КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2012 № 5011-23/5286-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Тарасенко К.В.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ТОВ «Девіжн Констракшн»на рішення господарського суду м. Києва від 26.06.2012 року № 5011-23/5286-2012 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фундамент»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Девіжн Констракшн»

про стягнення 233 203,48 грн.

зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Девіжн Констракшн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фундамент»

про стягнення 165 000 грн.

дослідивши та вивчивши матеріали вправи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва №5011-23/5286-2012 від 26.06.2012р. частково задоволений первісний позов ТОВ «Фундамент», з відповідача на користь позивача стягнуто 164 999,99 грн. основного боргу; 3 300,00 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Не погоджуючись з рішенням відповідач, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на його необґрунтованість, просить його скасувати в частині задоволених первісних позовних вимог та прийняти рішення про задоволення зустрічного позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечував, просить залишити їх без задоволення, рішення суду-без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 18.03.2009 року сторонами укладено договір субпідряду №18/03-09, за умовами якого позивач зобовязався виконати комплекс робіт на обєкті будівництва Тимчасового оптово-роздрібного ринку в 11 мікрорайоні житлового комплексу «Позняки» у місті Києві, площею 5,0623га, а відповідач прийняти роботи та оплатить їх вартість.

Згідно зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення коштів, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не належним чином здійснив розрахунки за проведений комплекс будівельних робіт, в звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 164 999,99грн. Оскільки відповідачем був порушений графік сплати боргу, у позивача виникло права нарахувати на суму боргу інфляційні втрати та №% річних. Крім того, за умовами договору, відповідач несе відповідальність у вигляді сплати пені. Оскільки, договір не містить терміну оплати, відповідачу в порядку ст. 530 ЦК України направлена претензія, яка залишена без задоволення.

Частково задовольняючи первісний позов, господарський суд виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що обидві сторони допустили порушення зобовязань. Суд не прийняв акт від 28.12.2009 року про проведення гідравлічних випробувань в якості належного доказу повного виконання позивачем за первісним позовом господарських зобовязань, встановлених пунктами 1.1.4 1.1.6 додаткової угоди №6 від 16.12.2009 року, оскільки цей документ свідчить про часткове виконання. Крім того, пунктом 1.1.4 додаткової угоди №6 визначено, що позивач зобовязаний крім виконання робіт здати їх належним чином, тобто з урахуванням вимог частини другої пункту 3.1 договору №18/03-09 від 18.03.2012 року належним доказом виконання робіт у повному обсязі має бути акт прийняття цих робіт за формою КБ-2, підписаний уповноваженими представниками сторін. Суд не погодився з доводами позивача про неможливість виконання ним своїх зобовязань у звязку з погодними умовами, оскільки ця обставина лише надає право відстрочення виконання, а не право відмовитись від виконання зобовязання взагалі.

Оскільки у відповідача наявне господарське зобовязання оплатити належним чином виконані та прийняті роботи, суд встановив, що вимога про стягнення суми основного боргу у розмірі 164 999,99 гривень підлягає задоволенню. У той же час, суд відмовив у задоволенні інших вимог, вказав на те, що за умови відсутності ознак правопорушення з боку боржника, відсутні правові підстави для застосування правових наслідків щодо стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

В свою чергу відповідач звернувся із зустрічним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що невиконання зобовязань в повному обсязі з боку ТОВ «Фундамент» призвело до того, що позивач за зустрічним позовом поніс збитки.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд встановив, що позивач за зустрічним позовом не довів жодним доказом ні факт наявності збитків ні їх реальний розмір.

Заперечуючи про рішення, апелянт вказує на те, що оскільки строк виконання зобовязань з оплати договором не передбачений, то оплата здійснювалась у розумні строки після підписання актів КБ-2,КБ-3. Додатковою угодою № 6 сторони погодили, що позивач доробляє роботи та належним чином їх передає, а вин здійснює оплату заборгованості, оскільки відбулось порушення з боку позивача, то у нього виникло право не виконувати свої обовязки. Отже, на думку апелянта, строк оплати не настав. Щодо зустрічних вимог, то апелянт зазначив, що змушений був залучити іншого субпідрядника, так як ТОВ «Фундамент» не виконало умов додаткової угоди щодо виконання з пусконалагоджування, в звязку з чим змушений був оплатити роботи ЗАТ «Будінженермережа-5», закупити матеріали про що свідчать платіжні документи, але суд безпідставно залишив їх поза увагою. Таким чином вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження збитків.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Дослідивши і зясувавши всі обставини та матеріали справи, які мають значення для вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 837, ч.4ч.6 ст.882 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

За змістом статті 879 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за додатковою угодою №6 від 16.12.2009 року про визначення строків погашення заборгованості, з боку відповідача, та зобовязання доробити роботи з комплексу робіт очисних споруд поверхневих стічних вод, установки фільтрів, люків, колодязів, з боку позивача, обидві сторони допустили порушення зобовязань.

Пунктом 1.1.7 додаткової угоди №6 від 16.12.2009 року встановлено право кожної з сторін договору відстрочити виконання свого зобовязання у випадку неналежного виконання своїх зобовязань іншою стороною, проте ця договірна умова не звільняє сторони від виконання своїх зобовязань.

Правомірним є часткове задоволення первісного позову в розмірі 164 999,99 грн., оскільки виконання зобовязань не в повному обсязі, позбавляє позивача претендувати на стягнення з відповідача неустойки.

Щодо зустрічного позову про стягнення збитків, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

З платіжних доручень, наданих відповідачем за первісним позовом в обґрунтування збитків вбачається, що за приписами ст. 22 ЦК України збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити. В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. Також під дане визначення підпадають ті грошові штрафні санкції, які потерпілий сплатив або має сплатити у зв'язку із невиконання ним зобов'язання перед третьою особою, якщо таке невиконання є наслідком порушення його цивільного права.

Господарський суд вірно зазначив, що відсутність договору позбавляє можливості визначити реальні збитки, оскільки платіжні доручення свідчать про перерахування коштів за договірними правовідносинами, що виникли до укладання додаткової угоди № 6 від 16.12.09р..

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «Девіжн Констракшн» залишити без задоволення, рішення господарського суду м. Києва № 5011-23/5286-2012 від 26.06.2012р. без змін.

2. Матеріали справи повернути господарському суду м. Києва

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Тарасенко К.В.

ОСОБА_1