Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" квітня 2012 р. Справа № 17/5007/22/12

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №2 від 10.01.2012р.

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" (м.Сквира Київська область)

до Селянського (фермерського) господарства "Шевченківське" (м.Андрушівка Житомирська область)

про стягнення 20221,97 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.04.2012р. до 17.04.2012р. об 11:30.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 20221,97грн. коштів, які було помилково перераховано на рахунок СФГ "Шевченківське". Також просить стягнути з відповідача судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач після перерви в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Представник відповідача ОСОБА_2, що був присутній в судовому засіданні 05.04.2012р., позовні вимоги не визнав, про що зазначив у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.30).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" (позивач/покупець) та Селянським (фермерським) господарством "Шевченківське" (відповідач/продавець) було укладено договір купівлі-продажу №5721/169 (а.с.8), за умовами якого продавець продає, а покупець купує зерно гречки (надалі - Зерно) в фізичній вазі в кількості 5 тонн, яке відповідає вимогам ДСТУ 4524-2006 та базисним показникам: вологість - 14,5%, сміттєві домішки - 1%.

Згідно п.2.1. вищезазначеного договору доставка зерна здійснюється автомобільним або залізничним транспортом за рахунок продавця.

Зерно приймається при наявності товарно-транспортної накладної на кожну машину з обов'язковим визначенням якісних показників лабораторією покупця (п.2.2. договору).

Відповідно до п.3.1. договору ціна зерна є договірною і розраховується виходячи з ціни 6000,00грн. за 1 тону, у тому числі ПДВ, в базисних показниках, встановлених п. 1.1. цього договору, за відрахуванням витрат на доробку його до базисних показників та транспортування, згідно з тарифами вказаними в п.п. 1.2, 1.3.

Вартість партії та ціна за тону зерна фізичної ваги, вказується в реєстрі накладних на прийняте зерно (п.3.2. договору).

Зерно оплачується покупцем протягом 5 банківських днів з дня його надходження (п.3.3. договору).

На виконання умов договору СФГ "Шевченківське" передало позивачу товар на загальну суму 21516,00грн., що підтверджується накладною №205 від 14.10.2010р. (а.с.9).

Позивач на виконання своїх договірних зобов'язань виплатив грошові кошти через касу підприємства в сумі 20221,97грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №174 від 14.10.2010р. (а.с.10).

14.10.2010р між тими ж сторонами було підписано акт надання послуг №4066 на загальну суму 1322,70грн. (а.с.11) та підписана угода №СК000000300 від 14.10.2010р. про припинення зобов'язань заліком зустрічних вимог на суму 1294,03грн. (а.с.12).

Як зазначив позивач, 15.10.2010р. ТОВ "Сквирський комбінат хлібопродуктів" помилково повторно було перераховано грошові кошти на рахунок відповідача в сумі 20221,97грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.13).

05.12.2011р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути помилково перераховані кошти, яка залишена без відповіді та задоволення (а.с.14. 22).

Спір виник з того приводу, що вказані кошти були перераховані позивачем помилково.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач заборговану суму позивачу не повернув.

За ст. 15 ЦК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Згідно зі ст.ст.525 і 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття, або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 ГПК України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Позовні вимоги щодо стягнення помилково перерахованих коштів стверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню судом в сумі 20221,97грн. на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,43,44,49,77,82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Шевченківське" 13400, Житомирська область, Андрушівський район, м.Андрушівка, вул.Ворошилова, 30, код 32277282 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів",09000, Київська область, м.Сквира, вул.Київська, 25, код 00954544 - 20221,97грн. боргу, а також 1609,50грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23 квітня 2012 року.

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - в справу, 2 - позивачу

3- відповідачу (рек.з повід.)