціонерного товариства «Земельний банк»про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухвали від 24.12.2010р. про задоволення скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "Аванте", вул. Першого Травня, 1, с. Черкаська Лозова, Дергачівського району, Харківської області, ;

на дії Відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції, вул. Петровського, 20, м. Дергачі, Дергачівський район, Харківська область, 62300;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні стягувача Національний банк України, вул. Університетська, 9, м. Київ, 01601;

у справі № 66/267-10

за позовом Публічного акціонерного товариства "Земельний банк", вул. Чернишевська, 4, м. Харків, 61057, ;

до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Аванте", вул. Першого Травня, 1, с. Черкаська Лозова, Дергачівського району, Харківської області, ;

про стягнення 843568,33 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність № 02-15/1-883 від 21.11.2012р.;

відповідача ОСОБА_2, довіреність від 13.06.2012р.;

третьої особи не зявився;

ДВС не зявився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 р. позивач ПАТ "Земельний банк", звернувся з позовом до господарського суду Харківської області до АТ "Страхова компанія "Аванте" про стягнення заборгованості за кредитним договором №20-08 /К від 27.03.2008 р. в сумі 843 568,33 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.08.2010 р. по справі № 66/267-10 позовні вимоги задоволено в повному обсязі; господарським судом, на виконання даного рішення, 17.08.2010 р. видано відповідний наказ.

Постановою ВДВС Дергачівського РУЮ від 02.09.2010 р. відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010 р. № 66/267-10.

АТ "Страхова компанія "Аванте" 08.10.2010 р. подано до господарського суду скаргу на дії ВДВС Дергачівського РУЮ щодо відмови в задоволенні клопотання про закінчення виконання провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.11.2010 р. залучено до участі у справі Національний банк України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні стягувача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.12.2010 р. по справі № 62/267-10, яка залишена без змін, скаргу АТ "Страхова компанія "Аванте" задоволено частково, зобовязано ВДВС Дергачівського районного управління юстиції вчинити належні дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010 р. № 66/267-10 про стягнення з АТ "Страхова компанія "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" грошової суми у розмірі 852240,02 грн., у зв'язку із добровільним виконанням АТ "Страхова компанія "Аванте" зобов'язання перед ПАТ "Земельний банк" шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог із ПАТ "Земельний банк"; відмовлено в частині визнання протиправними дій ВДВС Дергачівського районного управління юстиції стосовно відмови АТ "Страхова компанія "Аванте" у задоволенні його клопотання щодо закінчення виконавчого провадження у задоволенні скарги.

26.11.2012р. Публічне акціонерне товариство «Земельний банк»звернулось до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухвали від 24.12.2010р. у справі №66/267-10, в якій просить суд переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати ухвалу господарського суду Харківської області у справі №66/267-10 від 24.12.2010р., відмовити в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "Аванте" про зобовязання Відділу ДВС Дергачівського РУЮ вчинити належні дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010р. №66/267-10 про стягнення з АТ "Страхова компанія "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" грошової суми у розмірі 852240,02 грн., реєстраційний номер ВП 21164407 у звязку із добровільним виконанням АТ "Страхова компанія "Аванте" (боржником) зобовязання перед ПАТ «Земельний банк»(стягувачем); судовий збір в сумі 536,50грн. віднести на відповідача. В обгрунтування своєї заяви заявник вказує на те, що визнання правочину, який покладено в основу судового рішення ухвали від 24.12.2010р., недійсним є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами зазначеного судового рішення, а саме заявник вказує на те, що рішенням господарського суду Харківської області від 16.08.2012р. у справі №5023/2457/12, залишеним без змін постановою ХАГС від 31.10.2012р., за позовом за позовом ПАТ "Земельний банк" до 1. АТ "Страхова компанія "Аванте", та до 2. ДВС Дергачівського району Харківської обл. про визнання недійсним правочину та скасування постанови позов задоволено частково. Визнано недійсним односторонній правочин, вчинений АТ "СК "Аванте" повідомленням № 091601 від 16.09.10 р., про припинення зобов'язань в сумі 852240,02 грн. за кредитним договором № 20-08/К від 27.03.08 р. перед ПАТ "Земельний банк" шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 852240,02 грн. АТ "СК "Аванте" до ПАТ "Земельний банк" за вартістю емітованих ним облігацій. Стягнуто з АТ "СК "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,00 грн. В частині скасування постанови про закінчення ВП № 21164407 від 26.04.11 р. ВДВС Дергачівського РУЮ з примусового виконання наказу № 66/267-10 від 17.08.10 р. про стягнення на користь ПАТ "Земельний банк" з АТ "СК "Аванте" 852240,02 грн., в позові відмовлено.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області заяву №114 (н.в.о. 66/267-10) призначено до розгляду судді Френдій Н.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.11.2012р. заяву (вх. №114 від 26.11.2012 р.) Публічного акціонерного товариства «Земельний банк»про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухвали від 24.12.2010р. у справі №66/267-10, призначено до розгляду в судовому засіданні 12.12.2012р., справі присвоєно новий номер 5023/5508/12 (н.в.о. 5023/66/267-10).

