ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2012р. Справа № 5024/2373/2011

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (в засіданні 18.01.2012р.)

від відповідача: ОСОБА_2- ю/к, дов. № 6 від 06.210.2011р.

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонский оптовый торговый дом-02", м. Херсон

про стягнення 56194грн. 86коп.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 12.01.2012р., якою розгляд справи відкладався.

Провадження у справі порушено за позовом про стягнення 54410,21грн. боргу, 1062,97грн. на відшкодування втрат у зв'язку з інфляцією, 721,68грн. в якості 3% річних у відносинах за договором поставки № 158 від 04.09.2009р.

Позовні вимоги обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем зобов'язань з оплати набутого товару.

Сторони повідомили щодо вичерпання спору на суму 10тис.грн. з її оплатою у спірних відносинах 05.12.2011р. та на суму 48,82грн. у зв'язку з поверненням товару 04.01.2012р.

Заявою від 11.01.2012р. (вх. № 414) позивач з посиланням на ст.44 ГПК України, ст.12 Закону України "Про адвокатуру", п.33 Правил адвокатської етики просить стягнути з відповідача в якості судових витрат 1500грн. вартості адвокатських послуг.

Відповідач не заперечує проти вимог про стягнення заявленого боргу за вирахуванням вчиненої під час провадження у справі оплати 10тис.грн. та вартості повернутого під час провадження товару в 48,82грн. При цьому відповідач зазначає, що норми про строк оплати за договором неоднозначні, оплата пов'язується з рахунками-фактурами, яких не було, відтак строк оплати слід вважати неузгодженим; обов'язок зі сплати спірної суми настав лише після сплину 7 днів після вимоги позивача про сплату товару в претензії від 19.10.2011р. Нарахування втрат від інфляції та відсотків річних здійснено за періоди до цієї дати. Відповідач також вважає безпідставними вимоги про стягнення втрат від інфляції, відсотків річних за ознакою їх нарахування на підставі відомостей з актів звірки з огляду на статус таких актів.

Представник відповідача заперечує проти віднесення до числа судових витрат вартості адвокатських послуг, вважаючи їх необґрунтованими у цій справі.

У судовому засіданні 18.01.2012р. оголошувалась перерва до 10год. 00хв. 19.01.2012р.

С у д в с т а н о в и в:

04.09.2009р. між приватним підприємцем ОСОБА_3 (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонский оптовый торговый дом-02" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 158, за яким постачальник зобов'язався постачати партіями узгоджений товар, а покупець зобов'язався приймати та оплачувати його.

Згідно з п.6 розділу договору "Терміни, застосовувані в договорі", та додатком № 1 до договору товар має оплачуватися протягом 30 днів від дати прийняття покупцем товару і отримання від постачальника рахунків - фактур.

За викладенням позовної заяви позивач вказав, що протягом дії договору з 04.09.2009р. по 30.09.2011р. поставив відповідачу товарів на загальну суму 563858,39грн., пославшись на неідентифіковані акти звірки розрахунків та накладні, та отримав 509448,18грн. в якості оплати товарів. Акти звірки розрахунків додано до позовної заяви.

Позов заявлено 28.11.2011р. (вх. № 2738).

На вимогу суду надати докази вчинення поставок товару неоплаченою вартістю позивач з супровідним листом 20.12.2012р. надав суду копії наступних накладних щодо передачі відповідачу товарів (горішки, ядра насіння соняшнику, кунжут, ізюм, цукати т.і.):

- № 25/3 від 11.03.2011р. на суму 2436,89грн.;

- № 23/3 від 11.03.2011р. на суму 6539,55грн.;

- № 47 від 22.03.2011р. на суму 822,40грн.;

- № 46 від 22.03.2011р. на суму 723,60грн.;

- № 56 від 25.03.2011р. на суму 3072,09грн.;

- № 54 від 25.03.2011р. на суму 4123,85грн.;

- № 65 від 28.03.2011р. на суму 187,20грн.;

- № 64 від 28.03.2011р. на суму 197,95грн.;

- № 3 від 04.04.2011р. на суму 710грн.;

- № 1 від 04.04.2011р. на суму 3248,93грн.;

- № 24 від 07.04.2011р. на суму 6772,10грн.;

- № 23 від 07.04.2011р. на суму 2781грн.;

- № 51 від 20.04.2011р. на суму 4400грн.;

- № 53 від 20.04.2011р. на суму 3300грн.;

- № 60 від 21.04.2011р. на суму 1855,05грн.;

