номер провадження справи 18/34/12
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.12 Справа № 5009/1695/12

за первісним позовом приватного акціонерного товариства «Донецьксталь»металургійний завод»(ПрАТ «Донецьксталь») (юридична адреса: 83062, м. Донецьк, вул. І. Ткаченка, буд. 122; поштова адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 174)

до відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 металургійний комбінат «Запоріжсталь»(ВАТ «Запоріжсталь») (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72)

про стягнення 150 117 502,73 грн.,

та за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 металургійний комбінат «Запоріжсталь»(ВАТ «Запоріжсталь») (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72)

до приватного акціонерного товариства «Донецьксталь»металургійний завод»(ПрАТ «Донецьксталь») (юридична адреса: 83062, м. Донецьк, вул. І.Ткаченка, буд. 122; поштова адреса: 83001, м. Донецьк, вул.Челюскінців, буд. 174)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом: Державного підприємства «Придніпровська залізниця»(49600, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, буд. 108)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом: публічного акціонерного товариства «Ясинівський коксохімічний завод»(86110, Донецька область, м. Макіївка, вул. 50 років утворення СРСР, буд. 5)

про стягнення 98 045,60 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від ПрАТ «Донецьксталь» металургійний завод»: ОСОБА_2, довіреність № 1013 від 05.05.2011 р.;

від ВАТ «Запоріжсталь»: ОСОБА_3, довіреність № 20-174 від 11.04.2012 р.;

від ДП «Придніпровська залізниця»: не зявився;

від ПуАТ «Ясинівський коксохімічний завод»: не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 03.05.2012 року звернувся позивач приватне акціонерне товариство «Донецьксталь»металургійний завод»до відповідача відкритого акціонерного товариства «Запоріжсталь»про стягнення 158 380 364,33 грн., в т.ч.: 153 761 117,63 грн. основного боргу, 3 483 699,03 грн. пені, 461 283,35 грн. втрат від інфляції та 674 264,32 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовної заяви ПрАТ «Донецьксталь»посилається на приписи статей 173, 174, 193, 202, 203, 265 Господарського кодексу України, п. 2 ст. 265 Цивільного кодексу України та умови укладеного сторонами договору. Вказує, що внаслідок неналежного виконання ВАТ «Запоріжсталь»взятих на себе договірних зобовязань, у останнього виникла заборгованість за Договором в розмірі 153 761 117,63 грн. Вказує на те, що невиконання покупцем своїх зобовязань за договором є підставою для покладення на останнього додаткової відповідальності у вигляді пені та інших передбачених законом санкцій.

Ухвалою суду від 04.05.2012 року порушено провадження у справі № 5009/1695/12, справі присвоєно номер провадження 18/34/12, судове засідання призначене на 30.05.2012 р.

У судовому засіданні 30.05.2012 р. судом оголошувалася перерва до 21.06.2012 р.

До початку судового засідання 30.05.2012 р. на адресу суду в порядку ст. 60 ГПК України від ВАТ «Запоріжсталь»надійшов зустрічний позов про стягнення з ПрАТ «Донецьксталь»металургійний завод»98 045,60 грн. вартості недопоставленої продукції.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про доцільність прийняття зустрічної позовної заяви та розгляду її в одному провадженні з первісним позовом.

Ухвалою суду від 30.05.2012 р. зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Придніпровська залізниця». Судове засідання призначено на 21.06.2012 р.

21.06.2012 р. через канцелярію суду від ПрАТ «Донецьксталь»надійшла заява про збільшення позовних вимог, якою останній фактично збільшив розмір пені до 5 487 067,11 грн. та 3% річних до 1 062 012,99 грн. Разом з тим, повідомив, що ВАТ «Запоріжсталь»здійснив часткову сплату боргу, у звязку з чим, до стягнення підлягає сума у розмірі 150 117 502,73 грн., з яких: 143 568 422,63 грн. основного боргу, 5 487 067,11 грн. пені та 1 062 012,99 грн. 3 % річних.

Заяву про уточнення позовних вимог було прийнято судом до розгляду.

Отже, судом розглядаються вимоги ПрАТ «Донецьксталь»у визначеній в уточненнях позовних вимог сумі - 150 117 502,73 грн.

Ухвалою суду від 21.06.2012 р. у звязку із необхідністю витребування у сторін доказів в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, як по первісному позову так і по зустрічному, розгляд справи відкладено до 03.07.2012 р. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом публічне акціонерне товариство «Ясинівський коксохімічний завод». У сторін витребувані документи для всебічного та обєктивного вирішення спору.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з необхідністю витребування від сторін додаткових доказів ухвалою господарського суду від 03.07.2012 р. розгляд справи було відкладено на 11.07.2012 р. Строк вирішення спору продовжено за клопотанням ПрАТ «Донецьксталь».

