КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2012 № 61/509

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Жук Г.А.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Марченко Ю.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 03.04.2012 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2012 року (повний текст рішення підписано 01.02.2012 року) у справі № 61/509 (суддя Івченко А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинка»

до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

про зобовязання укласти додаткову угоду №1 від 30.11.2011 до договору № ДНП-2011-09/25 в редакції позивача

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулося з позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Веселинка» до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про визнання додаткової угоди укладеною.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.01.2012 року у справі № 61/509 позов задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач через господарський суд міста Києва подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2012 року у справі №61/509 та постановити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи та докази, подані до апеляційної інстанції, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

01.09.2011 між КП „Київтранспарксервіс (сторона-1) та ТОВ „Веселинка (сторона-2) було укладено Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць для нічного паркування №ДНП-2011-09/25, відповідно до п. 1.1. якого сторона-1 надає за плату стороні-2 право на організацію та експлуатацію 25 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місця для безкоштовного паркування автомобілів та інших автотранспортних засобів, які перевозять інвалідів, за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект М. Бажана (ст. метро „Осокорки, площадка з парної сторони біля шляхопроводу), що розташований в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Відповідно до п. 5.1. Договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2011.

При цьому, пунктом 5.2. Договору його сторони передбачили, що після закінчення строку дії Договору, за умови належного виконання його умов, сторона-2 має переважне право на укладення нового договору на наступний календарний рік на обєкт Договору.

Так, згідно з п. 5.3. Договору зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені тільки за взаємною згодою сторін. Про зміну та доповнення умов цього Договору складається Додаткова угода, яка підписується сторонами і є невідємною частиною цього договору.

Сторона Договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати Договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона Договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання Договору, у десятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (п. 5.5. Договору).

20.09.2011 позивач звернувся до відповідача з проханням продовжити строк дії Договору до 31.12.2012 та підписати відповідну додаткову угоду, два примірника якої надав відповідачу.

Оскільки в десятиденний строк з моменту отримання вказаного листа з проектом відповідної Додаткової угоди відповідач не надав відповіді позивачу щодо результатів її розгляду, останній повторно листом від 30.11.2011 просив відповідача розглянути пропозицію про продовження строку дії Договору до 31.12.2012.

Однак, як стверджує позивач, станом на момент подачі ним даного позову до суду, відповідач так і не розглянув вказаної вище пропозиції та фактично ухиляється від виконання умов укладеного між ними Договору.

З метою спонукання в судовому порядку КП „Київтранспарксервіс до укладення додаткової угоди, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами, в яких просив заборонити останньому вчиняти будь-які дії по розпорядженню, користуванню паркувальним майданчиком, розташованим за адресою: м. Київ, проспект М. Бажана, (ст. метро „Осокорки, площадка з парної сторони біля шляхопроводу) до набранням рішенням суду законної сили та визнати додаткову угоду до Договору №ДНП-2011-09/25 від 01.09.2011, укладеного між КП „Київтранспарксервіс та ТОВ «Веселинка», укладеною з 30.11.2011 в редакції, запропонованій позивачем.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 4 статті 188 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлює, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як випливає з матеріалів справи, сторонами у Договорі №ДНП-2011-09/25 від 01.09.2011 було передбачено, що сторона Договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати Договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона Договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання Договору, у десятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (п. 5.5. Договору).

Крім того, пунктом 5.2 Договору сторони передбачили, що ТОВ „Веселинка (сторона-2 у Договорі) має переважне право на укладення нового Договору на наступний календарний рік на Обєкт Договору.

Як зазначалося вище, позивач, користуючись згідно Договору своїм правом на зміну його умов, двічі звертався до відповідача з проханням продовжити строк дії Договору до 31.12.2012 та підписати відповідну додаткову угоду, проте відповіді на свої пропозиції не отримав.

З матеріалів справи вбачається, що переданий позивачем відповідачу примірник угоди про внесення змін до Договору, відповідачем не підписаний та не був повернутий позивачу із зауваженнями. Ні протоколу розбіжностей до угоди, ні зауважень щодо того, які саме пункти запропонованої позивачем редакції угоди не відповідають чинному законодавству або внутрішній волі відповідача останнім надано не було та не наведено, з огляду на що порушено умови пункту 5.5. Договору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Посилання апелянта на протокол доручень Голови Київської міської державної адміністрації № 46 від 24.10.2011р., як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач ніяких дій щодо правовідносин між сторонами не вчиняв, сам протокол не є актом нормативного характеру.

Таким чином, колегія суддів встановила, що відповідачем було порушено умови пункту 5.5. Договору та погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивачем доведено дотримання ним процедури внесення змін до Договору шляхом направлення відповідачу проекту додаткової угоди та ухилення відповідачем від її розгляду, чим безпідставно порушуються права позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга КП „Київтранспарксервіс не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва у справі № 61/509 від 27.01.2012 залишається без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Київтранспарксервіс залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2012 у справі №61/509 залишити без змін.

2. Матеріали справи №61/509 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду у встановленому законом порядку.

4. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тарасенко К.В.

Судді Жук Г.А.

ОСОБА_1