КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2012 р. Справа№ 32/177

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_2

за участі представників

сторін:

позивача: ОСОБА_3 дов. № 315 від 21.12.2011 р.;

ОСОБА_4 дов. № 654 від 13.11.2012 р.;

відповідача: ОСОБА_5 дов. № 302 від 03.05.2012 р.;

третьої особи: ОСОБА_6 дов. № 56-/ИО від 11.01.2012 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан»

на рішення Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р.

у справі № 32/177 (суддя Підченко Ю.О.)

позивач ОСОБА_8 акціонерне товариство «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»

відповідач ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан»

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на

предмет спору Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця»

про стягнення заборгованості у розмірі 134 524,32 грн..

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ТОВ «Фірма Октан» про стягнення плати за користування цистерною в сумі 132165,60 грн. за Договором від 08.05.2010 р. № 48 та плати за користування залізничною колією в сумі 2358,72грн..

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.12.2011 р. № 32/177 до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ДТГО «Південно-Західна залізниця».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р. № 32/177 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням, відповідач ТОВ «Фірма Октан» звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р. № 32/177 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм як матеріального так і процесуального права, що відбулося при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи.

Так, доводи апеляційного оскарження ТОВ «Фірма Октан» базує на тому, що «що між позивачем та апелянтом можливе і відсутнє зобовязання в звязку з неукладеним Договором між сторонами», в звязку з чим скаржник ставить під сумнів обґрунтованість встановлених місцевим господарським судом фактичних обставин у даній справи.

Ухвалою КАГС від 04.07.2012 р. № 32/177 вищевказану апеляційну скаргу ТОВа «Фірма Октан» прийнято до апеляційного провадження та призначено її до розгляду.

Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 20.07.2012 р. № 01-22/3/2 змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В.; судді: Зеленін В.О., Скрипка І.М..

20.07.2012 р. через канцелярію суду представником позивача надано письмовий Відзив на апеляційну скаргу, за яким він заперечив проти доводів і вимог наголошених у скарзі та повністю підтримав висновки суду першої, оскаржуване Рішення Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р. просить залишити в силі.

Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 18.09.2012 р. змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В.; судді Корсакова Г.В., Майданевич А.Г..

Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 14.11.2012 р. змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В.; судді Коротун О.М., Корсакова Г.В..

У судове засідання від 14.11.2012 р. зявилися представники обох сторін та третьої особи та надали усні пояснення по справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ «Фірма Октан», Рішення Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р. № 32/177 скасувати на підставі п. 2 ч. 2 ст. 104 ГПК України, прийняти нове судове рішення у даній справі про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08.05.2010 р. між ПАТ "Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", як виконавцем, та ТОВ "Фірма Октан", як замовником, був укладений ОСОБА_9 №48 (далі - ОСОБА_9), відповідно до предмету якого (п. 1.1.), виконавець зобовязався надати замовнику послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом, та послуги, повязані з перевезенням вантажів залізничним транспортом щодо надання яких виникає технологічна необхідність у замовника, а замовник, в свою чергу, зобовязався провести розрахунки за надані послуги на умовах цього Договору.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що послуга з перевезення вантажів передбачає переміщення вантажів в залізничних вагонах та іншого рухомого складу, які надійшли на адресу замовника з передавальних колій № 4, № 5 станції Бориспіль, на залізничну колію Київського КЕУ МО України до місць навантаження-вивантаження замовника (далі - вантажні фронти) та у зворотному напрямку на колії № 4, № 5 ст. Бориспіль.

Відповідно до п. 2.3. Договору час користування вагонами, які прибули на адресу замовника обчислюється з моменту їх прийому виконавцем від залізниці та до моменту повернення їх виконавцем залізниці. Початок та закінчення користування вагоном (вагонами) зазначається у відомості плати за користування вагонами, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та звязку України від 01.11.2008 р. № 1454. Нарахування плати за користування вагонами проводиться залізницею по ставках, які вказані в Розділі - V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги тарифного керівництва № 1 (затверджене Наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009 р. № 317), з урахуванням діючих коефіцієнтів, які вводяться органом державної влади (наказом Кабінету Міністрів України або МТЗУ). Замовник на підставі Розділу 12 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України, ч. 1., проводить розрахунки плати за користування вагонами через виконавця.

У відповідності до п. 1.5. Додатку № 1 Про надання послуг з перевезення вантажів до Договору, за кожний день користування колією виконавця сплачується плата в сумі 7,20 грн. за одиницю рухомого складу на добу.