ВАТ «Запоріжсталь»у відзиві на первісний позов проти заявлених позовних вимог заперечило і вказало, що ПрАТ «Донецьксталь»не виконало пункт 4.3 договору № 21384дс від 12.10.2010 р. щодо надання в повному обсязі товаросупровідних документів, тому, зважаючи на п. 3.2 цього Договору, строк оплати за цими поставками не настав.

ПрАТ «Донецьксталь»у відзиві на зустрічну позовну заяву проти зустрічних позовних вимог щодо стягнення 98 045,60 грн. вартості недопоставленої продукції заперечило повністю. Вказало, що з його боку було виконано всі дії для належного виконання зобовязань за договором, а недостача по поставкам, на які посилається ВАТ «Запоріжсталь», може бути як по вині вантажовідправника, так і по вині перевізника.

Представник ДП «Придніпровська залізниця»у судовому засіданні 03.07.2012 р., на виконання ухвали суду від 21.06.2012 р., надав письмові пояснення по суті спору. ДП «Придніпровська залізниця»пояснило наступне:

- за заявками вантажоодержувача ВАТ «Запоріжсталь»вагони 63600252 (накладна 52642683), 67859421 (накладна 50091784), 60616984 (накладна 50092279), 64203938, 65243834, 66723701 (накладна 50053313) були видані з перевіркою маси вантажу;

- за результатами перевірки ст. Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці були складені комерційні акти АА № 019239/407 від 21.06.2011 р., АА № 019134/205 від 26.03.2011 р., АА № 019125/192 від 24.03.20011 р., АА № 019126/193 від 24.03.2011 р., АА № 019127/194 від 24.03.2011 р.;

- за результатами перевірки ст. Синельникове 1 Придніпровської залізниці було складено комерційний акт АА № 036127/28/210 від 24.03.2011 року та ст. Ясинувата Донецької залізниці було складено комерційний акт БН № 697745/36/215 від 24.03.2011 р.

При цьому, ДП «Придніпровська залізниця»зауважило, що в комерційних актах міститься відмітка про отримання примірника комерційного акту вантажоодержувачем, та вказує, що всі інші з зазначених у зустрічній позовній заяві вагонів були видані вантажоодержувачу без перевірки маси вантажу. Претензії та позови про стягнення вартості недостачі вантажу за вищезазначеними комерційними актами не надходили.

До початку судового засідання 11.07.2012 р. через канцелярію суду від ПрАТ «Донецьксталь»надійшла заява № 17/17- 2400 юр від 09.07.2012 р. про уточнення позовних вимог, якою останній просив суд стягнути з ВАТ «Запоріжсталь»150 117 502,73 грн., з яких: 143 568 422,63 грн. основного боргу, 5 487 067,11 грн. пені та 1 062 012,99 грн. - 3 % річних.

Розглянувши заяву ПрАТ «Донецьксталь»про уточнення позовних вимог № 17/17- 2400 юр від 09.07.2012 р., суд дійшов висновку про її відхилення через необґрунтованість. Вказана заява про уточнення позовних вимог фактично не є заявою про збільшення або зменшення розміру позовних вимог в розумінні ст. 22 ГПК України, оскільки даною заявою ПрАТ «Донецьксталь»жодним чином не змінило розмір своїх позовних вимог з урахуванням їх уточнення раніше та повторно просить суд стягнути з ВАТ «Запоріжсталь»суму 150 117 502,73 грн., стягнення яких є предметом спору за первісним позовом.

Представник ПрАТ «Донецьксталь»у судовому засіданні 11.07.2012 р. підтримав у повному обсязі вимоги, викладені у первісному позові. Поряд з цим, у судовому засіданні надав заяву про відмову від стягнення з ВАТ «Запоріжсталь»461 283,35 грн. втрат від інфляції. Вказав, що наслідки відмови від позову в цій частині йому відомі. Проти зустрічних позовних вимог щодо стягнення 98 045,60 грн. вартості недопоставленої продукції заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Представник ВАТ «Запоріжсталь»проти первісних позовних вимог заперечив, доводи, викладені у зустрічній позовній заяві підтримав у повному обсязі. Також, у судовому засіданні представником ВАТ «Запоріжсталь»надано суду клопотання № 20/2042775 від 29.05.2012 р., яким відповідач за первісним позовом просить суд зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій.

Клопотання ВАТ «Запоріжсталь»про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій прийнято судом до розгляду та буде розглянуто при вирішенні спору по суті.

Представники третіх осіб ДП «Придніпровська залізниця»та ПуАТ «Ясинівський коксохімічний завод»у судове засідання, призначене на 11.07.2012 р., не зявились, про причини неявки суду не повідомили, витребувані ухвалою суду у даній справі документи не надали.

В судовому засіданні 11.07.2012 р., у звязку з необхідністю витребування від сторін додаткових доказів з метою встановлення дійсних обставин справи, зокрема, щодо розміру основного боргу ВАТ «Запоріжсталь»на час розгляду справи, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 16.07.2012 р.

