КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2012 № 5028/12/15/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2 (директор); Мілетич О.О. (за дов.);

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: ОСОБА_2 (за дов.);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Номінал»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.04.2012р.

у справі № 5028/12/15/2012 (суддя - Лавриненко Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Номінал» (далі - ТОВ «Виробничо - комерційна фірма «Номінал»)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4

до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернігівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернігівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»)

про визнання правовідносин по зобов'язанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Номінал» за Договором іпотеки припиненими

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.04.2012р. у справі №5028/12/15/2012 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.04.2012р. у справі №5028/12/15/2012 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що в п.1.1 Договору іпотеки від 07.05.2007 та в п.1 Додаткової угоди №1 від 19.05.2008 до Договору іпотеки від 07.05.2007 в якості боржника за основним зобов'язанням вказана громадянка ОСОБА_4, між тим в преамбулі Генеральної кредитної угоди №012/16-31/038 від 04.05.2007 зазначена Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4, а тому у громадянки ОСОБА_4 немає перед банком основного кредитного зобов'язання, в зв'язку з чим зобов'язання позивача перед відповідачем за Договором іпотеки мають бути припинені.

Крім того, скаржник посилається на норми ст.19 Закону України «Про іпотеку» та вказує, що на момент укладання сторонами Додаткового договору №1 від 19.05.2008 до Договору іпотеки від 07.05.2007 реєстрація відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою банком (відповідачем) здійснена не була.

Відповідач повністю не погоджується з висновками позивача, вважає їх безпідставними та просить оскаржуване рішення залишити без змін..

Ухвалою від 25.05.2012 було призначено справу до розгляду на 20.06.2012р.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2012 №01-22/1/13 введено до складу судової колегії замість судді Калатай Н.Ф. суддю Ропій Л.М.

В судове засідання 20.06.2012 представники позивача та третьої особи з'явилися, представник відповідача не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 20.08.2012.

В судове засідання 20.08.2012 представники позивача з'явилися, представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши в судових засіданнях апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів встановила наступне:

До Господарського суду Чернігівської області звернулося з позовною заявою ТОВ «Виробничо - комерційна фірма «Номінал» про визнання правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Номінал" та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" по зобов'язанням іпотекодавця перед іпотекодержателем такими, що припинили свою дію за Договором іпотеки від 07.05.2007 року, укладеного в забезпечення вимоги іпотекодержателя, що витікають з генеральної Кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, в рамках якої сторонами додатково був укладений Кредитний договір № 010/16-31/040.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позичальник Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 в повному обсязі виконала взяті на себе зобов'язання по укладеній 04.05.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 (позичальник) Генеральній кредитній угоді № 012/16-31/038, в рамках якої 04.05.2007 року між тими ж сторонами додатково був укладений Кредитний договір № 010/16-31/040, відповідно до умов якого позичальником в межах відновлювальної кредитної лінії був отриманий кредит в національній валюті у сумі 283 622,60 грн.

В забезпечення виконання умов Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "ВКФ "Номінал" 07.05.2007 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Зеленським В.В. та зареєстрований 07.05.2007 року за № 847. Оскільки отримані кредитні кошти в сумі 283622,60грн. були повністю повернуті в квітні 2008 року, тому зобов'язання по Генеральній кредитній угоді було припинено 30.04.2008 року і саме 30.04.2008 року припинив свою дію і договір іпотеки, в силу ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Відповідач у відзиві на позов повністю не погоджується з доводами позовної заяви та просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що Додатковою угодою №1 від 14.05.2008 року до Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року внесено зміни та встановлено загальний розмір позичкової заборгованості позичальника в розмірі 60 000,00 дол.США. В рамках генеральної кредитної угоди 14.05.2008 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" укладений кредитний договір № 010/13-1089/69632 на суму 60 000,00 дол. США зі сплатою 15,75% річних строком до 13.05.2009 року.

19.05.2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Номінал" було укладено додатковий договір №1 до договору іпотеки від 07.05.2007 року № 847. Станом на 12.03.2012 року загальна сума боргу по Генеральній кредитній угоді № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року та кредитному договору № 010/13-1089/69632 від 14.05.2008 року становить: 60 000,00 дол.США боргу та 25058,24 дол. США заборгованості по відсотках за період з 21.05.2008 року по 21.02.2012 року.

