РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-19/13959-2012 19.12.12

За позовом Публічного акціонерного товариства "Сведбанк"

до Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Шаптала Є.Ю.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1 за дов. № 245 від 02.08.2012 р.

від відповідача: ОСОБА_2 за дов. № 242/1 від 08.11.2012 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»про звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно Іпотечного договору № 420/ІП-1 від 19.07.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2012р порушено провадження у справі №5011-19/13959-2012, призначено розгляд справи на 22.10.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2012 року розгляд справи відкладено на підставі ст. 77 ГПК України на 16.11.2012 року.

16.11.2012 року представником відповідача в судовому засіданні подано відзив на позовну заяву по суті позовних вимог, згідно якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

16.11.2012 року по справі оголошено перерву до 03.12.2012 року.

30.11.2012 року представником позивача подано до відділу діловодства суду письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2012 року продовжено строк вирішення спору у справі відповідно до ст.. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на підставі ст.. 77 ГПК України на 19.12.2012 року.

Представник позивача в судовому засіданні 19.12.2012 року заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Судом у відповідності з вимогами статті 811 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.12.2012 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2005 року між Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк»(перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Сведбанк»(банк) та Публічним акціонерним товариством «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»укладено Кредитний договір № 420.

Відповідно до п. 1.1, 1.2. Кредитного договору, банк відкриває позичальнику мультивалютну кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США та/або гривнях та/або Євро на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (Додаток № 1 до Договору), сплатити проценти за користування ними та виконати інші обовязки, передбачені договором. Загальний ліміт заборгованості а кредитною лінією 300 000,00 доларів США, що зменшується згідно з Додатком № 1 до Договору.

Пунктом 1.3 Кредитного договору визначено, що строк дії кредитної лінії з 29 листопада 2005 року по 30 квітня 2008 року.

Згідно п. 1.4. кредитного договору процентна ставка за користування коштами кредиту становить: 19% річних за кредитом у гривнях; 15% річних за кредитом у доларах США, 15% за кредитом у ЄВРО.

До Кредитного договору укладено Додатковий договір № 1 від 19.07.2007 року, згідно якого кредитний договір виклали в новій редакції, відповідно ї до якої продовжено строк дії кредитної лінії до 28.06.2009 року, змінено ліміт заборгованості за кредитною лінією на 6 515 000,00 грн..

24 червня 2008 року між сторонами було укладено Додатковий договір № 3 до Кредитного договору, згідно якого збільшено загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією до 7 000 000,00 грн. Строк дії кредитної лінії продовжено до 09.06.2011 року включно.

19.07.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк»(іпотекодержатель за договором) та Публічним акціонерним товариством «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»(іпотекодавець за договором) укладено Іпотечний договір № 420/ІП-1 з майновим поручителем, посвідчений 19.07.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3., зареєстрований в реєстрі за № 3839.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору іпотекою згідно цього договору забезпечується виконання зобовязань та вимог позичальника Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу, яке випливає з укладеного між ними кредитного договору № 420 від 29.11.2005 року повернення грошових коштів в розмірі 6 515 000,00 грн., сплата процентів за користування кредитом згідно умов договору кредиту, сплата можливої неустойки, сплата комісій, з усіма змінами та доповненнями до нього.

Відповідно до п. 2.1 Іпотечного договору № 420/ІП-1, предметом іпотеки є майновий комплекс, загальною площею 7 976,60 кв.м, який розташований у місті Києві по вул.. Куренівській, 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м.; виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м; виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на майновий комплекс (серія МК № 010005929) від 18.10.2002 року, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва на підставі Наказу про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна від 18.10.2002 року № 816В. Зазначене майно зареєстроване на праві власності за Іпотекодавцем Київським міським БТІ 23 жовтня 2002 року, про записано у реєстрову книгу № 14з-181 за реєстровим № 849-з.

Вартість предмету іпотеки за даними довідки-характеристики, наданої Київським міським БТІ 27 червня 2007 року за № 1257902 та № 1257895, складає 1 296 354,57 грн.

Балансова (залишкова) вартість предмету іпотеки за даними бухгалтерського обліку іпотекодавця складає станом на 19 липня 2007 року 1 296 354,57 грн..

Згідно п. 2.2 Іпотечного договору, загальна договірна (заставна) вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін складає 10 267 841,78 грн., або еквівалент у гривнях за курсом НБУ (5,05 грн.=1 дол.США) 2 035 018,13 грн..

