ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.12р. Справа № 25/5005/16998/2011

За позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілстандарт", м. Дніпропетровськ

про стягнення 618 543,22 грн.

Суддя Чередко А.Є.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1 дов. № 14/28-06 від 03.01.2012р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за поставлену продукцію за договорами комісії № 43 від 28.11.2003р. та № 43/28-06 від 29.12.2003р. у розмірі 618 543,22 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на не виконання відповідачем своїх зобовязань, передбачених договорами комісії № 43 від 28.11.2003р. та № 43/28-06 від 29.12.2003р. щодо перерахування позивачу коштів за реалізовану продукцію позивача на умовах комісії, а також на ст.ст. 175, 193, 229 ГК України, ст.ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України.

Відповідач не забезпечив явку представника до судового засідання та не надав витребувані судом матеріали. Враховуючи належне повідомлення судом відповідача про час та місце судового засідання у справі за його зареєстрованим місцезнаходженням, повторне не зявлення представника відповідача до судового засідання без поважних причин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами (ст. 75 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2003р. між Міським комунальним виробничим підприємством "Дніпроводоканал", правонаступником якого є Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, що підтверджується Статутом підприємства (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стілстандарт»(далі - Відповідач) було укладено договір комісії № 43 (далі - Договір 1). Відповідно до п.9.1 зазначеного договору він діяв до 31.12.2003р.

29.12.2003р. між тими самими сторонами, а саме Міським комунальним виробничим підприємством "Дніпроводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стілстандарт»було укладено договір комісії № 43/28-06 (далі - Договір 2). Згідно з п. 9.1. Договір 2 набирав чинності з моменту підписання, тобто 29.12.2003р. і діяв до 31.12.2004р. Щодо всіх інших умов зазначені договори є ідентичними.

Відповідно до преамбули зазначених вище договорів Позивач виступав Комітентом, а Відповідач, в свою чергу Комісіонером.

Так, згідно п. 1.1. Договору 1 та Договору 2 Відповідач зобов'язався за дорученням Позивача за винагороду здійснювати для Позивача від свого імені, в інтересах та за рахунок Позивача правочини з продажу продукції на експорт. Предметом продукції згідно специфікацій доданих до Договорів 1 та 2 є труби - виливки центробіжнолиті (далі - ОСОБА_2).

Згідно з п. 1.3. зазначених Договорів 1 та Договору 2, по правочину, вчиненому Відповідачем з третьою особою, всі права та обов'язки, пов'язані з таким правочином, належать Відповідачу незалежно від того, чи був Позивач названий у даному правочині як зацікавлена особа і чи вступав Позивач безпосередньо у будь-які зносини з цією третьою особою, у тому числі і під час виконання даного правочину.

Згідно розділу 2 Договору 1 та Договору 2, Відповідач зобов'язався укласти від свого імені договори на продаж ОСОБА_2, строк реалізації продукції 30 діб з часу поставлення її на склад. Після здійснення правочину між Відповідачем та третьою особою Відповідач повинен здійснити, розрахунок із Позивачем (п. 2.6).

Відповідно до п. 2.7 Договору 1 та Договору 2, Відповідач несе повну відповідальність за втрату, недостачу або пошкодження продукції Позивача, що знаходиться у Відповідача У разі порушення Відповідачем умов Договору 1 та Договору 2 він зобов'язаний за першою вимогою Позивача на протязі 5 днів за свій рахунок повернути продукцію на склад, вказаний Позивачем. У разі виникнення непередбачуваних обставин, які перешкоджають виконанню правочину на умовах Позивача, Відповідач повинен у дводенний термін повідомити про такі обставини Позивачу.

Відповідно до п. 3.1. зазначених вище договорів, Позивач зобов'язався не пізніше 10 днів з моменту надходження заявки від Відповідача поставити на його адресу продукцію на обумовлених у додатках до договору умовах.

Так, на виконання Договору 1 Позивач у листопаді 2003р. поставив Відповідачу ОСОБА_2 на суму 2 263 967,20 грн.

На виконання Договору 2 Позивач здійснив поставку ОСОБА_2 у березні 2004р. на суму 6 545 563,20 грн., у травні 2004р. на суму 4 304 790,20 грн., у липні 2004р. на суму 473 481,60 грн.

Здійснення поставок підтверджується підписаними з обох боків специфікаціями та актами прийому - передачі ОСОБА_2, що є невід'ємними частинами Договору 1 та Договору 2.

Таким чином, в цілому за Договором 1 та за Договором 2 Позивач поставив Відповідачу ОСОБА_2 на суму 13 587 802,20 грн. (тринадцять мільйонів п'ятсот вісімдесят сім тисяч вісімсот дві грн. 20 коп.)

Відповідач частково розрахувався за поставлену ОСОБА_2, а саме: 12.02.2004р. сплачено 2 250 167,70 грн.; 26.03.2004р. сплачено 6 505 666,20 грн.; 11.06.2004р. сплачено 1 000 000,00 грн.; 21.07.2004р. сплачено 3 000 000,00 грн.

Тобто, в цілому за поставлену ОСОБА_2 Відповідачем було сплачено 12 755 833,90 грн.

У вересні 2005р. в зв'язку з наявною заборгованістю було проведено взаємозалік між Позивачем та Відповідачем і зараховано в рахунок погашення боргу за поставлену ОСОБА_2 213 425,08 грн.

Таким чином утворилась заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлену ОСОБА_2 у розмірі 618 543,22 грн. (13 587 802,20 - 12 755 833,9 - 213 425,08 = 618 543,22), внаслідок чого Позивачем предявлено даний позов у суді про стягнення з Відповідача вищенаведеної суми.

Суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, умовами вищенаведених Договорів не встановлено строків здійснення розрахунків, а лише зазначено, що він проводиться після здійснення правочину між Відповідачем та третьою особою.

Між тим, Позивачем не надано доказів на підтвердження укладення Відповідачем таких правочинів з третіми особами, одержання від них коштів за такими правочинами, а відтак і виникнення у Відповідача перед Позивачем на час предявлення позову відповідного грошового зобовязання.

Посилання Позивача на п. 2.7 та п. 2.9. Договорів, згідно з якими Відповідач несе повну відповідальність за втрату, недостачу або пошкодження продукції Позивача, що знаходиться у Відповідача, а у разі порушення Відповідачем умов Договору 1 та Договору 2 зобов'язаний за першою вимогою Позивача на протязі 5 днів за свій рахунок повернути продукцію на склад, вказаний Позивачем, суд також вважає безпідставними, оскільки Позивачем не доведено належними доказами втрати, недостачі або пошкодження продукції Позивача, що була передана на комісію Відповідачу, а також звернення до Відповідача з вимогою щодо повернення переданої, але не реалізованої продукції.

До того-ж, у випадку не укладення Відповідачем правочинів щодо реалізації продукції Позивача або порушення умов Договорів, Позивач згідно з вищенаведеними умовами Договорів має право вимоги повернення переданої продукції, а не право вимоги сплати вартості такої продукції, яка заявлена у позові.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності у Відповідача на час розгляду справи грошового зобовязання перед Позивачем за вищенаведеними Договорами у сумі 618 543,22грн., а також приписи ст.ст. 14, 509, 525, 526, 530, 610, 1011, 1012, 1016 ЦК України, ст.ст. 33, 34 ГПК, України позовні вимоги Позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Судові витрати, сплачені за розгляд справи слід віднести на Позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Суддя ОСОБА_3

Рішення підписано 02.02.2012р.