ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2012 р. Справа №18/3373/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл", вул. Артема, 25-Б, м. Харків, 61002

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продленд", АДРЕСА_1, 36020

про стягнення 28 017,77 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 1-юр від 30.12.2011 р.

від відповідача: ОСОБА_2, директор,

ОСОБА_3, дов. від 01.01.2012 р.

ОСОБА_4, дов. від 01.01.2012 р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява в якій позивача просить суд стягнути з відповідача 28 017,77 грн., з яких: 510,00 грн. - сума недоотриманого страхового відшкодування, 13687,17 - грн. майнова шкода, що виражається у втраті товарної вартості напівпричепу "SCHMITZ SKO 24" державний номер АХ 2429ХТ, 13820,60 грн. - реальні збитки, понесені позивачем у зв'язку із залученням до здійснення своєї господарської діяльності транспортних засобів стороннього перевізника.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на те, що договір оренди автомобіля є нікчемним.

Також, зазначає, що звіти оцінювача ОСОБА_5 не можуть бути належними доказами понесених збитків, оскільки оцінка проведена з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Таким чином, відповідач вважає, що ТОВ "Саноіл" не довів, що шкода заподіяна працівником відповідача під час виконання ним своїх трудових обов'язків, не обґрунтував та не підтвердив розмір матеріальної шкоди та розмір збитків на загальну суму 28 017,77 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд встановив:

18 жовтня 2009 року автопоїзд, у складі сідельного тягача марки "MAN 19403", державний номер АХ 2391АЕ з напівпричіп-фургоном ізотермічним марки SCHMITZ SKO 24", державний номер АХ 2429ХТ, що належать на праві власності ТОВ "САНОІЛ" (позивач), під керуванням водія ОСОБА_6, що перебуває у трудових відносинах з позивачем, повертався до гаражу підприємства, після виконання перевезення вантажу за замовленням контрагенту за маршрутом: м. Харків - м. Київ.

Як зазначає позивач, приблизно 0 01 год. 40 хв. 18.10.2009 р. по вул. Київське шосе у м. Полтава в районі перехрестя з вул. Грушевського, відбулась дорожньо-транспортна пригода - наїзд автомобіля "NISSAN CABSTAR", державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7, на припаркований автопоїзд позивача. Внаслідок ДТП напівпричіп-фургон ізотермічний марки "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2, що входив до складу автопоїзду позивача зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до Довідки 8495492 від 20.10.2009р. за вих. № 3176, наданої відділом ДАІ з обслуговування м. Полтави та автомобільної технічної інспекції, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 правил маневрування. Крім того, згідно з даною довідкою, матеріали про адміністративне правопорушення були направлені на адресу Ленінського районного суду м. Полтави.

Під час розгляду Ленінським районним судом м. Полтави справи № 3-1686/09 за вищевказаними адміністративними матеріалами, водія ОСОБА_7 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою від 17.11.2009р., яка набрала чинності. При цьому, як зазначає позивач, судом не було встановлено на якій правовій підставі водій ОСОБА_7 на момент скоєння правопорушення керував автомобілем "NISSAN CABSTAR", державний номер НОМЕР_1 та хто є його власником.

Однак, господарським судом Полтавської області під час розгляду позовної заяви ТОВ "САНОІЛ" до ФО-П ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок вищевказаної ДТП, за клопотанням позивача, було витребувані докази від СК "ПРОВІДНА", а саме: копія подорожнього листа, виданого ТОВ "ПРОДЛЕНД", копія договору оренди автомобіля "NISSAN CABSTAR", державний номер НОМЕР_1, укладеного між ТОВ "ПРОДЛЕНД" та громадянином ОСОБА_2 21.09.2009р. та копія трудового договору між ТОВ "ПРОДЛЕНД" і ОСОБА_7.

На підставі вказаних документів позивач стверджує, що на момент ДТП водій ОСОБА_7 перебував за кермом автомобіля, який використовувався у господарській діяльності ТОВ "ПРОДЛЕНД", із яким він перебував у трудових відносинах.

Пункту 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1172 Цивільного кодексу України, в свою чергу, встановлює, обов'язок юридичної або фізичної особи відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що відповідачем у даній справі має бути саме ТОВ "ПРОДЛЕНД", до якого Позивач заявляє свої позовні вимоги, суть яких полягає у наступному:

Внаслідок вищевказаної ДТП, напівпричіп позивача отримав чисельні механічні пошкодження задньої центральної та задньої лівої частини, що підтверджується копією Довідки 8495492 від 20.10.2009р. за вих. № 3176, наданої відділом ДАІ з обслуговування м. Полтави та автомобільної технічної інспекції, а також копією Протоколу огляду транспортного засобу, складеного за участю представників позивача та страхових компаній.