Представник ПрАТ «Донецьксталь»у судовому засіданні 16.07.2012 р. підтримав доводи, викладені у первісній позовній заяві та прийнятих судом уточненнях. Суму заявлених вимог підтримав частково у визначеній у наданих суду до початку судового засідання письмових поясненнях, згідно з якими сума основного боргу складає 138 568 422,63 грн., сума пені 5 487 067,11 грн., 3% річних 1 062 012,99 грн. Проти зустрічних позовних вимог заперечив повністю. За поясненнями ПрАТ «Донецьксталь», протягом розгляду даної справи в суді ВАТ «Запоріжсталь»здійснено часткову оплату отриманого товару на суму 15 192 695,00 грн.

Представник ВАТ «Запоріжсталь»проти первісних позовних вимог заперечив та підтримав доводи, викладені у зустрічній позовній заяві. Також, у судовому засіданні представником ВАТ «Запоріжсталь»надано контррозрахунок за первісним позовом та докази часткового погашення суми боргу. За даними контррозрахунку, станом на 16.07.2012 р. сума основного боргу за Договором складає 137 570 805,65 грн., пені 2 321 037,50 грн., 1% річних, виходячи з умов п. 7.2 Договору в редакції Протоколу розбіжностей, 339 215,69 грн. Різницю сплаченої суми з даними ПрАТ «Донецьксталь»пояснює неврахуванням останнім оплати 1 млн. грн. 13.07.2012 р.

Представники третіх осіб ДП «Придніпровська залізниця»та ПуАТ «Ясинівський коксохімічний завод»у судове засідання, призначене на 16.07.2012 р., не зявились, про причини неявки суду не повідомили.

Справа розглянута за наявними в ній матеріалами та без застосування звукозаписувальних технічних засобів.

В судовому засіданні 16.07.2012 р. розгляд справи був закінчений, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін та третіх осіб, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Закритим акціонерним товариством «Донецьксталь»металургійний завод»(надалі - постачальник, правонаступником якого є ПрАТ «Донецьксталь»- позивач за первісним позовом) та відкритим акціонерним товариством «Запоріжсталь»(надалі - покупець, відповідач за первісним позовом) 12.10.2010 р. укладено договір поставки № 21384дс (20/2010/1509) (надалі Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобовязався передати, а покупець прийняти та оплатити коксохімічну продукцію, номенклатура, кількість, ціна та строки поставки якої узгоджуються в додаткових угодах, які є невідємними частинами договору (розділ 1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна товару оговорюється сторонами в додаткових угодах до даного договору та встановлюється без врахування ПДВ за 1 тону сухої ваги, в разі не обумовлення іншого.

Пунктом 3.2 Договору (в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р.) передбачено, що оплата товару здійснюється протягом 21-го календарного дня після надання документів, зазначених в п. 4.3 Договору. При відсутності зазначених документів строк розрахунків обчислюється з моменту отримання повного пакету документів.

Сторони визначили перелік товаросупровідних документів, а саме: рахунок, сертифікат якості, залізнична накладна, акт приймання-передачі на поставлений товар (з визначенням дати поставки, ваги, номерів залізничних квитанцій, вагонів), лист на право власності. Податкова накладна видається в момент виникнення податкових зобовязань. Товар слідує у супроводі залізничної накладної та сертифікату якості. В перевізних документах продавець зобовязаний вказати найменування вантажу у відповідності з ЄТСН вантажів (Тарифное руководство № 1) в гр. 4 залізничної накладної повне найменування власника вантажу, номер цього Договору (пункт 4.3. Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р.).

Згідно з 5.1. Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р., приймання товару по кількості здійснюється вантажоотримувачем за участю експертів ОСОБА_1 торгово-промислової палати (ЗТПП) на підставі даних залізничної накладної. При цьому, покупець залишає за собою право перевірити вагу порожнього вагону шляхом тарировки після вивантаження вантажу. При виявленні розбіжностей по кількості письмове повідомлення продавця обовязкове. Продавець зобовязаний повідомити покупця про свою участь (або не участь) у сумісному прийманні товару по кількості протягом 4-х годин та прибути на своєчасне приймання протягом 48 годин з моменту отримання повідомлення. … Претензії по кількості предявляються протягом 65 днів від дати приймання товару. … При виявлені розбіжностей даних про кількість товару, вантажоотримувачем сумісно з представником продавця повинен бути складений акт сумісного переваження вагонів.

За змістом п. 5.2 Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р., розрахунок ваги здійснюється повагонно. Маса тари вагону для розрахунку маси нетто товару приймається згідно перевізним документам вантажовідправника. При цьому вантажоотримувач залишає за собою право перевірити вагу порожнього вагону після розвантаження вантажу. Розрахунок облікової ваги товару здійснюється з урахуванням граничнодопустимих норм, а саме: при виявленні недостачі, яка перевищує норми природного зменшення 0,7%, та норми точності важення 2,9% від кількості по документу, відповідальною недостачею є кількість за виключенням норми природного зменшення…

Пункт 7.2 Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р. (тобто у редакції Протоколу розбіжностей від 28.10.2010 р.) передбачає, що за прострочення оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення від неоплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період стягнення пені. Нарахування та стягнення сум неустойки, а також 1% річних за неправомірне користування чужими коштами, здійснюється за період не більше 6-ти місяців з дня, коли зобовязання повинно було бути виконано (ст. 232 ГК України).

