КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2012 № 5005/3090/2011-8/231

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Суліма В.В.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ТОВ «БАТ» на рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2012 року № 5005/3090/2011-8/231 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАТ»

до Державного підприємства «Національний центр поводження з небезпечними відходами»

третя особа Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровської області

про стягнення 14 000 грн.

дослідивши та вивчивши матеріали вправи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва № 5005/3090/2011-8/231 від 12.06.2012р. ТОВ «БАТ» відмовлено у задоволенні позову до ДП«Національний центр поводження з небезпечними відходами» про стягнення 14 000грн.

Не погоджуючись з рішенням позивач, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та прийняті нове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання не зявились, причина суду не відома. Враховуючи обізнаність сторін про слухання справи, про що свідчать підписи представників на зворотній сторінці ухвали суду від 20.08.2012 та розписки, приписи ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 04.04.2009 року ТОВ «БАТ» та ДП«Національний центр поводження з небезпечними відходами» укладено договір № 29-I, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобовязання по проведенню інвентаризації відходів виробництва та природоохоронної діяльності позивача в обсягах та умовах, передбачених договором.

Позивач перерахував на банківський рахунок відповідача авансовий платіж в сумі 14 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 199 від 18.05.2009 року та № 131 від 13.04.2009 року.

Пунктом 2.1.5 договору № 29-I від 04.04.2009 року відповідач зобовязався виконати роботу на протязі 45 календарних днів з моменту зарахування коштів на його рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2009 року відповідач виконав роботи загальною вартістю 14 000, 00 грн., що підтверджується наданим суду актом виконаних робіт (копія залучена до матеріалів справи), підписаний позивачем без будь-яких заперечень та зауважень.

Згідно зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення коштів, мотивуючи вимоги тим, що листами від 25.05.2009 року та від 15.06.20009 року позивач надіслав державному управлінню охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області для розгляду та затвердження реєстрові картки обєктів утворення, оброблення, утилізації відходів та інвентаризацію відходів підприємства ТОВ «БАТ». Однак, Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області відмовило в проведенні реєстрації звіту, оскільки останній не відповідав певним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що відмова Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області в затвердженні реєстрових карток обєктів утворення, оброблення, утилізації відходів та інвентаризації відходів підприємства ТОВ «БАТ» не може бути підставою для твердження про невідповідність виконаної Відповідачем роботи вимогам договору. Претензії Позивача щодо якості виконаної роботи фактично виникли майже через півтора року з моменту отримання результатів проведеного дослідження, тому не можуть бути визнані належною правовою підставою для стягнення сплаченої вартості цих робіт.

Заперечуючи проти рішення, позивач вказує на те, що звіт відповідача не є матеріалами інвентаризації, а аудиторським звітом, має декларативний характер, не містить переліку сировини та матеріалів що використовуються на підприємстві, відсутні розрахунки нормативних і питомих показників. Про правильність оформлення документів відповідач повинен знати в силу професійної діяльності, а позивач не володіє такими знаннями, отже не мав можливості здійснить перевірку звіту. Оскільки третьою особою звіт не зареєстрований, вважає, що кошті в розмірі 14 000грн. підлягають поверненню.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Дослідивши і зясувавши всі обставини та матеріали справи, які мають значення для вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про відходи», з метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об'єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки.

Відповідно до постанови КМУ № 2034 від 01.11.1999р. «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів» інвентаризація відходів - комплекс разових організаційно-технічних заходів з виявлення, ідентифікації, опису і реєстрації відходів, обліку обсягів їх утворення, утилізації та видалення, а також виявлення і обстеження місць утворення відходів і об'єктів поводження з ними. Інвентаризація відходів проводиться на загальних методологічних засадах відповідно до Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Паспортизація відходів ведеться підприємствами з метою їх вичерпної ідентифікації та визначення оптимальних шляхів поводження з ними.

Паспортизація відходів передбачає складення і ведення паспортів відходів, паспортів місць видалення відходів, реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 «Класифікатор відходів».

Державний облік відходів ґрунтується на даних спостережень за утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними і включає ведення первинного обліку відходів та державної статистичної звітності про них.

Первинний облік відходів ведуть підприємства відповідно до типових форм первинної облікової документації (картки, журнали, анкети) з використанням технологічної, нормативно-технічної, планово-економічної, бухгалтерської та іншої документації. Відомості для первинного обліку відходів, що заносяться до зазначених документів, обумовлюються системою показників, необхідних для заповнення форм державної статистичної звітності та ведення паспорта відходів.

Починаючи з 1 січня 2009 року усім суб'єктам господарювання рекомендовано вести первинний облік відходів за формою N 1 ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари». Ця форма та Інструкція щодо її заповнення затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 N 342, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.09.2008 за N 824/15515. Запровадження на підприємстві типової форми N 1-ВТ здійснюється за наказом керівника підприємства чи керівника відповідної служби підприємства (зразок такого наказу наведено в додатку до Інструкції N 342.

Інформація, наведена в типовій формі N 1-ВТ, може використовуватися для ведення державного обліку і паспортизації відходів, складання адміністративних даних, проведення контролю, експертизи проектів та об'єктів, підготовки технічної документації, реєстраційних карток для реєстрації місць утворення, перероблення та видалення відходів, проведення інвентаризації, затвердження лімітів і отримання дозволів на утворення і розміщення відходів,отримання ліцензій та дозволів на поводження з відходами і упаковкою, оперативного вирішення питань поводження з неякісною та небезпечною продукцією, ідентифікації та паспортизації потенційно транскордонних перевезень відходів тощо.

Реєстр об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться на підставі звітних даних виробників відходів, відомостей спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи відповідача про нібито відсутність первинних документів, не знайшли свого підтвердження.

Порядок ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.98 N 1360 «Про затвердження Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів».

Суб'єкти господарської діяльності при здійсненні операцій у сфері поводження з небезпечними відходами зобов'язані дотримуватися вимог Інструкції щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів

Реєстр об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів - це комплексна система збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об'єкти утворення, оброблення та утилізації відходів. Реєстрові карти, які містять інформацію про розміщення, технічні та екологічні характеристики ОУВ та ООУВ, кількісні та якісні характеристики відходів, що утворюються, обробляються та утилізуються, та інформацію про поводження з ними, складаються відповідно до Інструкції про зміст і складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, яка затверджується Мінекоресурсів.

Подані власниками ОУВ та ООУВ реєстрові карти за погодженням з органами МОЗ на місцях затверджуються органами Мінекоресурсів на місцях у місячний термін.

У разі незатвердження реєстрової карти на адресу власника ОУВ та ООУВ надсилається лист із зазначенням причини незатвердження і встановленням терміну її повторного подання.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2009 Держуправління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровської області повідомило позивача про те, що подані матеріали є аудиторським звітом, а не інвентаризації.

Однак, позивач більш ніж рік зволікав з усуненням недоліків, претензія до відповідача подана лише 19.11.2010року, а до суду звернувся у 2011році.

Крім того, матеріали справи не містять акту передачі відповідачу необхідних документів, що обумовлені договором та необхідних для складання інвентаризації у відповідності з законодавчими вимогами.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «БАТ» залишити без задоволення, рішення господарського суду м. Києва № 5005/3090/2011-8/231 від 12.06.2012р. без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду м. Києва

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Сулім В.В.

ОСОБА_1