- № 64 від 21.04.2011р. на суму 1348,55грн.;

- № 68 від 23.04.2011р. на суму 1217,92грн.;

- № 19 від 16.05.2011р. на суму 2748,18грн.;

- № 17 від 16.05.2011р. на суму 3526,98грн.;

- № 29 від 17.05.2011р. на суму 1750грн.;

- № 13 від 09.06.2011р. на суму 2599,19грн.;

- № 15 від 09.06.2011р. на суму 1126,44грн.;

- № 22 від 10.06.2011р. на суму 625грн.;

- № 30 від 10.06.2011р. на суму 4061,60грн.;

- № 47 від 22.06.2011р. на суму 821,60грн.,

а всього на суму 60996,07грн.

На підставі цих накладних судом встановлено факти поставки позивачем відповідачу товарів названою вартістю 60996,07грн.

Згідно зі ст.526, 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином, зокрема у відповідності до вимог законодавства та умов договору; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З названої суми в 60996,07грн. позивач заявив до стягнення за позовом 54410,21грн. в якості боргу, зазначивши про відсутність спору щодо решти.

З врахуванням викладених встановлених судом обставин та наведених норм слід дійти висновку, що позов про стягнення 54410,21грн. на час його заявлення був обґрунтованим. З цієї суми на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 44361,39грн. боргу, щодо 10000грн., оплачених платіжним дорученням № 31946 від 05.12.2011р. під час провадження у справі та щодо 48,82грн. (на вартість повернутого товару за накладною № 48 від 04.01.2012р. під час провадження у справі) предмет спору витрачено, провадження у справі слід припинити за п.1-1) ч.1 ст.80 ГПК України.

Суд приймає до уваги, що визначальним для відліку обумовленого сторонами 30-денного строку, протягом якого має вчинюватися оплата товару, є дата передачі-прийняття товару, підтвердженням якої є накладна. Значення рахунка-фактури є вторинним, за відсутності таких рахунків відлік строк платежу розпочинається, як зазначено, з дати передачі-прийняття товару.

Оскільки строк оплати сторонами узгоджено, має застосовуватися ч.1 ст.530 ЦК України, за якою зобов'язання підлягає виконанню в узгоджений строк, а не ч.2 ст.530 ЦК України щодо 7-денного строку виконання зобов'язання за вимогою, у випадку коли строк не узгоджений.

Вимоги про відшкодування втрат у зв'язку з інфляцією підлягають задоволенню частково.

Розрахунок цих складових ціни позову, вчинений позивачем, знаходиться на а.с.21, містить 9 строчок нарахувань: 6 строчок щодо періодів прострочок з 01.05.2010р. по 19.09.2010р. оплати сум 49675,89грн., 47675,89грн., 32555,99грн. та 3 строчки щодо періодів прострочок з 01.09.2011р. по 31.10.2011р. оплати сум 77437,49грн. та 54410,21грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вимоги про оплату втрат від інфляції та відсотків річних за 2010р. обґрунтовано посиланням на записи в актах звірки розрахунків між сторонами, без посилань за викладенням позовної заяви на певні накладні у цей період, без наведення даних про отримання товару певною вартістю за певними накладними у певний час, про дати перетворення в борг зобов'язань за такими накладними. Таких накладних не вказано, суду не надано.

Акт звірки не містить вказаних даних, не є належним джерелом для встановлення таких даних.

Чинним законодавством акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку, а у розумінні ст.9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" акт звірки є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму зобов'язань та фіксує стан розрахунків між сторонами, але сам по собі не породжує будь-яких прав та обов'язків сторін, в той час як зобов'язання сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними.

Суд також приймає до уваги, що вказуючи в розрахунку втрат від інфляції у 2010р. індекси інфляції менше 100%, позивач інфляційні при цьому брав за нуль, хоча за ст.625 ЦК України має значення індекс інфляції за весь без виключення період прострочки: і коли він більше 100%, і коли менше 100%.

З наступних трьох строчок нарахувань (в розрахунку на а.с.21 щодо втрат від інфляції та 3% річних) у період з 01.09.2011р. по 30.09.2011р., як вже зазначено, суд має дані про борг відповідача в сумі 60996,07грн. з 01.09.2011р. по 26.09.2011р., та не має даних про достатні підстави нарахувань понад цю суму боргу (із 77437,49грн. зазначених в розрахунку з тієї ж причини недоведеності посиланням лише на інформацію зі строчки акта звірки розрахунків).