Ухвалою від 07.03.2012 року Господарський суд Чернігівської області залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4

У письмових поясненнях третя особа вказує на те, що спроби банку звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 07.05.2007 року, спираючись на доларову кредитну заборгованість Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 не відповідають змісту зобов'язань майнового поручителя - іпотекодавця -ТОВ ВКФ „Номінал", яке в даному випадку не брало на себе зобов'язань забезпечувати повернення доларового кредиту. Зобов'язання Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 перед ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" за Генеральною кредитною угодою по сплаті кредиту та відсотків по кредиту виконані належним чином, відповідно до умов договору - до 03.05.2008 року. Таким чином, після 03.05.2008 року зобов'язання ТОВ „ВКФ „Номінал" за договором іпотеки від 07.05.2007 року припинили свою дію, у зв'язку із припиненням забезпеченого іпотекою основного зобов'язання.

Колегія суддів повністю підтримує позицію суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

Між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк "Аваль"(кредитор), правонаступником якого є відповідач, відповідно до п. 1.1 Статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"(протокол № Зб-45 від 14.10.2009 року), погодженого Національним Банком України 04.11.2009 року, та Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_4 (позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду № 012/16-31/038 (далі - Генеральна угода).

Відповідно до умов Генеральної угоди кредитор зобов'язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди і які є її невід'ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати 285000грн.

Пунктом 1.3. Генеральної кредитної угоди встановлено, що дана кредитна угода діє до 03.05.2010 року.

У п.2.4. Генеральної кредитної угоди зазначено, що конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки за корисування кредитними коштами, об'єкти кредитування визначаються сторонами окремо в кожному кредитному договорі, укладеному в рамках цієї Генеральної кредитної угоди.

В кожному окремому кредитному договорі, укладеному в рамках цієї Генеральної кредитної угоди, за угодою сторін може бути визначений інший порядок та розмір відповідальності за порушення зобов'язань по цим кредитним договорам (п.10.6 Генеральної кредитної угоди).

В подальшому, 04.05.2007 р., в рамках укладеної між банком та позичальником Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 було укладено Кредитний договір № 010/16-31/040, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію в сумі 285 000 грн. строком до 03.05.2008р. зі сплатою 18,5 % річних.

Крім того, в забезпечення виконання Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за Генеральною кредитною угодою між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк "Аваль" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Номінал" (іпотекодавець) 07.05.2007 року було укладено Договір іпотеки (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до умов Договору іпотеки вказаний Договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (відповідача), що витікають з Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, укладеної між іпотекодержателем (банком) та боржником - Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 (третя особа), а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодавець (позивач) зобов'язується перед іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 285 000 грн., сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

Договір іпотеки від 07.05.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області за реєстровим №847 - Зеленським В.В.

В подальшому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження предмету іпотеки було зареєстровано у Державному реєстрі іпотеки 16.05.2007р., що підтверджується витягом № 12528048 про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек.

14.05.2008р. між банком та Суб'єктом підприємницької діяльності - Фізичною особою ОСОБА_4, було укладено Додаткову угоду №1 до Генеральної кредитної угоди, згідно якої внесено зміни до п.1.2 розділу 1 Генеральної кредитної угоди та викладеного його в новій редакції, а саме: загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках угоди кредитами не повинен перевищувати 60000дол.США.

В рамках Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007р., 14.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк "Аваль" (кредитор) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 (позичальник) було укладено Кредитний договір № 010/13-1089/69632 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов якого кредитор на положеннях та умовах договору та Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в сумі 60 000 доларів США, які повинні бути повернуті позичальником в строк по 13.05.2009 року включно, зі сплатою кредитору за користування кредитом 15,75 % річних (п.1.1. та п.1.3. Кредитного договору).

Крім того, 19.05.2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк "Аваль" та ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Номінал"(іпотекодавець) було укладено Додатковий договір до Договору іпотеки, посвідченого 07.05.2007 року за р.№ 847, відповідно до умов якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (відповідача), що витікають з генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року та додаткової угоди №1 до Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 14.05.2007 року, укладеного між іпотекодержателем (банком) та боржником -Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_4 (третя особа), а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодавець (позивач) зобов'язується перед іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 60 000 доларів США, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

Додатковий договір до договору іпотеки від 19.05.2008 року посвідчений Зеленським В.В. Приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1690.

Пунктом 2 Додаткового договору № 1 від 19.05.2008р. сторони визначили, що всі інші пункти договору іпотеки залишаються без змін.

