ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" жовтня 2012 р.Справа № 7/71/5022-887/2012
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", бул.Т.Шевченка/вул.Пушкінська, буд.8/26, м.Київ 4, 01004, в особі відділення "Тернопільська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ БАНК", вул.Опільського, 5, м.Тернопіль, 46000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських", вул.Подільська, 38-А, м.Тернопіль, 46008

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" в особі відділення "Тернопільська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ БАНК" звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських" про звернення стягнення 5257641,82грн. заборгованості за кредитним договором №23/11-К від 20.06.2012р., з яких 4900000,00грн. - поточна заборгованість по кредиту, 8323,29грн. - пеня за прострочений кредит, 344946,57грн. - прострочена заборгованість по платі за кредит, 4371,96грн. - пеня за прострочену плату за кредит, на нерухоме майно, передане в іпотеку товариством з обмеженою відповідальністю "Диво", згідно іпотечних договорів №3005 від 20.06.2011р., №3003 від 20.06.2011р., та №3007 від 20.06.2011р.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся до суду із заявою №455/1400-04-2 від 22.10.2012р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, передане в іпотеку товариством з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських" згідно іпотечних договорів №3005 від 20.06.2011р., №3003 від 20.06.2011р., та №3007 від 20.06.2011р.

На обґрунтування порушення своїх прав, позивач у заяві стверджує, що відповідачем не виконано вимоги п.1.1 кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р. щодо добровільного погашення суми заборгованості, а тому вважає, що до розгляду даної справи ТОВ "Родина Тарашевських" може відчужити належне йому на праві приватної власності майно, яке може зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, що свідчить про ймовірність утруднення у майбутньому виконання рішення суду та порушення майнових інтересів позивача.

Розглянувши заяву позивача №455/1400-04-2 від 22.10.2012р. про забезпечення позову, суд відмовляє в її задоволенні, при цьому суд виходив з наступного:

- відповідно до ст.66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з ініціативи суду, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, тобто як гарантія реального виконання рішення суду;

- умовою застосування заходів для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване заявником припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення;

- статтею 67 ГПК України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, серед яких: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- заява про забезпечення позову повинна бути підтверджена доказами про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові пленуму ВГС України від 26 грудня 2011 року N16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Позивачем в обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову не надано доказів вчинення відповідачем дій, які свідчать про наміри здійснити продаж або інше відчуження власного майна та майна, яке передано в іпотеку згідно іпотечних договорів №3005 від 20.06.2011р., №3003 від 20.06.2011р., та №3007 від 20.06.2011р., з метою ухилення від виконання своїх зобов'язань. Про наявність таких обставин може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки, чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Крім того, виконання кредитного договору №23/11-К від 20.06.2012р., стягнення заборгованості за яким позивач просить звернути на предмет іпотеки, забезпечено іпотечними договорами №3005 від 20.06.2011р., №3003 від 20.06.2011р., та №3007 від 20.06.2011р., укладених між ПАТ "ВТБ БАНК" та ТОВ "Родина Тарашевських", за умовами яких (п.5 умов договорів) на іпотекодавця покладено обовязок не відчужувати предмет іпотеки, не передавати його в оренду чи найм, лізинг, позичку, користування, в наступну іпотеку тощо, забезпечувати підтримання предмета іпотеки в належному стані, не чинити ніяких перешкод, всіма засобами та способами сприяти здійсненню іпотекоджателем фактичної та документальної перевірки наявності та стану предмета іпотеки. При цьому, в обґрунтування накладення арешту на майно, яке передане банку в іпотеку, позивач не подав доказів невиконання чи неналежного виконання зазначених іпотечних договорів.

Приймаючи до уваги, що заявник не підтвердив викладені у заяві від 22.10.2012р. обставини можливими та допустимими доказами передбаченими ст.33 ГПК України, не надав доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заявленого заходу до забезпечення позову, не обґрунтував причини звернення із заявою про забезпечення позову, тим самим не довів суду, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду та виконання умов кредитного договору №23/11-К від 20.06.2012р. та іпотечних договорів №3005 від 20.06.2011р., №3003 від 20.06.2011р., та №3007 від 20.06.2011р., а тому господарський суд відмовляє в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" в особі відділення "Тернопільська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ БАНК" №402/1400-04-2 від 16.10.2012р. про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.66, 67,86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" в особі відділення "Тернопільська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ БАНК" №455/1400-04-2 від 22.10.2012р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, передане в іпотеку товариством з обмеженою відповідальністю "Родина Тарашевських" згідно іпотечних договорів №3005 від 20.06.2011р., №3003 від 20.06.2011р., та №3007 від 20.06.2011р.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя М.С. Стадник