КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2012 № 11/5026/1806/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Жук Г.А.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Марченко Ю.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 17.01.2012 року,

розглянувши апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Канівриба" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.10.2011 у справі № 11/5026/1806/2011 (ОСОБА_2І.)

за позовом Канівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Канівської районної державної адміністрації

до Приватного акціонерного товариства "Канівриба"

про розірвання договору та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.10.2011р. у справі № 11/5026/1806/2011 позов було задоволено повністю. Розірвано укладений між Канівською районною державною адміністрацією та закритим акціонерним товариством «Канівриба» договір оренди землі від 11.04.2005 року загальною площею 986,620 га землі, яка розташована в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області. Зобовязано ЗАТ «Канівриба» повернути Канівській районній державній адміністрації земельну ділянку загальною площею 986,620 га землі, яка розташована в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.10.2011р. у справі № 11/5026/1806/2011 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

02.12.11 на адресу Київського апеляційного господарського суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач просить довідку фінансового управління Канівської державної адміністрації від 5 вересня 2011 року № 461 визнати доказом по справі, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуальних вимог, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема :

- при винесенні рішення судом першої інстанції не враховано, що п. 11 договору оренди від 11.04.2005 року передбачено лише перегляд розміру орендної плати, зміна розміру має відбуватися за взаємною згодою сторін та у письмовому вигляді, що передбачено п. 34 договору;

- крім того, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що несвоєчасне внесення орендних платежів є підставою розірвання договору оренди.

Представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи у звязку із зверненням відповідача до позивача з пропозицією про вирішення спору за згодою сторін, а саме з листом про дострокове припинення договору оренди землі від 11.04.2005 року.

Колегією суддів вказане клопотання залишено без задоволення, оскільки дострокове припинення договору оренди землі від 11.04.2005 року укладеного між сторонами спору не матиме вплив на перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 20.10.2011 у справі № 11/5026/1806/2011 в суді апеляційної інстанції, оскільки на момент винесення рішення судом першої інстанції договір був чинним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи та докази, подані до апеляційної інстанції, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

11.04.2005 року між Канівською районною державною адміністрацією та Закритим акціонерним товариством «Канівриба» був укладений договір оренди землі загальною площею 986,620 га, яка розташована в адміністративних межах Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області, який зареєстрований у Канівському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстру земель вчинено запис від 11.04.2005 року за № 16. Передача земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі майна від 11.04.05 р.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. До зобовязань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобовязань.

Пунктом 7 вказаного договору розмір орендної плати становить 35 758,62 грн., що складає 0,275 % від нормативної грошової оцінки земель.

Крім того, п.11 договору встановлено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, в інших випадках, передбачених законом.

Уразі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 12 договору).

Відповідно до п. 34 договору, зміни умов договору здійснюються в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 19, ст.ст. 142 - 144 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 93, ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено: право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом, а громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

16.09.2010, 08.12.10, 08.07.11 р. Місцевими органами влади в особі начальника міськрайонного управління Держкомзему у м. Канів та Канівському районі ОСОБА_3 та в.о. голови Канівської райдержадміністрації ОСОБА_4 направлено листи голові правління ЗАТ «Канівриба», якими повідомлено про зміст розпорядження голови Черкаської обласної державної адміністрації від 02.12.2010 № 337. Крім того, вказані листи містять рекомендацію про перегляд ставки орендної плати по раніше укладеним договорам, а також попередження про розірвання договору оренди, у разі не виконання умов договору.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази про укладання додаткової угоди про перегляд розміру орендної плати, направлення проекту додаткової угоди відповідачу для погодження, чи письмова згода відповідача на зміну ставки орендної плати.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ст. 21 ЗУ «Про оренду землі»). Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до положень ст. 23 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини.

Крім того, положеннями ст.30 закону передбачена зміна умов договору оренди землі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

В матеріалах справи відсутні докази звернення до суду позивача з позовом про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.04.05 р., а саме перегляд ставки орендної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки за умовами договору результатом перегляду ставки орендної плати має бути укладання додатку до договору, тому саме на виконання цього обовязку позивач мав звернутися до суду.

Наявні в матеріалах справи листи-звернення до відповідача не є офертою за своєю суттю оскільки не мають в своїх додатках примірників додаткової угоди про внесення змін, а тому не можуть бути розглянуті колегією суддів як доказ про намір укладання додатку до договору оренди.

Відповідно до положень ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтями 24,25 ЗУ «України» визначаються права та обовязки орендодавця та орендаря. Своєчасне внесення орендної плати це право вимоги орендодавця, яке законодавцем не віднесено до обовязків орендаря, що відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» не є підставою розірвання договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні положення містять ст.ст. 193, 283-286 ГК України.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обовязок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно зясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та не вважає заборгованість по орендній платі, обраховану до умов договору, підставою для розірвання договору оренди. Крім того, суд постановив стягнути з позивача в порядку ст. 49 ГПК України на рахунок відповідача державне мито у розмірі 42 грн. 50 коп.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Черкаської області від 20.10.2011 у справі № 11/5026/1806/2011 не відповідає дійсним обставинам справи, крім того не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими .

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Канівриба" на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.10.2011 у справі № 11/5026/1806/2011 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 20.10.2011 у справі № 11/5026/1806/2011 скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Стягнути з Канівської районної державної адміністрації на рахунок Приватного акціонерного товариства "Канівриба" державне мито у розмірі 42 грн. 50 коп.

5.Матеріали справи № 11/5026/1806/2011 повернути до господарського суду Черкаської області.

6. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тарасенко К.В.

Судді Жук Г.А.

ОСОБА_1