Пунктом 4.1 Іпотечного договору визначено, що іпотеко держатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених Законом України «Про іпотеку»та Іпотечним договором, а також, якщо у момент настання строку виконання зобовязань позичальника за кредитним договором ці зобовязання не будуть виконані, а саме: при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів за користування кредитом, та/або при повному або частковому неповерненні суми кредиту у встановлені строки відповідно до кредитного договору; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк комісій, пені та (або) штрафів, а також в інших випадках невиконання умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 4.2, 4.2.1, 4.2.2 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотеко держателя одним ін. наступних способів: шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст.. 37 ЗУ «Про іпотеку»; шляхом продажу іпотеко держателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно п. 4.5 Іпотечного договору, визначені сторонами способи позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не перешкоджають іпотеко держателю: або запропонувати іпотекодавцю укласти та посвідчити нотаріально окремий договір про позасудове врегулювання, або застосувати інші способи звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису чи до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно п. 4.1 Кредитного договору кошти кредиту, одержані позичальником за договором, повертаються ним у валюті кредиту на рахунок для обліку наданого кредиту (підпункт 2.1.1.1 Договору) з додержанням строків, визначених у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (Додаток № 1 до договору).

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів траншу (Траншів) кредиту позичальнику з рахунку для обліку наданого кредиту, відкритого за договором, до повного погашення заборгованості за траншем (траншами) кредиту на суму залишку непогашеної заборгованості за траншем (траншами) кредиту.

Пунктом 4.2 Кредитного договору позичальник щомісячно сплачує проценти за користування кредитом на рахунок банку (підпункт 2.1.1.2 Договору) у валюті кредиту у такі строки: не пізніше 05 числа кожного місяця за період з першої по останню дату попереднього місяця або разом з повним погашенням суми кредиту, якщо таке погашення відбудеться раніше 05 числа місяця.

Позичальник в порушення п. 3.1, 4.2 Кредитного договору зобовязання за договором та додатковим договором до нього щодо повернення кредитних коштів у встановлені строки не виконав.

Відповідно до ст.. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 6.2 Кредитного договору, у разі порушення строків погашення кредиту: у гривнях позичальник на вимогу банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню в розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів; у доларах США та у ЄВРО позичальник на вимогу банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів.

Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та комісій: у гривнях позичальник на вимогу банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми боргу (п. 6.3.1 договору); у доларах США та у ЄВРО - позичальник на вимогу банку сплачує банку (додатково до процентів за користування кредитом) за кожний день прострочення платежів (включаючи день сплати боргу) пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми боргу (п. 6.3.2, 6.3.3 договору)

В порушення умов договору ПАТ «ТОДАК» не виконало взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в звязку з чим станом на 04.07.2012 року заборгованість становить 7 511 081,76 грн., з яких: 5 850 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 1 179 193,84 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 481 887,92 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів.

06.07.2012 року позивачем на адресу ПАТ «ТОДАК»направлено вимогу з попередженням, що у випадку не сплати заборгованості за Кредитним договором, буде звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги позивача відповідачем не виконано, заборгованість за кредитним договором та додатковим договором до нього не погашена.

Станом на день розгляду справи заборгованість становить 7 511 081,76 грн., з яких: 5 850 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 1 179 193,84 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 481 887,92 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Судом встановлено, що в порушення умов договору, Публічне акціонерне товариство «ТОДАК» не виконало взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 420 від 29.11.2005 року в розмірі 7 511 081,76 грн., з яких: 5 850 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 1 179 193,84 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 481 887,92 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно умов кредитного договору та додатковим договором до кредитного договору, виконання зобов'язань клієнта, встановлених у даному договорі, забезпечується і посилюється іпотекою, яка в порядку, встановленому в чинних правових актах України, зареєстрована на користь банку на належні ПАТ «ТОДАК»є майновий комплекс, загальною площею 7 976,60 кв.м, який розташований у місті Києві по вул.. Куренівській, 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м.; виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м; виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на майновий комплекс (серія МК № 010005929) від 18.10.2002 року, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва на підставі Наказу про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна від 18.10.2002 року № 816В. Зазначене майно зареєстроване на праві власності за Іпотекодавцем Київським міським БТІ 23 жовтня 2002 року, про записано у реєстрову книгу № 14з-181 за реєстровим № 849-з.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 1 Закону України Про іпотеку визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку»за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Згідно ч.1 статті 12 ЗУ Про іпотеку, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору іпотекою згідно цього договору забезпечується виконання зобовязань та вимог позичальника Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу, яке випливає з укладеного між ними кредитного договору № 420 від 29.11.2005 року повернення грошових коштів в розмірі 6 515 000,00 грн., сплата процентів за користування кредитом згідно умов договору кредиту, сплата можливої неустойки, сплата комісій, з усіма змінами та доповненнями до нього.