Ухвалою суду від 12.12.2012р. розгляд справи відкладено на 24.12.2012р.

Представник позивача в судовому засіданні 24.12.2012р. підтримав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухвали від 24.12.2010р. у справі №66/267-10 та нормативно-правове обгрунтування позовних вимог, які надані позивачем 21.12.2012р., в яких, зокрема вказує на те, що в основу ухвали господарського суду від 24.12.2010 р. по справі №66/267-10 покладено факт правомірності припинення зобовязання за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою відповідача вих.№091601 від 16.09.2010 р., одностороннім правочином, який рішенням господарського суду Харківської області по справі №5023/2457/12 від 16.08.2012 р. визнаний недійсним, рішення від 16.08.2010 р. яким встановлено матеріально-правовий факт недійсності правочину про припинення зобовязання зарахуванням, покладеного в основу ухвали від 24.12.2010 р., набрало законної сили з моменту винесення постанови Харківського апеляційного господарського суду 31 жовтня 2012 р., ухвала від 24.12.2010 р. по справі 66/267-10 неправомірно припинила завершальний етап судового провадження - виконання рішення по справі №66/267-10, підлягає апеляційному та касаційному оскарженню, отже наявні умови для перегляду ухвали від 24.12.2010р. за нововиявленими обставинами.

Третя особа та ДВС явки своїх уповноважених представників в судове засідання 24.12.2012р. не забезпечили, причини неявки в судове засідання суду не повідомили, документів на виконання ухвали суду про призначення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухвали від 24.12.2010р. у справі №66/267-10 від 28.11.2012р. не надали, хоча про час та місце розгляду справи усі учасники судового процесу повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме відмітками на поштових повідомленнях.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.12.2012р. проти задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухвали від 24.12.2010р. у справі №66/267-10 заперечував, з підстав, викладених у відзиві, наданому відповідачем до суду 24.12.2012р. за вх. №23966, в якому зазначає, що ті обставини на які посилається ПАТ „ЗЕМБАНК", як на нововиявлені, не містять обов'язкових умов, наявність яких необхідна для існування нововиявлених обставин, а саме існування таких обставин на час розгляду справи - односторонній правочин на момент розгляду справи №66/267-10 був дійсним; та те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи - ПАТ «ЗЕМБАНК»на момент розгляду справи №66/267-10 зазначав свою правову позицію щодо невідповідності одностороннього правочину вимогам чинного законодавства України. Відповідач також зазначає, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів є окремою формою судочинства в рамках ГПК України, порядок розгляду яких передбачений ст. 121-2 ГПК України, що міститься в розділі XIV ГПК України, отже розгляд скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів є окремою формою судочинства а відтак ухвали, винесені за результатом розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, не підлягають перегляду за нововиявленими обставинами в порядку розділу ХІІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області по справі №66/267-10 від 24.12.2010р. скаргу Акціонерного товариства Страхова компанія "Аванте" задоволено частково, зобовязано ВДВС Дергачівського районного управління юстиції вчинити належні дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010р. № 66/267-10 про стягнення з АТ "Страхова компанія "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" грошової суми у розмірі 852240,02 грн. (реєстраційний номер виконавчого провадження - 21164407) у зв'язку із добровільним виконанням АТ "Страхова компанія "Аванте" (боржником) зобов'язання перед ПАТ "Земельний банк" шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог із ПАТ "Земельний банк" (стягувачем); в частині визнання протиправними дій ВДВС Дергачівського районного управління юстиції стосовно відмови АТ "Страхова компанія "Аванте" у задоволенні його клопотання щодо закінчення виконавчого провадження у задоволенні скарги - відмовлено.