Згідно з п. 8.1 Договору строк дії договору з дати його підписання до 31.12.2011 р., а по фінансовим зобовязанням до повного його виконання.

Як встановлено судом, строк дії Договору було продовжено за згодою сторін, оскільки в подальшому сторонами укладалися відповідні письмові додаткові угоди до Договору, в т.ч. у 2012 році.

Згідно Додаткової угоди № 18 від 26.12.2011 р., яка є невідємної частиною Договору, продавець зобовязався передати, а продавець прийняти та оплатити у січні 2012 року на умовах даного Договору кокс доменний марки КДП 2 в кількості 30 000 тон (+/- 10%) за ціною 2 636,47 грн. за 1 тону сухої ваги на умовах FCA без врахування ПДВ та залізничного тарифу.

Додатковою угодою № 19 від 30.01.2012 р., яка є невідємної частиною Договору, сторони узгодили зобовязання продавця передати, а покупця прийняти та оплатити у лютому 2012 року на умовах даного Договору кокс доменний марки КДП 2 в кількості 30 000 тон (+/- 10%) за ціною 2 516,76 грн. за 1 тону сухої ваги на умовах FCA без врахування ПДВ та залізничного тарифу.

ПрАТ «Донецьксталь», згідно умов Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р. та укладених сторонами Додаткових угод №№ 18, 19 до Договору в період з 01.01.2012 р. по 24.02.2012 р. поставило ВАТ «Запоріжсталь»товар (кокс доменний) на загальну суму 171 479 153,95 грн., що підтверджується реєстром документів по відвантаженню та актами приймання-передачі продукції, копії яких долучено до матеріалів справи. На сплату поставленого товару виставлені відповідні рахунки, що підтверджується тими ж актами приймання-передачі (передостання строчка актів ціна однієї тони та загальна вартість переданої у власність покупця продукції вказана в рахунку, який прийнято покупцем і є невідємним додатком до акта). Крім того, у кожному акті приймання-передачі продукції зазначається про передачу у власність ВАТ «Запоріжсталь»зазначеної в акті продукції. Разом із товаром вантажовідправником надавався сертифікат якості, номер якого зазначався у кожній залізничній накладній при відправленні товару вантажоодержувачу ВАТ «Запоріжсталь». Отже, товар слідував із сертифікатом якості. У графі 4 кожної залізничної накладної зазначено повне найменування власника коксу доменного ВАТ «Запоріжсталь»у відповідності до пункту 4.3. Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р.

Факт отримання відповідачем продукції на загальну суму 171 479 153,95 грн. підтверджується актами приймання-передачі продукції за період з 01.01.2012 р. по 24.02.2012 р., матеріалами справи, а також, письмовими поясненнями ВАТ «Запоріжсталь».

Претензій (зауважень) щодо кількості та якості отриманої у цей період продукції, згідно розділу 5 Договору, від покупця ВАТ «Запоріжсталь»не надходило.

За доводами ПрАТ «Донецьксталь», викладеними у первісному позові, ВАТ «Запоріжсталь» прийняв продукцію і сплатив за неї частково, з урахуванням прийнятих судом уточнень в порядку ст. 22 ГПК України, сума основного боргу по Договору за даними ПрАТ «Донецьксталь»станом на 18.06.2012 р. становила 143 568 422,63 грн.

Позовні вимоги про стягнення з ВАТ «Запоріжсталь»150 117 502,73 грн. заборгованості за Договором, з яких: 143 568 422,63 грн. основного боргу, 5 487 067,11 грн. пені та 1 062 012,99 грн. 3 % річних, є предметом судового розгляду у даній справі за первісним позовом.

В свою чергу, ВАТ «Запоріжсталь»звернулося до ПрАТ «Донецьксталь»із зустрічним позовом про стягнення вартості недопоставленої продукції по поставкам, які здійснювалися за цим же Договором, в розмірі 98 045,60 грн.