Пунктом 4.1 Іпотечного договору визначено, що іпотеко держатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених Законом України «Про іпотеку»та Іпотечним договором, а також, якщо у момент настання строку виконання зобовязань позичальника за кредитним договором ці зобовязання не будуть виконані, а саме: при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів за користування кредитом, та/або при повному або частковому неповерненні суми кредиту у встановлені строки відповідно до кредитного договору; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк комісій, пені та (або) штрафів, а також в інших випадках невиконання умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 4.2, 4.2.1, 4.2.2 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотеко держателя одним із наступних способів: шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст.. 37 ЗУ «Про іпотеку»; шляхом продажу іпотеко держателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно п. 4.5 Іпотечного договору, визначені сторонами способи позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не перешкоджають іпотеко держателю: або запропонувати іпотекодавцю укласти та посвідчити нотаріально окремий договір про позасудове врегулювання, або застосувати інші способи звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису чи до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Положеннями іпотечних договорів визначено, що предметами іпотеки згідно цих договорів є майновий комплекс, загальною площею 7 976,60 кв.м, який розташований у місті Києві по вул.. Куренівській, 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м.; виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м; виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на майновий комплекс (серія МК № 010005929) від 18.10.2002 року, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва на підставі Наказу про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна від 18.10.2002 року № 816В. Зазначене майно зареєстроване на праві власності за Іпотекодавцем Київським міським БТІ 23 жовтня 2002 року, про що записано у реєстрову книгу № 14з-181 за реєстровим № 849-з.

Згідно п. 2.2 Іпотечного договору, загальна договірна (заставна) вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін складає 10 267 841,78 грн., або еквівалент у гривнях за курсом НБУ (5,05 грн.=1 дол.США) 2 035 018,13 грн..

У відповідності до положень п. 4.1 Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення боржником умов Кредитного договору, або порушення іпотекодавцем умов договору.

Частиною 1 статті 33 ЗУ Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.3 статті 33 ЗУ Про іпотеку, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 35 ЗУ Про іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

06.07.2012 року позивачем на адресу ПАТ «ТОДАК»направлено вимогу з попередженням, що у випадку не сплати заборгованості за Кредитним договором, буде звернуто стягнення на предмет іпотеки

Враховуючи вищезазначене, факт наявності у ПАТ «ТОДАК»заборгованості за за кредитним договором № 420 від 29.11.2005 року в розмірі 7 511 081,76 грн., з яких: 5 850 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 1 179 193,84 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 481 887,92 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, належним чином доведений, документально підтверджений і клієнтом та відповідачем не спростований та враховуючи, що у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 420 від 29.11.2005 року між Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк»та Публічним акціонерним товариством «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»укладено Іпотечний договір № 420/ІП-1 з майновим поручителем, посвідчений 19.07.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3., зареєстрований в реєстрі за № 3839, тому позовні вимоги про звернення стягнення на передане в іпотеку майно в рахунок погашення заборгованості ПАТ «ТОДАК»в розмірі 7 511 081,76 грн., з яких: 5 850 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 1 179 193,84 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 481 887,92 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Твердження відповідача про те, що позивач не є стороною іпотечного договору, зміни до нього в звязку з його правонаступництвом прав та обовязків ЗАТ «ТАС Інвестбанк»не вносилися, як то вимагається чинним на той момент законодавством, а позовну заяву підписано представником Публічного акціонерного товариства «Сведбанк»спростовується наступним.

Як встановлено судом, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк»виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях Приватного акціонерного товариства «Сведбанк Інвест», приєднаного у процесі реорганізації, яка відбулась відповідно до рішення Позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Сведбанк»та приватного акціонерного товариства «Сведбанк Інвест»від 15 червня 2009 року. Підтвердженням даного факту є Статут Публічного акціонерного товариства «Сведбанк».

