РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-64/9630-2012 12.10.12

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна»

до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-Страхування»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 40055,40 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.,

при секретарі судового засідання Наумкіній П.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Мунька О.М., дов. № 02/03-01-2012 від 03.01.2012 року,

від відповідача: Карпов С.Б., дов. № 1053/2011 від 30.12.2011 року,

Суть спору:

17.07.2012 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра-Україна»(далі -позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-Страхування» (далі -відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 40 055,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3, відповідальність якого застрахована ПрАТ «ПРОСТО-Страхування»згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/6760987, визнаний винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні збитків транспортному засобу Camry», що є об'єктом страхування за договором № 4123 від 24.05.2011 року, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна»і ОСОБА_4. В зв'язку із чим, відповідно до Закону України «Про страхування», у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 40 055,40грн.

Ухвалою суду від 19.07.2012 року порушено провадження у справі № 5011-64/9630-2012, розгляд справи призначено на 16.08.2012 року.

Ухвалою суду від 16.08.2012 року розгляд справи № 5011-64/9630-2012 відкладено на 07.09.2012 року, у зв'язку з неявкою відповідача.

В судовому засіданні 07.09.2012 року представник позивача надав довідку про отримання від ПрАТ «ПРОСТО-Страхування»страхового відшкодування в розмірі 30 171,75 грн. та письмові пояснення по справі в яких просив суд припинити провадження у справі в частині 30 171,75 грн. у зв'язку з виплатою відповідачем страхового відшкодування.

В судовому засіданні 07.09.2012 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку із тим, що страхове відшкодування було виплачене без врахування зносу пошкодженого автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням № 13355 від 05.07.2012 року.

В судовому засіданні 07.09.2012 року судом було оголошено перерву у розгляді справи на 12.09.2012 року в порядку ст.. 77 ГПК України.

Розпорядженням заступника голови суду від 12.09.2012 року, у зв'язку з знаходженням судді Зеленіної Н.І. у відпустці, справу №5011-64/9630-2012 передано на розгляд судді Качан Н.І.

Ухвалою суду від 12.09.2012 року розгляд справи відкладено на 12.10.2012 року, у зв'язку із тим, що суддя Зеленіна Н.І. знаходилась у відпустці.

Через відділ діловодства суду 13.09.2012 року представник позивача подав клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових пояснень та просив суд стягнути з відповідача суму несплаченого страхового відшкодування в сумі 9 883, 65 грн.

Розпорядженням заступника голови суду від 24.09.2012 року, у зв'язку з виходом судді з відпустки, справу №5011-64/9630-2012 передано на розгляд судді Зеленіній Н.І.

В судовому засіданні 12.10.2012 року представник позивача позовні вимоги підтримав та з урахуванням уточнень від 13.09.2012 року та просив суд задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 9 883, 65 грн.

В судовому засіданні 12.10.2012 року представник відповідача позов не визнав та заперечував проти його задоволення у зв'язку із сплатою суми страхового відшкодування відповідно до платіжного доручення № 13355 від 05.07.2012 року в сумі 30 171,75 грн.

У судовому засіданні 12.10.2012 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

24.05.2011 року між ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна»(за договором -Страховик) і ОСОБА_4 (за договором -Страхувальник) було укладено договір страхування № 4123, згідно якого Страховик взяв на себе зобов'язання здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк при настанні страхового випадку, який стався за участю транспортного засобу Camry», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до відомості № 8895297 про обставини ДТП 15.10.2011 року в Солом'янському районі міста Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ota Camry», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 12.1 Правил дорожнього руху України та визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.11.2012 року.

Страхувальник (ОСОБА_4.) звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору страхування є страховим випадком.

ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна»на підставі Страхового акту № 5915.10.11 від 31.10.2011 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 40 055,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1645 від 31.10.2012 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль Lancer», державний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю Camry», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, належить ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, а також будь-якої особи, яка на законних підставах експлуатує ТЗ, в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-Страхування»на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АА/6760987).

Вина водія, який керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2, підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.11.2011 року.

Пунктом 37.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів»передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином ПрАТ «ПРОСТО страхування»є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів»в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АА/6760987), а до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна»як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування № 4123 від 24.05.2011 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_3, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору, а також положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання, а також, які б спростували доводи позивача.

Заперечення відповідача на позовну заяви до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, вартість матеріального збитку заподіяна власнику транспортного засобу Camry», державний номер НОМЕР_1 складає 43 592, 15 грн., що підтверджується відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку від 24.10.2011 року, кошторисом витрат на ремонт та актом огляду транспортного засобу.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Окрім того, звіт про визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення, копія якого міститься в матеріалах справи (платіжне доручення № 1645 від 31.10.12р.).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та додав до неї усі необхідні документи, що передбачені законом.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування ПрАТ ««Страхова компанія «Саламандра-Україна»звернулось до ПрАТ «ПРОСТО-Страхування»з проханням виплатити 40 055, 40 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.07.2012 року відповідачем було сплачено частину суми страхового відшкодування в розмірі 30 171, 75 грн. (40 055,40грн. (збиток) - 9 883,65 грн. (знос запчастин).

Окрім того, позивач подав пояснення у справі від 07.09.2012 року, в якому просив стягнути з відповідача 9 883,65 грн. та припинити провадження у справі в частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 30 171, 75 грн. у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно із роз'ясненням Постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 30 171, 75 грн. 05.07.2012 року, що підтверджується платіжним дорученням №13355 від 05.07.2012 року.

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою до відповідача 17.07.2012 року, таким чином відповідач сплатив частину страхового відшкодування до порушення провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про припинення провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 30 171, 75грн.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів коефіцієнт фізичного зносу для нових складових та для складових КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років для легкових КТЗ іноземного виробника, приймається таким, що дорівнює нулю.

Судом встановлено, що строк експлуатації автомобіля Camry», державний номер НОМЕР_1 не перевищує 7 років.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, станом на день вирішення спору, враховуючи п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду в розмірі 9883,65 грн. (40 055,40 грн. (збиток) -30 171, 75 грн. (сплачена сума страхового відшкодування) = 9883,65грн.), а тому позовні вимоги в частині стягнення основної суми відшкодування підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-Страхування»(04050, м. Київ, вул.. Герцена, 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна»(01004, м. Київ, Вул. Червоноармійська/Басейна, 1-3/2, літ. «А», оф. F-11, ) відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 9883,65 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-Страхування»(04050, м. Київ, вул.. Герцена, 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна»(01004, м. Київ, Вул. Червоноармійська/Басейна, 1-3/2, літ. «А», оф. F-11, ) судовий збір в сумі 397,14 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог -відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна

Дата підписання рішення: 17.10.2012 року.