Відповідно до приписів статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Порядок і строк подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами встановлений статтею 113 Господарського процесуального кодексу України.

Судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Згідно приписів Постанови ВГСУ №17 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами (п.2), до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

В основу ухвали господарського суду від 24.12.2010 р. по справі №66/267-10 покладено факт правомірності припинення зобовязання за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою відповідача вих..№091601 від 16.09.2010 р., одностороннім правочином, який рішенням господарського суду Харківської області по справі №5023/2457/12 від 16.08.2012 р. визнаний недійсним. Рішення від 16.08.2010 р.. яким встановлено матеріально-правовий факт недійсності правочину про припинення зобовязання зарахуванням, покладеного в основу ухвали від 24.12.2010 р., набрало законної сили з моменту винесення постанови Харківського апеляційного господарського суду 31 жовтня 2012р.

В контексті вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що ухвала від 24.12.2010 р. по справі 66/267-10 підлягає скасуванню в частині зобовязання ВДВС Дергачівського районного управління юстиції вчинити належні дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010 р. № 66/267-10 про стягнення з АТ "Страхова компанія "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" грошової суми у розмірі 852240,02 грн., у зв'язку із добровільним виконанням АТ "Страхова компанія "Аванте" зобов'язання перед ПАТ "Земельний банк" шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог із ПАТ "Земельний банк";.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам, викладеним у скарзі на дії органу ДВС АТ «СК «Аванте»від 12.10.2010р., з урахуванням нововиявлених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги на дії ДВС з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.08.2010р. у справі № 66/267-10 було задоволено позовні вимоги ПАТ "Земельний банк" до АТ "Страхова компанія "Аванте" та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 800000,00 грн. основного боргу за кредитом, 37435, 62 грн. заборгованості за відсотками, 6132,71 грн. пені, 8435,69 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 17.08.2010р., після набрання вказаним судовим рішенням законної сили, виданий відповідний наказ, який був пред'явлений до виконання до державної виконавчої служби.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2010р. Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції ОСОБА_3 було відкрите виконавче провадження, та АТ "Страхова компанія "Аванте", як боржнику, було запропоновано добровільно виконати вимоги виконавчого документа в термін до 09.09.2010р. (реєстраційний номер виконавчого провадження - 21164407).

24.09.2010р. АТ "Страхова компанія "Аванте" звернулося до ВДВС Дергачівського районного управління юстиції із заявою (том 1-ий, а.с.114-118), в якій просило державного виконавця відкласти провадження виконавчих дій, поновити боржнику строк для добровільного виконання наказу господарського суду, закінчити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010р. № 66/267-10 про стягнення з АТ "Страхова компанія "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" грошової суми у розмірі 852240,02 грн. у зв'язку з добровільним виконанням боржником зобов'язання перед стягувачем шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог з ПАТ "Земельний банк".

Як вказує боржник, на підтвердження свого клопотання АТ "Страхова компанія "Аванте" надало ВДВС Дергачівського районного управління юстиції всі необхідні документи, що засвідчували добровільне виконання АТ "Страхова компанія "Аванте" зобов'язання перед ПАТ "Земельний банк" шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог з ПАТ "Земельний банк" відповідно до наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010р. № 66/267-10 про стягнення грошової суми у розмірі 852240,02 грн.

У відповідь на заяву АТ "Страхова компанія "Аванте", ВДВС Дергачівського районного управління юстиції листом від 06.10.2010р. № 2981 (том 1-ий, а.с.119) повідомив АТ "Страхова компанія "Аванте", що підстав для закінчення виконавчого провадження у зв'язку із добровільним виконанням зобовязань, шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено.

