ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2012 року Справа № 16/5026/1177/2012

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто, ОСОБА_2 - за довіреністю;

від першого відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю;

ОСОБА_4 - особисто;

від другого відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - за довіреностями;

за участі ОСОБА_7 - від ДЗ "Черкаська обласна санепідемстанція"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом

фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 та до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" про стягнення 300 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідачів солідарно завданої позивачу шкоди на суму 300 000,00 грн. (частина від загальної суми шкоди в розмірі 1 944 000,00 грн.) шляхом авіообробітку саду позивача препаратом, який не може бути застосований для яблуневих дерев, внаслідок чого були пошкоджені дерева, саджанці та плоди на площі 6 га саду в с. Шевченкове Звенигородського р-ну Черкаської області. Заявою від 26.10.2012 року позивач свої позовні вимоги зменшив до стягнення 13 295,74 грн. і позов у цій сумі просить задовольнити повністю.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили з мотивів недоведеності зв'язку між діями відповідачів та завданою позивачу шкодою і непричетності їх до нанесення шкоди.

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін та інших учасників процесу, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з такого:

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За доводами позивача, він вирощує яблуневий сад на площі 6 га на території Шевченківської сільської ради Звенигородського р-ну Черкаської області (4,24 га власної землі, решта - в оренді). В період 21-22 серпня 2009 року СПД ОСОБА_4 на власному літаку проводив обробіток соняшнику за договором від 20.08.2009 року на полях АФ "Корсунь" площею 203 га, правонаступником прав та обов'язків якої є другий відповідач по справі СТОВ "Агрофірма Корсунь", що підтверджується статутними документами даного підприємства.

Позивач доводить, що при перелітанні з поля на поле в літаку не було закрито форсунки і препарат Реглон Супер (що використовується для рівномірного усихання рослин, насіння і підготовки до збору врожаю), який не застосовується для обробітку яблуневих садів, потрапив на яблуні та плоди у садку позивача на площі всіх 6 га. В результаті цього дерева отримали ушкодження, в зиму ввійшли не підготовленими і ослабленими, листя з дерев опало під дією даного препарату, а плоди вкрилися бурими плямами.

Позивач у заявленому позові просив стягнути з відповідачів лише 300 000,00 грн. із 1 944 000,00 грн. завданої шкоди через обмежені можливості сплати судового збору на всю суму шкоди.

Позивач просить задовольнити позов на підставі ст. 1190 ЦК України, у відповідності до положень якої особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За загальним правилом ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

До правовідносин сторін може бути застосоване лише законодавство про завдану шкоду, оскільки між ними відсутні договірні зобов'язання, невиконання яких могло б потягнути відшкодування збитків.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи.

б) Наявність шкоди.

в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, який є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність одночасно всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відсутність хоча б одного з елементів унеможливлює висновок суду про завдання шкоди і відповідальність за неї.

Суму завданої шкоди позивач розрахував на підставі акту комісії від 02.09.2009 року (а.с. 20 том 1) у складі представників від Управління АПК РАД Звенигородського р-ну, державної інспекції захисту рослин Звенигородського р-ну, Інституту помології ім. Л.П. Симиренка, яким було засвідчено факт пошкодження багаторічних насаджень на площі 6 га, в т.ч. плодоносного саду, маточника насаджень вегетативних підщеп, саджанців, маточно-живцевих дерев, а також повну втрату товарної якості плодів дерев. При розрахунках шкоди комісія використала у розрахунках прогнозований валовий збір яблук, середню врожайність з дерева, середню реалізаційну ціну 1 кг яблук у 2008 році та визначила, що сума збитку внаслідок втрати товарного виду врожаю яблук складає 1 248 000,00 грн., а вартість пошкодження садивного матеріалу складає 696 000,00 грн., розрахованого із середньої реалізаційної вартості 1 саджанця.

На вимогу суду позивач не зміг пояснити, з яких складових складається заявлена до стягнення шкода, при тому що у позові йде мова лише про пошкодження саджанців і дерев, а прикладені до позову документи містять відомості і про пошкоджені яблука.

З матеріалів справи та пояснень позивача судом встановлено, що у позивача відсутні акти списання чи знищення пошкоджених дерев і яблук за 2009 рік, за даними яких можна було б перепровірити розмір визначеної позивачем шкоди та факт її настання взагалі. Суд не зміг встановити із наявних у справі документів, чи є пошкодження дерев незворотними та невідновними, а позивач і спеціалісти з Інституту помології не змогли дати пояснення з цього питання. Розмір завданої шкоди позивач визначив за даними і документами 2009 року, а тому на її доведення судом не можуть бути прийняті докази подальших періодів, в т.ч. і 2012 року, оскільки після початку розгляду справи по суті позивач позбавлений змінювати підставу позову.

Актом від 02.09.2009 року ( а.с. 20 том 1) комісією зафіксовано лише ймовірність 80% ступеню ризику загибелі насаджень у зимовий період та 78% втрати товарної якості садивного матеріалу. Через відсутність у позивача документів періоду 2010 року не можливо встановити, чи настали ці прогнозовані події у садку позивача взагалі і чи є зв'язок між ними та подіями 21-22 серпня 2009 року.