Замовник повинен постійно здійснювати попередню оплату виконавцю в сумі 100% від вартості запланованих послуг за перевезення вантажів та додаткових послуг не пізніше ніж за 10 днів до надання послуг, як це встановлено у п. 4.1. Договору.

Місцевим господарським судом встановлено, що 25.06.2010 р. зі станції Кагамлицька Південної залізниці на адресу відповідача на станцію Бориспіль надійшла вагоно-цистерна №74030800, при прийомі від працівників залізниці працівниками позивача було виявлено:

- на кришці верхнього завантажувального люку розкручено 3 фіксуючи гвинти з 8 наявних;

- запірно - пломбувальний пристрій (далі ЗПП) справний;

- при підійманні кришки люка при розкручених всіх фіксуючих гвинтах без зняття та пошкодження ЗПП, утворюється отвір 1-12мм. на половині радіусу навантажувального люка;

- на котлі цистерни видно ознаки протікання вантажу, про що складено відповідні Акти загальної форми № 4 та № 5 від 25.06.2010 р. Поряд з цим, повідомлено представників відповідача та складено Акт загальної форми від 25.06.2010 р. № 6.

05.07.2010 р. на станції Бориспіль, за участю працівників залізниці, транспортної міліції на станції Дарниця, працівника обласної прокуратури на транспорті та представника замовника - ОСОБА_10 проведений повторний комісійний огляд вагоно-цистерни № 74030800, складено протокол огляду, який був підписаний без зауважень представником відповідача ОСОБА_10, згідно якого доступу до вантажу (дизельне пальне) виявлено не було.

Судом першої інстанції встановлено і те, що ОСОБА_4 від 09.07.2010 р. № 287 (Том-1, арк. с. 49) відповідач просив позивача здійснити подачу вагоно-цистерни № 74030800 на фронти вивантаження ТОВ Фірма Октан, при цьому будь-яких претензій до позивача не предявлено, в звязку з чим, вказана цистерна була подана на вантажні фронти відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2009 р. між ПАТ КиївДніпровське Міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту, як власником колії, та ДТГО Південно західна залізниця, як залізницею, було укладено ОСОБА_9 № 1768 На експлуатацію залізничної підїзної колії при станції Бориспіль Південно-Західної залізниці (далі Договір-1).

13.07.2010 р. між вказаними сторонами було укладено ОСОБА_9 № 7321632 Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі Договір-2).

З посиланням на положення вказаних Договорів, статті 119-126 Статуту залізниць України, Правила користування вагонами та контейнерами які затверджені Наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 р. № 113, Правила обслуговування залізничних підїзних колій, що затверджені Наказом Міністерства транспорту та звязку України від 21.11.2000 р. № 644, позивач просив місцевий господарський суд стягнути з відповідача на свою користь плату за користування вагонами за час находження їх у відповідача в сумі 132 165,60 грн. та плату за користування підїзною колією в сумі 2 358,72 грн..

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичні обставини справи та подані на їх підтвердження докази переконливо свідчать, що 25.06.2010 р. (памятка про додавання вагонів № 1, Том-1, арк. с. 87) на станцію Бориспіль на адресу відповідача прибула вагоно-цистерна № 74030800 з вантажем (дизельне пальне). На вантажні фронти відповідача вказана цистерна була подана 09.07.2010 р. та знаходилася там до 08.04.2011 р. (памятка про збирання вагонів №115, Том-1, арк. с. 88).

Так, абз. 2 ч. 2 ст. 908 ЦК України передбачено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 119 Статуту залізниць за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Відповідно до пункту 2.7. Правил обслуговування залізничних підїзних колій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р., відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом несе підприємство, якому належить залізнична підїзна колія. Пункт 3.7 цих же Правил передбачає, що у разі обслуговування підїзної колії підприємством промислового залізничного транспорту договір про експлуатацію залізничної підїзної колії укладається залізницею з цим підприємством на загальних підставах. У таких випадках: розрахунки за подачу та забирання вагонів, користування вагонами проводяться залізницею безпосередньо з підприємством промислового залізничного транспорту, тобто платниками за користування вагонами, контейнерами залізниці є власники залізничних підїзних колій навіть і тоді коли вони не виступають в якості вантажовідправників і вантажоодержувачів.