Обґрунтовуючи свої зустрічні вимоги, ВАТ «Запоріжсталь»вказує, що ним були заявлені претензії до ПрАТ «Донецьксталь»про відшкодування вартості нестачі вантажу по поставкам, які здійснювалися за цим же Договором, а саме:

- № 20/2019598 (АЮ) від 07.03.2012 р. на суму 5 014,80 грн.;

- № 20/2019357 (АЮ) від 06.03.2012 р. на суму 5 655,91 грн.;

- № 20/2029706 (РА) від 11.04.2012 р. на суму 6 113,59 грн.;

- № 20/2030300 (РА) від 12.04.2012 р. на суму 6 596,38 грн.;

- № 20/2030298 (РА) від 12.04.2012 р. на суму 7 792,21 грн.:

- № 20/2030281 (РА) від 12.04.2012 р. на суму 16 664,54 грн.;

- № 20/2030284 (РА) від 12.04.2012 р. на суму 6 603,98 грн.;

- № 20/2030778 (РА) від 13.04.2012 р. на суму 8 665,34 грн.;

- № 20/2034685 (ОН) від 27.04.2012 р. на суму 5 372,59 грн.;

- № 20/2034687 (ОН) від 27.04.2012 р. на суму 7 502,45 грн.;

- № 20/2034313 (ОН) від 26.04.2012 р. на суму 4 977,10 грн.;

- № 20/2034315 (ОН) від 26.04.2012 р. на суму 6 348,73 грн.;

- № 20/2035366 (ОН) від 03.05.2012 р. на суму 10 737,98 грн.

Загальна сума претензій 98 045,60 грн.

Претензії ґрунтуються на тому, що згідно п. 5.1 Договору прийомка товару по кількості здійснювалася за участю експертів ОСОБА_1 торгово-промислової палати на підставі відомостей залізничних накладних і при перевірці шляхом зважування та розрахунків, за висновками експертів, між даними наведеними у залізничних накладних та фактичною наявністю є розходження по кількості, про що складені акти ЗТПП. При цьому, ВАТ «Запоріжсталь»вказує, що виставлені рахунки за цими поставками сплачено повністю, проте, ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України передбачено право покупця вимагати передачі недопоставленої продукції або повернення сплаченої за неї суми.

Позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «Донецьксталь»вартості недопоставленої продукції в розмірі 98 045,60 грн. стали предметом зустрічного позову у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд вважає первісні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на Договорі поставки, який за своєю правовою природою по суті є договором про постачання продукції.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або розстроченням платежу (ч. 1 ст. 694 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком ПрАТ «Донецьксталь»стало передання ВАТ «Запоріжсталь»товарно-матеріальних цінностей, а обовязком ВАТ «Запоріжсталь»прийняття товарно-матеріальних цінностей і оплата їх вартості на умовах, визначених Договором.

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з долучених до справи копій ОСОБА_1 приймання-передачі продукції за період з 01.01.2012 р. по 24.02.2012 р., ПрАТ «Донецьксталь»на виконання своїх договірних зобовязань поставило ВАТ «Запоріжсталь»продукцію на загальну суму 171 479 153,95 грн.

Отримання ВАТ «Запоріжсталь»товару на вказану суму підтверджується представленими ОСОБА_1 приймання-передачі, які містять підпис уповноважених представників покупця та печатки підприємства. На оплату виставлено відповідні рахунки, які отримано покупцем разом з ОСОБА_1 приймання-передачі продукції, про що зазначено у самих ОСОБА_1. Згідно наданих ПрАТ «Донецьксталь»залізничних накладних (пункти 7 або 15), відомостей вагонів та сертифікатів якості, вбачається, що кожна партія коксу доменного слідувала із сертифікатом якості, посилання на номер сертифікату якості містить кожна залізнична накладна. Крім того, у кожному акті приймання-передачі продукції зазначається про передачу у власність ВАТ «Запоріжсталь»зазначеної в акті продукції. Власник коксу доменного, за умовами пункту 4.3. Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р. зазначений у графі 4 кожної залізничної накладної ВАТ «Запоріжсталь».

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується, що ВАТ «Запоріжсталь»свої зобовязання щодо оплати товару, всупереч умов Договору та вимог закону, в повному обсязі та в обумовлений Договором строк (п. 3.2. Договору) не виконало, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Договором в сумі 153 761 117,63 грн.

Як вже зазначалося вище, факт поставки ПрАТ «Донецьксталь»товару, об'єми та його вартість, а також розмір основного боргу ВАТ «Запоріжсталь»не оспорюється.

Згідно із наведеними ПрАТ «Донецьксталь»даними в прийнятих судом уточненнях до позовної заяви, у звязку з частковою оплатою з моменту подання позову, заборгованість ВАТ «Запоріжсталь»за отриманий за Договором товар складала 143 568 422,63 грн.

Судом встановлено, що після звернення до суду із даним позовом (дата відбитку поштового штемпелю на конверті, яким направлено до суду первісний позов 28.04.2012 р.) ВАТ «Запоріжсталь»частково погасило заборгованість за договором, перерахувавши на розрахунковий рахунок ПрАТ «Донецьксталь»плату за отриманий товар на загальну суму 15 192 695,00 грн., що підтверджується наданими у судовому засіданні представниками сторін оригіналами платіжних доручень №№ 32608, 33092, 33641, 34274, 34706, 35123, 35605, 36125, 36599, 37038, 37456, 37833, 38136, 38553, 39167, 39661, 39669, 40411, 40902, 41388 за період з 08.05.2012 р. по 13.07.2012 р.