За матеріалами справи не підтверджуються і обставини, за яких саду позивача було завдано шкоди.

За матеріалами справи не можливо встановити точне розташування полів з соняшником у кількості 203 га, які оброблялися СПД ОСОБА_4 із літака на користь АФ "Корсунь" навколо саду позивача, оскільки інформація сторін із цього приводу та їхні пояснення по карті полів істотно відрізняються, а первинні документи з цього питання суду не надані жодною із сторін.

Суд вважає, що у позивача відсутні і достовірні докази того, яким препаратом було оброблено його сад, виходячи з такого:

Доводи з цього питання позивач обґрунтовує виключно результатами дослідження Полтавської міжобласної виробничої контрольно-токсикологічної лабораторії № 82 від 03.09.2009 року ( а.с. 29 том 1), згідно яких у ґрунті саду, плодах та листі яблунь було виявлено Реглон Супер, концентрація якого у плодах та листі не допускається взагалі.

Відповідно до доповідної записки завідуючої контрольно-токсикологічної лабораторії № 904 від 03.09.2012 р., працівниками контрольно-токсикологічної лабораторії 29.08.2009 р. був здійснений виїзд спеціалістів Полтавської міжобласної контрольно-токсикологічної лабораторії до позивача ПП ОСОБА_1 с. Шевченкове Звенигородського району Черкаської області для відбору зразків рослинної продукції та ґрунту для визначення залишкової кількості пестицидів в рослинах яблунь (листя, плоди), ґрунті в садку.

У відповідності до п. 5.1.2. "Уніфіковані правила відбору проб сільськогосподарської продукції, продуктів вживання і об'єктів навколишнього середовища для визначення мікро кількості пестицидів" № 2051-79 в лабораторії до дослідження зразків приступають в той же день. При відсутності цієї можливості зразок розміщують в холодильнику, але не більш як на 3 доби з часу відбору зразку.

Суд погоджується із запереченнями сторони відповідача та викликаного в засідання спеціаліста ОСОБА_7 в порядку ст. 30 ГПК України від ДЗ "Черкаська обласна санепідемстанція" про те, що ОСОБА_2 відбору зразків рослинної продукції, ґрунту, води для лабораторного дослідження (а.с. 68) складено із порушеннями "Уніфікованих правил відбору проб сільськогосподарської продукції, продуктів харчування та об'єктів навколишнього середовища для визначення мікрокількості пестицидів" № 2051-79, якими у п. 1 передбачено, що нестроге притримання правил відбору зразків для дослідження може призвести до неправильної гігієнічної оцінки досліджуваних зразків та до знецінення результатів роботи.

Акт відбору зразків не містить обов'язкових до заповнення відомостей про глибину відбору шару ґрунту, величину партії продукції в тонах і не зрозуміло яку кількість зразків для дослідження було відібрано спеціалістами по кожному типу досліджуваних об'єктів.

Суду не надано витребувані за ухвалою суду від 22.10.2012 року у Полтавської міжобласної виробничої контрольно-токсикологічної лабораторії Державної інспекції захисту рослин Полтавської області додаткові документи та пояснення таких питань:

- на яку територію поширюється діяльність лабораторії з підтвердженням первинними документами;

- копія розпорядження про проведення дослідження за заявою СПД ОСОБА_1 з доказами її реєстрації у журналі реєстрації та журнал обліку посвідчень про відрядження для огляду за 2009 рік та журнал реєстрації відбору проб для огляду;

- нормативне визначення терміну "продукція рослинного походження"

- копія уніфікованих правил відбору проб сільськогосподарської продукції, затверджених 21.08.1979 року № 2051-79, якими лабораторія керувалася при проведенні дослідження;

- ким затверджено зразок акту відбору зразків рослинної продукції ..., який був оформлений 29.08.2009 року;

- за якою методикою було проведено дослідження листя і плодів яблунь та ґрунту, чи атестована лабораторія за цією методикою ?;

- які існують затверджені методики по визначенню диквата?

- якого кольору плями були на яблуках на момент відбору проб і чи змінюється колір цих плям з часом; За яких умов колір плям може змінюватися на рижий чи коричневий;

Матеріалами справи не було спростовано доводи сторони відповідача про те, що станом на сьогоднішній день не існують методичні вказівки по визначенню диквата у плодах яблук та листі яблунь, оскільки дикват, яким є Реглон Супер, не застосовується для обробітку яблунь взагалі.

Суд погоджується із доводами відповідачів про те, що за таких обставин лабораторія не мала права застосовувати ніякі методичні вказівки по визначенню диквата по аналогії (наприклад, розроблені для насіння соняшника а.с. 142 том 1), оскільки методи дослідження яблук, листя дерев та насіння соняшника в такому випадку не можуть бути єдиними та не можуть давати достовірного результату.

Акт також містить не застережені виправлення у даті обробітку саду шкідливою речовиною -- 22,23,28,29 серпня 2009 року, що не відповідає доводам позивача про те, що шкода його саду була завдана лише 21-22 серпня 2009 року.