Ці зміни були зареєстровані у Державному реєстрі іпотеки 05.08.2009р., що підтверджується витягом №24289990 про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 11.11.2009 року по справі № 12/144 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма „Номінал" до Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції „Райффайзен Банк Аваль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису № 1426, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнко О.С. 04.08.2009 року на Договорі іпотеки від 07.05.2007 року між іпотекодержателем (ВАТ „Райффайзен Банк Аваль") та іпотекодавцем (ТОВ „ВКФ „Номінал") таким, що не підлягає до виконання та рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2011 року по справі № 5028/14/103(20/22)/2011, залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2012 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма „Номінал" до Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", в особі відособленого підрозділу Чернігівської обласної дирекції ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізична особа - підприємець ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнко О.С., про визнання виконавчого напису №159, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнко О.С. 24 січня 2011 року на договорі іпотеки від 07 травня 2007 року між іпотекодержателем ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" та іпотекодавцем ТОВ "ВКФ "Номінал" таким, що не підлягає до виконання, встановлено, що в забезпечення виконання Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за Генеральною кредитною угодою № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, додатковою угодою № 1 від 14.05.2008р. до Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року та Кредитним договором № 010/13-1089/69632 між банком та позивачем було укладено договір іпотеки 07.05.2007р. та 19.05.2008р. додатковий договір до договору іпотеки, посвідченого 07.05.2007 року за р.№ 847.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Тобто, Договором іпотеки від 07.05.2007р. та Додатковим договором від 19.05.2008 року № 1690 до договору іпотеки, посвідченого 07.05.2007 року за р.№ 847, були забезпечені вимоги іпотекодержателя (відповідача), що витікають з Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, додаткової угоди №1 від 14.05.2008 року до генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року та кредитного договору № 010/13-1089/69632 від 14.05.2008р., укладених між іпотекодержателем (банком) та боржником - Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_8 (третя особа), а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що посилання позивача та третьої особи на те, що договір іпотеки було укладено лише в забезпечення виконання зобов'язань за генеральною кредитною угодою № 012/16-31/038 від 04.05.2007р. щодо повернення кредиту у розмірі 285000 грн. є безпідставні.

Згідно із ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Нормами Закону України „Про іпотеку" передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи вказане, Договір іпотеки від 07.05.2007 року та Додатковий договір від 19.05.2008р. до Договору іпотеки від 07.05.2007 року мають похідний характер від основного зобов'язання - Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, додаткової угоди № 1 від 14.05.2008р., в рамках якої сторонами додатково були укладені: кредитний договір № 010/16-31/040 від 04.05.2007 року і Кредитний договір №010/13-1089/69632 від 14.05.08р., і є дійсними до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії Договору іпотеки.

Відповідно до п.п. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ст. 17 Закону України „Про іпотеку").

В п. 7.2. Договору іпотеки від 07.05.2007 року зазначено, що право іпотеки та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі: припинення боргового зобов'язання, забезпеченого іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не замінив або не відновив предмет; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що закон пов'язує припинення договору іпотеки з припиненням всього основного зобов'язання, яким забезпечена іпотека, а не з припиненням одного з боргових зобов'язань, виконаних в рамках основного та забезпеченого іпотекою.

Позивач наголошує, що кредит та нараховані проценти були своєчасно погашені позичальником (третьою особою) - до 03.05.2008 року, а тому відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, основне зобов'язання позичальника-боржника перед кредитором-банком по поверненню кредиту та сплаті процентів припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач вважає, що оскільки згідно частини 5 ст. 3 Закону України „Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання, тому після 03.05.2008 року зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Номінал" за Договором іпотеки від 07.05.2007 року припинили свою дію, у зв'язку з припиненням забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно пунктів 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Аналогічна норма міститься і в ст..526 ЦК України.

Відповідно до приписів ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, банк виконав взяті на себе зобов'язання по Генеральній кредитній угоді № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року та Кредитному договору № 010/16-31/040 від 04.05.2007р. надав третій особі кредитні кошти в сумі 283622,60 грн., що підтверджується платіжними дорученням та виписками з позичкового рахунку.

В свою чергу, позичальник (третя особа) виконав взяті на себе зобов'язання, сплатив кредитні кошти в сумі 283622,60 грн. та проценти за їх користування в повному обсязі 30.04.2008р., що підтверджується наданим банком розрахунком та випискою з особового рахунку № 206271517.