Постановою ВДВС Дергачівського районного управління юстиції від 25.10.2010р. провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу від 17.08.2010р. № 66/267-10 (том 1-ий, а.с.120) було відкладено за вищевказаною заявою боржника у звязку з неодержанням останнім копії постанови про відкриття виконавчого провадження, з підтвердженням даного факту.

Боржник не погодився з прийнятим рішенням ВДВС Дергачівського районного управління юстиції та вважає, що прийняте ВДВС Дергачівського районного управління юстиції рішення є незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з чим подав відповідну скаргу до господарського суду.

Під час судового розгляду скарги судом встановлено, що станом на 16.09.2010р. у ПАТ "Земельний банк" існувало зобовязання перед АТ "Страхова компанія "Аванте" за емітованими ПАТ "Земельний банк" облігаціями на суму 1540000,00 грн.

Право власності АТ "Страхова компанія "Аванте" на емітовані ПАТ "Земельний банк" облігації посвідчується Договором № Д 238 купівлі-продажу цінних паперів від 03.09.2010р., ОСОБА_3 приймання-передачі цінних паперів від 03.09.2010р., а також Випискою з рахунку у цінних паперах № 005004.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2010р. АТ "Страхова компанія "Аванте" звернулось до ліквідатора ПАТ "Зембанк" ОСОБА_4 із заявою (вих. № 090301, том 1-ий, а.с.135) про визнання вимог кредитора за облігаціями, емітованими ПАТ "Зембанк", у кількості 1540 штук номінальною вартістю 1000,00 грн., на загальну суму за номінальною вартістю 1540000,00 грн. та нарахованими відсотками відповідно до проспекту емісії таких облігацій в порядку ст. 89 Закону України "Про банки та банківську діяльність".

Листом від 27.10.2010р. за № 02-15/3459 (том 1-ий, а.с. 136) ліквідатор ПАТ "Земельний банк" повідомив боржника, що його вимога на загальну суму 1540000,00 грн. акцептована та внесена до 7 черги вимог кредиторів ПАТ "Зембанк", тобто вимога АТ "Страхова компанія "Аванте" була визнана банком у повному розмірі.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою припинення своїх зобовязань згідно рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2010р. в сумі 852240,02 грн. позивач листом від 16.09.2010р. вих. № 091601 (том 1-ий, а.с.125) звертався до ПАТ "Зембанк" із заявою про припинення таких зобовязань в порядку ч. 2 ст. 601 ЦК України та ч. 3 ст. 203 ГК України шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Разом з цим, судом встановлено, що правочин, який покладено в основу судового рішення ухвали від 24.12.2010р., рішенням господарського суду Харківської області від 16.08.2012р. у справі №5023/2457/12 (том 3-ій, а.с. 16-18), залишеним без змін постановою ХАГС від 31.10.2012р. (том 3-ій, а.с.19-21), за позовом ПАТ "Земельний банк" до 1. АТ "Страхова компанія "Аванте", та до 2. ДВС Дергачівського району Харківської обл. про визнання недійсним правочину та скасування постанови позов задоволено частково; визнано недійсним односторонній правочин, вчинений АТ "СК "Аванте" повідомленням № 091601 від 16.09.10 р., про припинення зобов'язань в сумі 852240,02 грн. за кредитним договором № 20-08/К від 27.03.08 р. перед ПАТ "Земельний банк" шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 852240,02 грн. АТ "СК "Аванте" до ПАТ "Земельний банк" за вартістю емітованих ним облігацій; стягнуто з АТ "СК "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,00 грн. Зазначеним рішенням також відмовлено в частині скасування постанови про закінчення ВП № 21164407 від 26.04.11 р. ВДВС Дергачівського РУЮ з примусового виконання наказу № 66/267-10 від 17.08.10 р. про стягнення на користь ПАТ "Земельний банк" з АТ "СК "Аванте" 852240,02 грн.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення прав та обовязків осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, за відомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

по-перше, їх існування на час розгляду справи,

по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. (Постанова пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами").