За наданими представником ПрАТ «Донецьксталь»до початку судового засідання письмовими поясненнями, з урахуванням часткового погашення ВАТ «Запоріжсталь»суми боргу, на момент розгляду справи заборгованість останнього за договором складає 138 568 422,63 грн. Проте, у судовому засіданні встановлено, що остання оплата в розмірі 1 000 000,00 грн. за платіжним дорученням № 41388 від 13.07.2012 р. не була врахована ПрАТ «Донецьксталь»при розрахунках.

За таких обставин, вимоги ПрАТ «Донецьксталь»про стягнення з ВАТ «Запоріжсталь»заборгованості за Договором підлягають задоволенню частково в сумі 137 568 422,63 грн., а в частині стягнення 6 000 000,00 грн. заборгованості провадження у справі слід припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору.

Пояснення та заперечення ВАТ «Запоріжсталь»щодо неотримання повного пакету документів, перелік яких передбачено п. 4.3 Договору, зокрема, листів на право власності та сертифіката якості, відповідно до чого, у нього не настало зобовязання щодо оплати за поставлену продукцію є хибними та безпідставними, з огляду на викладене вище.

Крім вищезгаданої вимоги про стягнення основного боргу, ПрАТ «Донецьксталь»заявлено вимоги про стягнення з ВАТ «Запоріжсталь» 5 487 067,11 грн. пені за порушення строків виконання зобовязання за договором та 1 062 012,99 грн. 3 % річних.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обовязки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Зокрема, частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати повязані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена також в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 р.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»(далі Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як зазначалося вище, пунктом 7.2 Договору, в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28.10.2011 р. (тобто у редакції Протоколу розбіжностей від 28.10.2010 р.) узгоджено, що за прострочення оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення від неоплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період стягнення пені. Нарахування та стягнення сум неустойки, а також 1% річних за неправомірне користування чужими коштами, здійснюється за період не більше 6-ти місяців з дня, коли зобовязання повинно було бути виконано (ст. 232 ГК України).

З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт прострочення ВАТ «Запоріжсталь»виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього пені та 3% річних заявлені ПрАТ «Донецьксталь»обґрунтовано.

Разом з тим, перевіривши надані ПрАТ «Донецьксталь»розрахунки пені та 3% річних, суд дійшов висновку, що вимоги про їх стягнення підлягають частковому задоволенню: за заявлений ПрАТ «Донецьксталь»період (з 18.03.2012 р. по 15.06.2012 р.) сума пені складає 5 305 363,16 грн., а сума 3% річних 1 059 111,31 грн., тому в решті вимог про стягнення пені (181 703,95 грн.) та 3% річних (2 901,68 грн.) слід відмовити, як заявлених необґрунтовано.

Наданий ВАТ «Запоріжсталь»контррозрахунок судом відхиляється, як необґрунтований. В наведеному ВАТ «Запоріжсталь»розрахунку вказано, що пеня нараховується за період з 18.03.2012 по 15.06.2012 р. на суму боргу 137 570 805,65 грн., проте, часткове погашення суми основного боргу протягом розгляду справи не може вплинути на нарахування пені за весь час прострочення.

Уточнення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 143 568 422,63 грн. боргу оформлено станом на 18.06.2012 р., стан розрахунків між сторонами підтверджує наявність заборгованості в сумі 143 568 422,63 грн. станом на 15.06.2012 р., оскільки наступний платіж відбувся 19.06.2012 р. у сумі 500 000,00 грн. платіжним дорученням № 38136. Враховуючи, що погашення відповідачем суми 6 000 000,00 грн. основного боргу мало місце лише після порушення провадження у справі господарським судом, в той час як санкції заявлені за період з 18.03.2012 р. по 15.06.2012 р., а отже не виключення ПрАТ «Донецьксталь»вказаної суми із загальної суми боргу при визначенні пені та 3% річних є правомірним, оскільки час до погашення заборгованості за договором є часом прострочення виконання зобовязання.

Також суд вважає безпідставним визначення ВАТ «Запоріжсталь»розміру 1% річних, оскільки в даному випадку ВАТ «Запоріжсталь»помилково ототожнює передбачений за умовами укладеного між сторонами Договору розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачені ст. 625 ЦК України санкції у вигляді 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, тобто за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

В силу приписів ч. 5 ст. 694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. (Договором купівлі-продажу може бути передбачений обовязок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 7.2 Договору, в редакції Протоколу розбіжностей, передбачено нарахування та стягнення 1% річних за неправомірне користування чужими коштами, здійснюється за період не більше 6-ти місяців з дня, коли зобовязання повинно було бути виконано (ст. 232 ГК України).

ВАТ «Запоріжсталь»не враховано, що передбачені Договором санкції у вигляді 1% річних та обумовлені ст. 625 ЦК України 3% річних мають різну правову природу.