Втрати від інфляції за період прострочки оплати суми в 60996,07грн. за період з 01.09.2011р. по 26.09.2011р. складають 61грн. при індексі інфляції 100,1% . У жовтні 2011р. індекс інфляції склав 100%.

Таким чином, із заявленої суми втрат у зв'язку з інфляцією стягненню підлягає 61грн.

Суд врахував, що відповідно до "Рекомендацій стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових спорів", наведених у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р. при прострочці платежу протягом півмісяця і більше в розрахунок приймається індекс інфляції як за місяць, а при прострочці платежу, менш ніж півмісяця, втрати від інфляції не нараховуються.

Відповідно, при нарахуванні втрат від інфляції за 26 днів прострочки сплати суми 60997,07грн. як за повний місяць - вересень нема підстав для нарахування втрат від інфляції за наступні 4 дні прострочки платежу суми боргу, що зменшилась у вересні 2011р.

В якості 3% річних, враховуючи викладене, підлягають стягненню 130,35грн. за період прострочки платежів у 60996,07грн. з 01.09.2011р. по 26.09.2011р., а також 17,88грн. та 138,63грн. у відповідності з наведеним позивачем розрахунком у зв'язку з прострочкою платежів у сумі 54410,21грн. з 27.09.2011р. по 31.10.2011р. (всього підлягає стягненню в якості 3% річних 286,86грн. = 130,55 + 17,88 + 138,63).

Заявлений позов на час заявлення був обґрунтований на 97,4432% ((44361,39грн. + 10048,82грн. + 61грн. + 286,86грн.) : 56194,86грн. х 100%), відтак 97,4432% судових витрат відноситься на відповідача, решта - на позивача.

При заявленні позову позивач сплатив 1477,50грн. судового збору за платіжним дорученням № 9 від 27.11.2011р., мав сплатити 1411,50грн. як мінімальний розмір судового збору за майновим позовом, що подається до господарського суду (1,5 розміру мінімальної заробітної плати в 941грн. на 01.01.2011р. відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір").

66грн. зайво сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачеві з Державного бюджету України.

До судових витрат у цій справі окрім судового збору на підставі ст.44 ГПК України відносяться витрати позивача щодо оплати послуг адвоката в сумі 1500грн. у зв'язку з наступним.

Такі витрати відносяться до судових за ст.44 ГПК України.

Ці витрати вчинено ФОП ОСОБА_3 на користь адвоката ОСОБА_4 за платіжною квитанцією № 11/11 від 11.11.2011р. (копія на а.с.48) на підставі договору про надання юридичної допомоги № 11/11-01 від 11.11.2011р. між адвокатом ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 (копія на а.с.45). До справи також залучено акт про надання адвокатських послуг від 11.01.2012р. за названим договором (а.с.49). Предметом договору про надання юридичної допомоги та акта надання адвокатських послуг зазначено:

- складання, пред'явлення позовної заяви до господарського суду Херсонської області про стягнення з ТОВ "Херсонский оптовый торговый дом-02" суми боргу на користь замовника;

- ведення справи за позовом замовника до ТОВ "Херсонский оптовый торговый дом-02" про стягнення суми боргу в господарському суді Херсонської області;

- надання усних консультацій з питань, пов'язаних з веденням справи;

- представництво інтересів замовника в господарському суді Херсонської області за позовом замовника до ТОВ "Херсонский оптовый торговый дом-02" про стягнення суми боргу.

В контексті заперечень відповідача суд не знаходить підстав не відносити витрати з оплати вартості адвокатських послуг до числа судових у справі, такі витрати в якості судових передбачені законом, об'єктивно їх розмір не є неспівмірним правовій допомозі, послугам.

Ці витрати в числі судових також розподіляються пропорційно задоволеним вимогам на підставі ст.49 ГПК України.

Керуючись п.1-1) ч.1 ст.80, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонский оптовый торговый дом-02" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 44361грн. 39коп. боргу, 286грн. 86коп. в якості 3% річних, 61грн. в якості втрат у зв'язку з інфляцією, 1375грн. 41коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору, 1461грн. 65коп. на відшкодування витрат з оплати вартості послуг адвоката.

3. Припинити провадження у справі щодо вимог про стягнення 10048грн. 82коп.

4. Відмовити в решті вимог.

5. Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 з Державного бюджету України 66грн. зайво сплаченого судового збору, про що видати довідку.

Суддя В.В. Чернявський

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України

23.01.2012р.