Деякі вказівки, на які необхідно звернути уваги та прийняти до відома, містяться також в постанові Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 1981 року № 1 "Про практику перегляду судами у зв*язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили", де зокрема, зазначено, що як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, угода чи актовий запис недійсні, тощо).

Проаналізувавши відповідні норми права та заяву про перегляд ухвалисуду за нововиявленими обставинами, суд констатує, що рішення господарського суду Харківської області від 16.08.2012р. у справі №5023/2457/12 (том 3-ій, а.с. 16-18), залишеним без змін постановою ХАГС від 31.10.2012р., яким вищезазначений договір визнано недійсним, є нововиявленою обставиною в розумінні п. 1 ст. 112 ГПК України, оскільки такі обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи та не були предметом дослідження у справі № 5023/5680/11.

Аналогічної правової позиції додержується Вищий господарський суд в Постанові від 28.05.2012 року по справі № 17/120.

За загальним правилом презумпції правочину згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним.

Недійсність договору фактично було встановлено у день набрання рішенням господарського суду Харківської області від 16.08.2012р. у справі №5023/2457/12 законної сили - 31.10.2012 р., тобто з прийняттям постанови Харківського апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, односторонній правочин, вчинений АТ "СК "Аванте" повідомленням № 091601 від 16.09.10 р., про припинення зобов'язань в сумі 852240,02 грн. за кредитним договором № 20-08/К від 27.03.08 р. перед ПАТ "Земельний банк" шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 852240,02 грн. АТ "СК "Аванте" до ПАТ "Земельний банк" за вартістю емітованих ним облігацій є недійсним з моменту його вчинення, в т.ч. є недійсним і на час розгляду скарги га дії ДВС , за результатами якої було прийнято ухвалу у справі №66/267-10 від 24.12.2010р.

Відтак, обставини недійсності правочину, хоч і були встановлені пізніше, однак в силу положень ст. 236 ЦК України існували на час розгляду скарги.

При цьому, у вказаному вище рішенні зазначено, що виходячи з аналізу положень глави 16 (Ліквідація банків) Закону України "Про банки і банківську діяльність, суд дійшов висновку, що названим Законом передбачений певний порядок погашення вимог кредиторів, а залік зустрічних однорідних вимог між кредитором та боржником в період здійснення ліквідаційної процедури банка не може бути проведений, оскільки це фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку, встановленого ст.ст. 93, 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність та поза межами встановленої ліквідаційної процедури.

Твердження відповідача про те, що ухвалою Вищого господарського суду України від 19.08.2011р. по справі №66/267-10, згідно якої суд касаційної інстанції відмовив ПАТ „Зембанк" у допуску справи №66/267-10 до провадження Верховного Суду України, зазначивши при цьому, окрім іншого, що ухвалюючи постанову від 21.06.2011р. по справі №66/267-10 суд касаційної інстанції не переглядав спір по суті позовних вимог, а лише перевіряв правомірність дій Державної виконавчої служби на етапі виконавчого провадження (виконання судового рішення) підтверджується висновок про те, що розгляд скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів є окремою формою судочинства та зважаючи на те, що ст. 121-2 ГПК України передбачає лише можливість оскарження ухвали, що винесена за результатами розгляду даних скарг, вважаємо, що ухвали винесені за результатом розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів не підлягають перегляду за нововиявленими обставинами в порядку розділу ХІІІ ГПК України, базуються на довільному тлумаченні практики Вищого господарського суду України і не приймаються судом до уваги.

Крім того, Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 24.11.2011 р. №01-06/1642/2011, на доповнення до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011р. N 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" було доведено до відома правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами перегляду судових рішень господарських судів у порядку, передбаченому розділом XII-2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема те, що у процедурі ліквідації банку зарахування однорідних зустрічних вимог є незаконним, оскільки це призвело б до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України "Про банки і банківську діяльність" (постанови Верховного Суду України від 03.10.2011 N 27/292-10; від 03.10.2011р. № 27/291-10; від 10.10.2011р. № 57/216-10; від 24.10.2011р. № 16/041-10).