З огляду на вищенаведене господарським судом правомірно встановлено, що позивач належним чином виконував взяті на себе обовязки по Договору про надання послуг 08.05.2010р. № 48, в той час як відповідач за отримані по Договору послуги не розрахувався, тому позивачем було обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення плату за користування вагоно-цистерною №74030800 за час находження їх у відповідача та плату за користування підїзною колією.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору та припинятися виконанням проведеним належним чином згідно ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України.

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача плати за користування цистерною в сумі 132 165,60 грн. та плати за користування залізничною підїзною колією в сумі 2 358,72 грн. є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, в той час, як відповідач належними та допустимими доказами повідомлені позивачем обставини справи не спростував, власного контррозрахунку по заявленим позовним вимогам не надав.

Доводи скаржника, про те, що з його особового рахунку, позивачем безпідставно було списаного близько 40 000 грн. як оплату за надані по Договору послуги, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували дане зауваження скаржника.

Доводи апеляційного оскарження, в яких скаржник наголошує про неукладеність Договору від 08.05.2010 р. № 48 у звязку непідписанням між сторонами протоколу розбіжностей до нього, як обовязкової умови його дії, не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на таке.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятої та шостої ст. 203 ЦК України, тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вивчає правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 181 ГК України встановлено можливість підписання договорів з одночасним складенням протоколу розбіжностей.

Колегія суддів дослідивши укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_9 про надання послуг 08.05.2010р. № 48 дійшла висновку про те, що сторони дійшли згоди по всім його істотним умовам передбачених чинним законодавством для договорів такого типу, як то предмет, ціна, порядок, строки та умови надання послуг, порядок оплати та ін.

Наявні в матеріалах справи протоколи розбіжностей до вказаного Договору, як за редакцією позивача так і за редакцією відповідача, фактично не змінюють суттєві умови Договору від 08.05.2010 р. № 48, що спростовує твердження скаржника про недосягнення згоди між сторонами по всім його істотним умовам.

Позивач ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» заперечуючи по доводам апеляційного оскарження щодо неукладеності Договору від 08.05.2010 р. № 48 послався на Рішення Господарського суду м. Києва від 30.10.2012 р. № 5011-23/12481-2012, яке для правильного вирішення спору у даній справі згідно ст. 35 ГПК України носить преюдиціальний характер.

За змістом вказаного Рішення від 30.10.2012 р., в провадженні Господарського суду м. Києва знаходилась справа № 5011-23/12481-2012 за позовом ТОВва «Ю.С.А.» до ТОВ «Фірма «Октан» (відповідач-1), ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (відповідач-2) про визнання Договору від 08.05.2010 р. № 48 недійсним.

Так, у мотивувальній частині названого Рішення, місцевим господарським судом наголошено: «…встановивши відсутність підстав позовної вимоги про визнання недійсним Договору від 08.05.2010 р. № 48, укладеного відповідачами у справі, суд відмовляє у її задоволенні. …Крім того, посилання позивача на існування протоколу розбіжностей до спірного Договору як на підставу твердження про неукладеність правочину, не є вірним. Статтею 181 ГПК України встановлено можливість підписання договорів з одночасним складенням протоколу розбіжностей. Наданий позивачем протокол розбіжностей, складений відповідачем-1, фактично не змінює суттєві умови Договору, що унеможливлює твердження про недосягнення згоди його сторонами».

Вказане Рішення місцевого господарського суду вступило в законну силу, на підтвердження іншого відповідачем доказів не надано.

Більше того, за висновком колегії суддів вищенаведені фактичні обставини справи переконливо свідчать про бажання сторін, яке було спрямоване на реальне настання правових наслідків обумовлених ними у Договорі від 08.05.2010 р. № 48.

Доводи скаржника - ТОВ Фірма Октан, викладені в апеляційній скарзі про те, що строк користування ним вагоно-цистерною № 74030800 розпочався лише 01.04.2011 р., оскільки саме в цей день, як стверджує скаржник, відбулася її подача на фронти вивантаження відповідача, не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що жодним чином не спростовують встановлені фактичні обставини у даній справі, а отже є необґрунтованими.

Посилання скаржника в обґрунтування вищевказаного доводу на Висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ від 17.05.2011 р. № 1556/11-13/2825/11-14 за результатами комплексної трасологічної та хімічної експертизи у цивільній справі № 41/351 не приймається колегією суддів до уваги, оскільки, по-перше, перед експертами не ставилося на вирішення питання - на протязі якого періоду ТОВ «Фірма «Октан» фактично користувалося вагоно-цистерною № 74030800?; по-друге, встановлення такого періоду, як юридичного факту за своїм змістом належить виключно до компетенції суду.