В справі також відсутні достовірні докази того, що обробіток саду позивача шкідливим препаратом було проведено саме СПД ОСОБА_4, який здійснював авіаобробіток насаджень соняшника на користь другого відповідача по справі.

Факт авіаобробітку полів АФ "Корсунь" СПД ОСОБА_4 не заперечує. В справі відсутні достовірні докази дотримання обома відповідачами ОСОБА_8 санітарних правил авіаційного застосування пестицидів та агрохімікатів в народному господарстві України, які затверджені наказом Мінохорони здоров'я від 18.12.1996 року № 382 та ст. 25 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", про те, що органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни у разі застосування хімічних речовин і матеріалів, продуктів біотехнології зобов'язані дотримувати санітарних норм.

У відповідності до розділу 5 вказаних санітарних правил авіаційне застосування пестицидів повинно здійснюватись тільки після фітосанітарного та екологічного обґрунтування необхідності його проведення та погодження, не менше ніж за одну добу перед початком роботи, з територіальними установами державної санепідемслужби та Мінекобезпеки.

Замовник авіаційно-хімічних робіт за три дні до початку авіаційного обробітку зобов'язаний здійснювати такі попереджувальні заходи:

а) оповістити населення даної місцевості ( по радіо, телебаченню в пресі) про місце, строк та час проведення авіаційних обробіток пестицидами і агрохімікатами; про заборону ближче 1 км від місця авіобробітку проводити інші сільськогосподарські роботи, випас худоби; про необхідність вивозу пасік на інше місце медозбору, на відстані не більше 5 км від місця проведення авіаційного обробітку на період до 5 днів;

б) встановити спеціальні попереджувальні знаки безпеки із зазначенням кінечного строку очікування на відстані 300 м від оброблених прощ, а також на дорогах, які проходять через ці поля і на дорогах, які ведуть до сільськогосподарського аеродрому (вертодрому), а обробіток проводити із застосування сигналів на полі (це потрібно для визначення пілотом моменту закриття форсунок).

Однак сам по собі факт недотримання відповідачами вимог цих норм не доводить автоматично вини відповідачів у спричиненні шкоди позивачу пошкодженням його саду, оскільки матеріалами справи не доводиться, що саме перший відповідач СПД Пашковський обробив сад позивача, яким препаратом і внаслідок якого порушення ним технології авіобробітку сталася подія нанесення шкоди саду.

Суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, в якій на підставі акту комісії Інституту помології ім. Семеренка Національної академії наук України визначив суму збитку від загибелі та пошкодження плодоносних дерев яблуні в розмірі 13 295,74 грн.

Однак суд вважає, що зібраними у справі доказами позивачем не доведено нанесення йому шкоди навіть і в цій сумі. Розрахунки завданої шкоди від пошкодження дерев визначені позивачем за повною вартістю саджанців цих дерев, при тому що доказів повного знищення дерев та їх пересадки новими саджанцями у справі немає. Матеріали справи не містять критеріїв, за якими можна визначити шкоду від пошкодження дерева, яка залежиться від ступеню ошкодження, його відновності чи невідновності для дерева та ін.

Наявні у справі копії примірників накладних № 59 від 14.04.2009 року та № 42 від 21.04.2009 року свідчать, що ці документи складені позивачем в односторонньому порядку і не підтверджують достовірність проведення операції купівлі-продажу саджанців яблуні, за якою позивач визначав вартість одного саджанця при обрахуванні завданої шкоди саду.

Визначення вартості пошкодження дерев (які не були знищені повністю і не пересаджувалися позивачем новими деревами) за повною вартістю нових саджанців є не достовірною, оскільки вартість пошкодження дерева, не пов'язаного із його повним знищенням не є адекватним вартості нового саджанця.

Отже, умови, за наявності яких на боржника покладається обов'язок відшкодувати шкоду, позивач суду не довів.

Суд вважає також, що позивач не довів і солідарність відповідальності відповідачів по справі, що є самостійною підставою для відмови в позові із заявлених підстав, виходячи з такого:

Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Позивач не надав суду доказів існування закону чи договору, яким би було прямо встановлено солідарну відповідальність відповідачів за завдану шкоду перед третіми особами.

Ст. 1190 ЦК визначає, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Суд не погоджується із доводами представника першого відповідача про те, що дана стаття може бути застосована лише до шкоди, завданої кримінальним злочином, в якому можливе існування потерпілої особи за правилами КПК України, оскільки такого ця стаття прямо не передбачає.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов'язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

Суд вважає, що надані позивачем додаткові обґрунтування про солідарність дій відповідачів у завданні шкоди (а.с. 36 том 2) не підтверджують, що неподільну шкоду було завдано відповідачамивзаємопов'язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру, оскільки відповідачі спільних і одночасних дій для завдання шкоди позивачу не вчиняли, а між собою вони мали відносини як замовник робіт та їх виконавець з обов'язками та правами, які знаходяться у протилежності між собою, а не у єдності, що виключає спільність діяння відповідачів.

За таких обставин у позові слід відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог із покладенням на позивача понесених судових витрат.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 31 жовтня 2012 року.

Суддя Н.М. Спаських