Враховуючи приписи статей 536, 694 та 625 Цивільного кодексу України суд наголошує, що визначені Договором 1% річних за користування чужими грошовими коштами є самостійним способом захисту цивільних прав та одним із видів забезпечення виконання зобов'язань. При цьому, 3 % річних не є неустойкою (яка пов'язується з наявністю вини боржника), а є також самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

В даному випадку, ПрАТ «Донецьксталь»скористався наданим йому ст. 625 ЦК України правом на стягнення з боржника трьох процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобовязання.

Стосовно клопотання ВАТ «Запоріжсталь»про зменшення сум штрафних санкцій, суд не вбачає підстав для його задоволення, враховуючи наступне.

Пунктом 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, на який посилається відповідач, передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Тобто, наведена правова норма надає господарському суду право (а не встановлює обовязок) зменшити розмір неустойки, що стягується.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобовязання, незначності прострочення у виконанні зобовязання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому, згідно з приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В обґрунтування заявленого клопотання, ВАТ «Запоріжсталь»посилається на те, що зобовязання по оплаті отриманого товару ним не виконано частково, за період січень-лютий 2012 року, і станом на час розгляду справи сума заборгованості частково погашена. Також вказує на складне фінансове становище, в якому опинилося підприємство внаслідок негативної ситуації на ринку збуту металопродукції.

В цивільному праві діє презумпція вини особи, яка допустила порушення зобов'язання. Презумпція вини в цивільному праві діє без будь-яких відступів.

Факт порушення ВТ «Запоріжсталь»своїх зобовязань за Договором щодо своєчасності розрахунків є доведеним і сторонами не заперечується, що покладає на нього встановлену законом та Договором відповідальність.

Суд зауважує, що ВАТ «Запоріжсталь», як субєкт господарювання, здійснює свою діяльність самостійно, ініціативно, на власний ризик, тож негативний результат його господарської діяльності сам по собі не може бути підставою для звільнення його від передбаченої Договором та законом відповідальності.

Проаналізувавши обставини справи та наведені відповідачем доводи, суд не вважає, що належні до сплати штрафні санкції у вигляді пені надмірно великі порівняно зі збитками кредитора (сума основного боргу - 137 568 422,63 грн.) і не вбачає підстав для зменшення розміру пені.

Крім того, слід зазначити, що до вимог про стягнення 3% річних, які за своєю правовою природою не є неустойкою, положення п. 3 ст. 83 ГПК України взагалі не можуть застосовуватись.

Відносно первісно заявленої вимоги про стягнення 461 283,35 грн. інфляційних втрат з ВАТ «Запоріжсталь»від якої представник ПрАТ «Донецьксталь»відмовився у судовому засіданні 11.07.2012 р., надавши відповідну заяву, судом зазначається наступне: оскільки ПрАТ «Донецьксталь»уточнило свої первісні позовні вимоги і судом прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог, в якій відсутня вимога про стягнення інфляційних втрат, тобто предметом судового розгляду вимога про стягнення інфляційних втрат не є, то заява про відмову від позову в частині стягнення інфляційних втрат судом відхилена.

Відносно поданого ВАТ «Запоріжсталь»зустрічного позову, суд відмовляє у його задоволенні в повному обсязі, враховуючи наступне.

ВАТ «Запоріжсталь»звернулося до ПрАТ «Донецьксталь»із зустрічним позовом про стягнення вартості недопоставленої продукції по поставкам, які здійснювалися за тим же Договором, що і за заявленими первісними вимогами, в розмірі 98 045,60 грн.

Предметом зустрічного позову є стягнення вартості недопоставленої продукції за заявленими до ПрАТ «Донецьксталь»в період з 07.03.2012 р. по 03.05.2012 р. претензіями. При цьому, як свідчать матеріали зустрічного позову, претензії заявлено на підставі ОСОБА_1 торгово-промислової палати щодо невідповідності ваги даним супровідних документів по поставкам, які здійснювалися з березня по червень 2011 року, а також серпень та жовтень 2011 року.

ВАТ «Запоріжсталь»вказує, що згідно з п. 5.1 Договору прийомка товару по кількості здійснювалася за участі експертів ОСОБА_1 торгово-промислової палати на підставі відомостей залізничних накладних і при перевірці шляхом зважування та розрахунків.

Проте, як передбачено цим же пунктом Договору (в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 28 жовтня 2011 р., тобто в редакції Протоколу розбіжностей), при виявленні розбіжностей по кількості письмове повідомлення продавця обовязкове. Продавець зобовязаний повідомити покупця про свою участь (або не участь) у сумісному прийманні товару по кількості протягом 4-х годин та прибути на своєчасне приймання протягом 48 годин з моменту отримання повідомлення. … Претензії по кількості предявляються протягом 65 днів від дати приймання товару. … При виявлені розбіжностей даних про кількість товару, вантажоотримувачем сумісно з представником продавця повинен бути складений акт сумісного переваження вагонів.