Серед іншого, у доводах апеляційного оскарження скаржник наголосив на процесуальному порушенні господарського суду, яке є прямою підставою скасування судового рішення, а саме, неналежне повідомлення відповідача про судове засідання від 23.05.2012 р. (в якому прийнято оскаржуване Рішення), що тягне за собою застосування ч. 2 п. 2 ст. 104 ГПК України.

Колегія суддів, дослідивши наявні у справі документи, та заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в частині наявності грубого процесуального порушення та необхідність скасування оскаржуваного Рішення місцевого господарського суду з огляду на приписи ч. 2 п. 2 ст. 104 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами судового засідання, призначеного на 19.01.2012 р. за присутності усіх представників сторін, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження по даній справі до розгляду повязаної з нею справи №53/516 у апеляційному порядку, про що Господарським судом м. Києва було прийнято відповідну Ухвалу від 19.01.2012 р..

Постановою КАГС від 22.02.2012 р. № 32/177, яка залишена без змін Постановою ВГСУ від 10.05.2012 р. № 32/177 скасовано Ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.01.2012р., справу № 32/177 передано місцевому господарському суду для розгляду по суті.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції Ухвалою від 18.05.2012 р. № 32/177 поновив провадження у даній справі, розгляд справи було призначено на 23.05.2012 р.

За матеріалами справи колегією суддів встановлено, що згідно печатки суду на зворотній стороні Ухвали Господарського суду м. Києва від 18.05.2012 р. № 32/177 вбачається, що 18.05.2012 р. було здійснено поштове направлення учасникам судового процесу копії вищезазначеної Ухвали місцевого господарського суду про поновлення провадження у справі (за чотири дня до призначеного судового засідання на 23.05.2012 р.), зокрема, відповідачу ТОВ Фірма Октан та третій особі - ДТГО «Південно-Західна залізниця».

У судове засідання призначене місцевим господарським судом на 23.05.2012 р. зявився лише представник позивача, доказів про вручення (направлення) копії Ухвали місцевого суду від 18.05.2012 р. № 32/177 як відповідачу так і третій особі матеріали даної справи не містять.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного Рішення не було виконано вимоги процесуального закону, тобто, не було повідомлено належним чином відповідача та третю особу по справі про призначене судове засідання в якому було прийнято судове Рішення.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 104 ГПК України визначено, що порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, зокрема, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

За таких обставин та керуючись ст. 104 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р. № 32/177, як такого, що прийняте з порушенням норм процесуального закону, яке є підставою скасування судового рішення.

Але, приймаючи нове судове Рішення, колегія суддів вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскільки правові висновки господарського суду при розгляді даної справи по суті є правильними та обґрунтованими.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції у розмірі 2690,49 грн. покладаються на відповідача у справі, згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 411, 50 грн. за подання до місцевого господарського суду Заяви про забезпечення позову покладаються на позивача у справі, оскільки обовязок сплати судового збору та його ставки при поданні вказаної Заяви передбачені п.п. 2.3. ч. 2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір.

Судові витрати за апеляційне оскарження Рішення Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р. № 32/177 покладаються на відповідача у справі, згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ Фірма Октан задовольнити частково.

Рішення Господарського суду м. Києва від 23.05.2012 р. № 32/177 скасувати.

Прийняти нове судове рішення у наступній редакції:

«Позов задовольнити.

Стягнути з відповідача - ТОВ "Фірма Октан" (03055, м. Київ, вул. Політехнічна, буд. 31, ) на користь позивача - ПАТ "Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м. Київ, вул. Алма-атинська, буд. 37, ) плату за користування цистерною в сумі 132 165 (сто тридцять дві тисячі сто шістдесят пять) грн. 60 коп., плату за користування залізничною підїзною колією в сумі 2 358 (дві тисячі триста пятдесят вісім) грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 690 (дві тисячі шістсот девяносто) грн. 49 коп..

Стягнути з позивача - ПАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м. Київ, вул. Алма-атинська, буд. 37, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1 411 (одна тисяча чотириста одинадцять) грн. 50 коп.»

Зобовязати Господарський суд м. Києва видати відповідні накази.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 р.

№ 32/177 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2012 р.

№ 32/177 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 32/177 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Корсакова Г.В.

ОСОБА_1