У Постанові Верховного Суду України від 10.10.2011р. у справі №57/216-10 Верховний Суд зазначає, що здіснення зарахування зустрічних однорідних вимог, за заявою про зарахування таких вимог, поданою після введення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Зембанк" (30.07.2010р.) та після публікації відомостей про відкриття ліквідаційної процедури вказаного Банку у газеті "Урядовий кур'єр" (06.08.2010р.) є неможливим.

Відповідно до приписів ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Таким чином, ухвалою суду від 24.12.2010р. у справі №66/267-10 фактично унеможливлюється виконання судового рішення у даній справі саме з тих підстав, що в її основу покладено покладено факт правомірності припинення зобовязання за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою відповідача вих. №091601 від 16.09.2010 р., одностороннім правочином, який рішенням господарського суду Харківської області по справі №5023/2457/12 від 16.08.2012 р. визнаний недійсним.

Згідно положень ч. 4 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повного добровільного виконання рішення боржником у встановлений для добровільного виконання строк державний виконавець складає про це акт, який є підставою для закінчення виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що виконання судового рішення не відбулося, суд вважає вимоги скаржника в частині зобовязання ВДВС Дергачівського районного управління юстиції вчинити дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду у зв'язку із добровільним виконанням боржником зобов'язання перед ПАТ "Земельний банк" шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог із стягувачем необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В частині визнання протиправними дій ВДВС Дергачівського РУЮ стосовно відмови боржнику у задоволенні його клопотання щодо закінчення виконавчого провадження, з урахуванням приписів 8.7. постанови Пленуму ВГСУ №17 від 26.11.2012р. встановлено, що Законом ( 2453-17 ) не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, в звязку з чим господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення, скарга від 12.10.2010р. не переглядається.

Окрім того, суд зауважує на велику та постійно зростаючу кількість рішень Європейського суду, в яких встановлено порушення Україною статі 6 § 1 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції у зв'язку з невиконанням або тривалим виконанням рішень національних судів, винесених на користь заявників, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про міжнародні договори України від 29.06.2004р. міжнародні договори набирають чинності для України після надання нею згоди на обовязковість міжнародного договору відповідно до цього Закону в порядку та в строки, передбачені договором, або в інший узгоджений сторонами спосіб.

Статтею 15 зазначеного Закону встановлено, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) була підписана від імені України 09.11.95 та ратифікована Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.97. Законом України від 09.02.06 № 3436-IV до офіційного тексту та назви Конвенції були внесені зміни та застосований новий переклад. Згідно з пунктом 3 статті 59-1 Конвенції для тих держав, які підписали цю Конвенцію і які ратифікуватимуть її після набрання нею чинності, Конвенція набирає чинності з дня здачі на зберігання Генеральному секретарю Ради Європи ратифікаційних грамот. У рішенні Європейського суду від 25.07.02р. по справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" 11.09.97р. визначено як дату вступу Конвенції в законну силу щодо України.

Згідно із ст. 46 Конвенції, Високі Договірні Сторони зобовязуються виконувати остаточне рішення Європейського суду з прав людини у будь-якій справі, в якій вони є сторонами.

У звязку із обовязком України виконувати рішення Європейського суду у справах проти України, Верховною Радою України 23.02.2006р. прийнято Закон України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Статтею 2 цього Закону встановлено, що рішення Європейського суду є обовязковим для виконання Україною відповідно до вищезазначеної статті 46 Конвенції.

Згідно з практикою Європейського суду, право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (див. справу "ОСОБА_5 проти Італії", заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66). Суд дотримується думки, що неможливість заявника домогтися виконання рішення протягом п'ятнадцяти місяців становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (Справа "Шмалько проти України" заява №60750/00). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (див. серед інших рішення у справі "X і Y проти Нідерландів" від 26 березня 1985 року, пп. 22 - 23, Серія A №90, с. 11), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (див., mutatis mutandis рішення у справі "Лопез Остра проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, п. 55, Серія A № 303-C, с. 55), навіть у справах, де судове провадження стосується приватних осіб або підприємств (див. справу "Совтрансавто-Холдинг проти України" № 48553/99, п. 96, ЄСПЛ 2002-VII). Це означає, що держава, зокрема, має обов'язок забезпечувати, щоб процедура, закріплена у законодавстві про виконання рішень, що набрали законну силу, була підконтрольною.