На виконання взятих на себе зобов'язань за Генеральною кредитною угодою № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, додатковою угодою №1 від 14.05.2008 року та Кредитним договором № 010/13-1089/69632 від 14.05.2008р., банк надав позичальнику кредит в сумі 60000 доларів США, що підтверджується валютними меморіальними ордерами від 21.05.2008р. на суму 18000 доларів США від 22.05.2008р. на суму 18500 доларів США, від 29.05.2008р. на суму 23500 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, розрахунку суми заборгованості, позичальник взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав і кредит та відсотки за його користування не сплатив. Заборгованість за кредитом становить 60000 доларів США та заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 21.05.2008р. по 21.02.2012р. становить 25058,24 долари США.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2011 року по справі №5028/14/103(20/22)/2011 встановлено факт надання банком Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 кредитних коштів в сумі 60000 доларів США, та невиконання позичальником взятих себе зобов'язань і неповернення суми кредиту та відсотків за його користування.

В свою чергу, ні позивач, ні третя особа не надали належних та допустимих доказів, які підтверджують погашення заборгованості по Генеральній кредитній угоді № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, додатковій угоді №1 від 14.05.2008 року до генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року та Кредитного договору № 010/13-1089/69632 від 14.05.2008р. та відповідно припинення основного зобов'язання-Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року додаткової угоди №1 від 14.05.2008 року до Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року, в межах яких було укладено Кредитний договір №010/13-1089/69632 від 14.05.08р.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що основне зобов'язання за Генеральною кредитною угодою № 012/16-31/038 від 04.05.2007 року і Додатковою угодою №1 від 14.05.2008 року, в рамках яких були укладені Кредитний договір № 010/16-31/040 і Кредитний договір №010/13-1089/69632 від 14.05.08р., та в забезпечення виконання яких був укладений договір іпотеки від 07.05.2007 року та додатковий договір до договору іпотеки від 19.05.2008 року, на даний час не припинилося, тоді як відповідно і не припинилися зобов'язання ТОВ „Виробничо-комерційна фірма „Номінал" (іпотекодавця) по забезпеченим іпотекою зобов'язанням перед Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк „Аваль" (іпотекодержателем).

Крім того, слід зазначити, що позивач посилається на п. 7 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України та зазначає, що в даному випадку це стосується правовідносин, що склалися між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо- комерційна фірма "Номінал" та Відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є відповідач, стосовно зобов'язань іпотекодавця перед іпотекодержателем за Договором іпотеки від 07.05.2007 року.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом: установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку стосовно того, що вимоги позивача про визнання правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Номінал" та відповідачем по зобов'язанням іпотекодавця перед іпотекодержателем такими, що припинили свою дію за Договором іпотеки від 07.05.2007 року є встановленням фактів, що мають юридичне значення. Ці факти можуть встановлюватись господарським судом лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

В свою чергу, вимоги про визнання правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Номінал" та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" по зобов'язанням іпотекодавця перед іпотекодержателем такими, що припинили свою дію за Договором іпотеки від 07.05.2007 року, не призводять до поновлення порушених прав, а тому не можуть бути окремим предметом позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача про визнання правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Номінал" та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" по зобов'язанням іпотекодавця перед іпотекодержателем такими, що припинили свою дію за Договором іпотеки від 07.05.2007 року є недоведеними, а тому обґрунтовано залишені без задоволення.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і позивача, який мав довести з посиланням на конкретні письмові докази (ст..32 ГПК України), що відповідачем було порушено умови спірного Договору та норми чинного законодавства.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги, оскільки рішеннями господарських судів по справах № 2/147, № 14/60 (12/48), №8/104, № 12/144 було встановлено факт надання банком Фізичній особі підприємцю - ОСОБА_4 кредитних коштів 60000,00 дал. США за Кредитним договором № 010/13-1089/69632 від 14.05.2008 укладеним в рамках Генеральної кредитної угоди № 012/16-31/038 від 04.05.2007.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що обтяження предмету іпотеки зареєстровано у Державному реєстрі іпотеки 16.05.2007 (Витяг № 12528048), зміни були зареєстровані 05.08.2009 (Витяг № 24289990).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Враховуючи зазначене посилання скаржника на те, що Додатковий договір № 1 від 19.05.2012 до Договору іпотеки від 04.05.07 є недійсним, оскільки відсутня реєстрація, є безпідставним.

Підстави припинення застави визначені ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що закон пов'язує припинення договору іпотеки з припиненням всього основного зобов'язання, яким забезпечена іпотека, а не з припиненням одного з боргових зобов'язань, виконаних в рамках основного забезпеченого іпотекою.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.04.2012р. у справі №5028/12/15/2012 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.04.2012р. у справі №5028/12/15/2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Номінал» - без задоволення.

2.Матеріали справи № 5028/12/15/2012 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя Кондес Л.О.

Судді Ропій Л.М.

Рябуха В.І.