Статтею 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього майна, прав та обовязків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Зміна ПрАТ «Сведбанк Інвест»на ПАТ «Сведбанк»відбулась в момент завершення процедури приєднання, і не потребує згоди боржника.

Крім того, з листів до банку вбачається, що відповідач звертався саме до ПАТ «Сведбанк», отже суд вважає, що останньому було відомо, що ПАТ «Сведбанк»є правонаступником ПАТ «Сведбанк Інвест».

Критично суд оцінює посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, що голова правління ПАТ «ТОДАК»ОСОБА_4 не мав повноважень на підписання Іпотечного договору № 420/ІП-1 від 19.07.2007 року та додаткових угод до нього, з наступних підстав.

Відповідно до протоколу № 4 засідання Наглядової ради ВАТ «ТОДАК»від 17.07.2007 року Наглядовою радою було затверджено укладання договору між ВАТ «ТОДАК»та ЗАТ «ТАС-Інвестбанк»про надання відновлювальної кредитної лінії та надання в якості предмету іпотеки нерухоме майно, а також затверджено договори про внесення змін до кредитного та іпотечного договорів, договору страхування заставного майна.

Зазначеним протоколом було доручено голові Правління ОСОБА_4 підписати від імені ВАТ «ТОДАК»з ВАТ «ТАС-Інвест»Договір про надання відновлювальної кредитної лінії, а також підписати договір іпотеки, а також договори про внесення змін до кредитного та іпотечного договору, договору страхування заставного майна.

Також, згідно протоколу № 3 засідання Наглядової ради від 12.05.2008 року Наглядовою радою було затверджено проведення переоцінки заставного нерухомого майна з метою забезпечення суми збільшення кредитної лінії за кредитним договором. Голові Правління ВАТ «ТОДАК»ОСОБА_4 надано повноваження на підписання додаткових договорів про внесення змін до іпотечного договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Голова Правління ОСОБА_4 мав необхідний обсяг цивільної дієздатності для підписання іпотечного договору № 420-ІП-1 від 19.07.2007 року та додаткових угод до нього.

Згідно з частиною 6 статті 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотеко держателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до ч.1 статті 39 ЗУ Про іпотеку та ч.2 статті 25 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору № 420/ІП-1 від 19.07.2007 р - майновий комплекс, загальною площею 7 976,60 кв.м, який розташований у місті Києві по вул.. Куренівській, 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м.; виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м; виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м. та належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»(, м. Київ, вул.. Куренівська, 5/7, індекс 04073) шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Сведбанк»(м. Київ, вул.. Новокостянтинівська, 18В, 04080, ) з метою погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»(, м. Київ, вул.. Куренівська, 5/7, індекс 04073) за Кредитним договором № 420 від 29.11.2005 року у загальному розмірі 7 511 081,76 грн. (сім мільйонів пятсот одинадцять тисяч вісімдесят одна) грн.. 76 коп., з яких: 5 850 000,00 грн. (пять мільйонів вісімсот пятдесят тисяч) грн.. 00 коп. заборгованість за кредитом; 1 179 193,84 грн. (один мільйон сто сімдесят девять тисяч сто девяносто три) грн.. 84 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 481 887,92 грн. (чотириста вісімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн.. 92 коп. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів перед ПАТ «Сведбанк».

3. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки майнового комплексу, загальною площею 7 976,60 кв.м, який розташований у місті Києві по вул.. Куренівській, 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м.; виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м; виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м. та належать на праві власності Публічному акціонерному товариству «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»на підставі Свідоцтва про право власності на майновий комплекс (серія МК № 010005929) від 18.10.2002 року, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва на підставі Наказу про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна від 18.10.2002 року № 816В та зареєстроване на праві власності за Публічним акціонерним товариством «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»Київським міським БТІ 23 жовтня 2002 року, про що записано у реєстрову книгу № 14з-181 за реєстровим № 849-з., шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, згідно експертного висновку субєкта оціночної діяльності.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»(, м. Київ, вул.. Куренівська, 5/7, індекс 04073) на користь Публічного акціонерного товариства «Сведбанк»(м. Київ, вул.. Новокостянтинівська, 18В, 04080, ) судовий збір в розмірі 64 380 (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення: 24.12.2012 року.

Суддя Є.Ю. Шаптала