Таким чином, згідно з практикою Європейського суду, позитивним обов"язком держави є забезпечення ефективної реалізації прав осіб на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку та встановлення певних засобів, потрібних для захисту права власності.

Європейським судом 15 жовтня 2009 року, та набуло статусу остаточного 15 січня 2010 року, було прийнято рішення у справі ОСОБА_6 проти України. Судді вказали на системні порушення Державою Україна Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Страсбург наголосив на системному невиконанні Україною рішень своїх судів та зобовязав її запровадити ефективний засіб забезпечення достатньої компенсації за невиконання чи затягування з виконанням рішень вітчизняних судів.

Суд також зазначає, що в українському законодавстві ні суди, ні виконавча служба не мають права скасувати закони або зобов'язувати державу вносити зміни в закони про бюджет. Навіть якщо заявник розпочав виконавче провадження, вищезазначений Закон перешкоджав би виконанню рішення щодо підприємства боржника (див. рішення у справі "Соловйова проти України", N 32547/03, п. 25, від 13 грудня 2005 року).

Таким чином, беручи до уваги обставини даної справи, Суд вирішив, що у заявника не було обов'язку подавати заяву чи виконавчий лист для відкриття виконавчого провадження. З тих же причин Суд визнає, що за таких обставин держава є відповідальна за виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Зважаючи на те, що рішення господарського суду Харківської області у справі №66/267-10 від 04.08.2010р. по теперішній час не виконано, вважає за необхідне звернути увагу учасників судового процесу на наступне.

У Конституції України закріплено принцип, що кожне судове рішення підлягає обовязковому виконанню на всій території України, що також відображено у ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Обовязковість виконання рішень суду як основна засада судочинства, гарантована Конституцією України, забезпечується Державною виконавчою службою. Крім завдань із виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), державні виконавці своєю діяльністю мають сприяти захистові прав і законних інтересів громадян.

Рішення суду чи іншого органу (посадової особи) має реалізовуватися у завершальній його стадії виконанні, де, власне, й відновлюються порушені права та охоронювані законом інтереси.

Невиконання будь-якого рішення підриває авторитет органів законодавчої, виконавчої та судової влади, що ускладнює виконання ними повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Судовий збір, сплачений позивачем за перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами у розмірі 536,50грн., покладається на відповідача.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 22, 86, 112-114 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення ухвали від 24.12.2010р. у справі №66/267-10 задовольнити.

2. Скасувати ухвалу господарського суду Харківської області у справі №66/267-10 від 24.12.2010р. в частині часткового задоволення скарги акціонерного товариства Страхова компанія "Аванте" на дії ВДВС Дергачівського районного управління юстиції та зобовязання ВДВС Дергачівського районного управління юстиції вчинити належні дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010р. № 66/267-10 про стягнення з АТ "Страхова компанія "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" грошової суми у розмірі 852240,02 грн. (реєстраційний номер виконавчого провадження - 21164407) у зв'язку із добровільним виконанням АТ "Страхова компанія "Аванте" (боржником) зобов'язання перед ПАТ "Земельний банк" шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог із ПАТ "Земельний банк" (стягувачем)

3. Відмовити в задоволенні скарги акціонерного товариства "Страхова компанія "Аванте" про зобовязання Відділу ДВС Дергачівського РУЮ вчинити належні дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2010р. №66/267-10 про стягнення з АТ "Страхова компанія "Аванте" на користь ПАТ "Земельний банк" грошової суми у розмірі 852240,02 грн., реєстраційний номер ВП 21164407 у звязку із добровільним виконанням АТ "Страхова компанія "Аванте" (боржником) зобовязання перед ПАТ «Земельний банк»(стягувачем).

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Аванте" (вул. Першого Травня, 1, с. Черкаська Лозова, Дергачівського району, Харківської області, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" (вул. Чернишевська, 4, м. Харків, 61057, ) судовий збір в сумі 536,50грн.

5. На виконання ухвали видати наказ.

6. Направити дану ухвалу третій особі та ВДВС Дергачівського районного управління юстиції.

Суддя Френдій Н.А.