Обставини справи свідчать, що жодної із обумовлених цим пунктом Договору вимог ВАТ «Запоріжсталь»не дотримано:

- продавець не сповіщався про виявлення розбіжностей у вазі,

- сумісний акт перевантаження вагонів не складався,

- претензії по кількості предявлено значно пізніше, ніж передбачено Договором.

При цьому суд зауважує, що доказів направлення на адресу ПрАТ «Донецьксталь»наведених у зустрічному позові претензій ВАТ «Запоріжсталь»так і не надано.

Так, згідно ст. 670 Цивільного кодексу України, на приписи якої посилається ВАТ «Запоріжсталь»в обґрунтування своєї вимоги, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Проте, без уваги ВАТ «Запоріжсталь»залишилися приписи ст. 267 Господарського кодексу України, ст.ст. 614, 918, 924 Цивільного кодексу України, ст. 37 Статуту Залізниць України, та те, що відповідальність за нестачу продукції може покладатися, як на вантажовідправника, в даному випадку - публічне акціонерне товариство «Ясинівський коксохімічний завод», так і на перевізника Державне підприємство «Придніпровська залізниця».

Завантаження вантажів у вагони здійснювалося відправником, а відповідно до вимог частини 3 статті 308 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами частини 2 статті 917 Цивільного кодексу України, вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обов'язку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться у пункті 4 Правил приймання вантажів до перевезення, затв. наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року №644 та зареєстр. в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №861/5082. При цьому в силу вимог частини 1 статті 918 Цивільного кодексу України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно статті 924 Цивільного кодексу України, статті 314 Господарського кодексу України та статей 114, 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

За наданими ДП «Придніпровська залізниця»поясненнями, за заявками вантажоодержувача ВАТ «Запоріжсталь»вагони 63600252 (накладна 52642683), 67859421 (накладна 50091784), 60616984 (накладна 50092279), 64203938, 65243834, 66723701 (накладна 50053313) були видані з перевіркою маси вантажу, за результатами яких було складено комерційні акти АА № 019239/407 від 21.06.2011 р., АА № 019134/205 від 26.03.2011 р., АА № 019125/192 від 24.03.20011 р., АА № 019126/193 від 24.03.2011 р., АА № 019127/194 від 24.03.2011 р., АА № 036127/28/210 від 24.03.2011 р., БН №697745/36/215 від 24.03.2011р. При цьому, в комерційних актах міститься відмітка про отримання примірника комерційного акту вантажоодержувачем, проте, претензії та позови про стягнення вартості недостачі вантажу за вищезазначеними комерційними актами не надходили.

Пунктом 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Що стосується доводів ВАТ «Запоріжсталь»щодо предявлення своїх претензій саме до продавця і саме за умовами договору № 21384дс (20/2010//1509), то судом вже зазначено вище, що ВАТ «Запоріжсталь»не виконало умови п. 5.1. даного Договору.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки ВАТ «Запоріжсталь»не було доведено належним чином своєї правової позиції та не було надано документальних доказів у відповідності до статей 4-3, 22, 32-34 Господарського процесуального кодексу України, які б спростували твердження ПрАТ «Донецьксталь»про здійснення з його боку всіх дій для належного виконання зобовязань за договором та відсутністю його вини у недостачі вантажу по поставкам, на які посилається ВАТ «Запоріжсталь».

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати за первісним позовом покладаються на сторони пропорційно задоволеним первісним позовним вимогам. Судові витрати за зустрічним позовом покладаються на ВАТ «Запоріжсталь».

Керуючись ст.ст. 4-3 22, 32-34, 44, 49, 78, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Донецьксталь»металургійний завод»до відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 металургійний комбінат «Запоріжсталь»задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 металургійний комбінат «Запоріжсталь»(69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, ; р/р 0001 у АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849) на користь приватного акціонерного товариства «Донецьксталь»металургійний завод»(83062, м.Донецьк, вул. І. Ткаченка, буд. 122, ; р/р 8081 в ЗОФ АКБ «Кредитпромбанк», МФО 335593) 137 568 422,63 грн. (сто тридцять сім мільйонів пятсот шістдесят вісім тисяч чотириста двадцять дві грн. 63 коп.) основного боргу, 5 305 363,16 грн. (пять мільйонів триста пять тисяч триста шістдесят три грн. 16 коп.) пені, 1 059 111,31 грн. (один мільйон пятдесят девять тисяч сто одинадцять грн. 31 коп.) 3 % річних та 64 275,14 грн. (шістдесят чотири тисячі двісті сімдесят пять грн. 14 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 6 000 000,0 грн. заборгованості провадження у справі за первісним позовом припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

4. В іншій частині первісних вимог відмовити.

5. В задоволенні зустрічних позовних вимог відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 металургійний комбінат «Запоріжсталь»до приватного акціонерного товариства «Донецьксталь»металургійний завод»відмовити.

Суддя В.В. Носівець

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 20.07.2012 р.