В зв'язку із пошкодженням належного позивачу майна, було порушено його права та законні інтереси, що виразилось у завдані позивачеві майнової шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи майнову шкоду, спричинену пошкодженням напівпричепу в результаті ДТП і необхідністю проведення відновлювального ремонту, позивачу було відшкодовано в повному обсязі (за вирахуванням франшизи) Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "КРЕДО-КЛАСИК", відповідно до укладеного із позивачем договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 021075/4002/0000230 від 14 жовтня 2009р. Розмір матеріального збитку, якого зазнав позивач внаслідок пошкодження транспортного засобу, визначеного на підставі Звіту № 0278 про вартість відновлювального ремонту напівпричепа "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2 та Висновку від 30.11.2009р., наданих ТОВ "Міжнародна експертна палата", становить 50661,16 грн. Франшиза, яку утримала СК "КРЕДО-КЛАСИК" із страхового відшкодування - 2673,82 грн. Сума фактично сплаченого позивачу страхового відшкодування згідно із Страховими актами № 00033468 від 22.12.2009р. та № 00033468/2 від 21.01.2010р. склала 47987,34 грн.

Крім того, позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА", де було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля "NISSAN CABSTAR", державний номер НОМЕР_1, із заявою про часткове відшкодування матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, у розмірі франшизи на суму 2673,82 грн., утриманої ЗАТ "Страхова компанія "КРЕДО-КЛАСИК" при виплаті страхового відшкодування. Розглянувши вказану заяву, СК "ПРОВІДНА" здійснила фактичну виплату страхового відшкодування в розмірі 2163,82 грн., вирахувавши із матеріального збитку франшизу згідно умов договору в сумі 510,00 грн.

Отже, позивач вважає, що він отримав відшкодування матеріального збитку, спричиненого пошкодженням напівпричепу у ДТП, не в повному обсязі. Сума недоотриманого страхового відшкодування становить 510,00 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 510,00 грн., утриманих СК "ПРОВІДНА" у якості франшизи.

Крім того, як вказує позивач, в зв'язку з ДТП, йому також було завдано майнову шкоду, яка виразились у втраті товарної вартості напівпричепа "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2, тобто у передчасному погіршенні його товарного (зовнішнього) вигляду, зниженні міцності (довговічності) його окремих деталей, вузлів, агрегатів, з'єднань та захисних покриттів транспортного засобу. Відповідно до наданого ТОВ "Міжнародна експертна палата" Звіту № 0278/01 про вартість відновлювального ремонту напівпричепа "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2 (Додатку до Звіту № 0278) та Висновку від 25.02.2010р., внаслідок пошкодження у ДТП напівпричепа "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2, втрата його товарної вартості склала 13687,17 грн.

Втрата товарної вартості не була відшкодована позивачу СК "КРЕДО-КЛАСИК", оскільки відповідно до договору добровільного комплексного страхування на транспорті (КАСКО), Страховик не відшкодовує збитки внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу (підпункт 4.1.2. договору).

Таким чином, внаслідок ДТП, позивач додатково зазнав майнової шкоди, що виражається у втраті товарної вартості належного йому транспортного засобу, та яку просить зобов'язати відшкодувати відповідача.

Позивач зазначає, що в зв'язку з незадовільним технічним станом, пошкодженого у ДТП напівпричепу, його було направлено на ремонт до гаражу (автобази) позивача. Відповідно до наказу генерального директора №18/10-1 рем. від 18.10.2009 року, ремонт напівпричепа "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2 здійснювався власними силами позивача і тривав по 10.11.2009 року. Отже, з 18.10.2009р. напівпричіп "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження у ДТП, не міг використовуватись позивачем для здійснення господарської діяльності та перебував на відновлювальному ремонті, який тривав до 10.11.2009р.

В зв'язку зі пошкодженнями транспортного засобу у ДТП він не міг використовуватись за цільовим призначенням у господарській діяльності позивача, тому протягом строку ремонту, з 18.10.2009р. по 10.11.2009р. перевезення вантажів за замовленнями контрагентів позивача здійснювалось транспортними засобами ФО-П ОСОБА_8, згідно із Договором № 1803 від 18.03.2008р., укладеним між позивачем та ФО-П ОСОБА_8.

Протягом вищевказаного періоду транспортними засобами ФО-П ОСОБА_8 було здійснено перевезення вантажів за замовленнями контрагентів позивача по території України, що підтверджується актами виконаних робіт та копіями ТТН.

Загальна вартість перевезень за вищевказаний період склала 13820,60 грн. Вищевказані кошти були перераховані на розрахунковий рахунок ФО-П ОСОБА_8 відповідно до умов Договору, що підтверджується платіжними дорученнями.

Отже, позивач стверджує, що у зв'язку із пошкодження у ДТП напівпричепу "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2, він здійснив додаткові витрати в розмірі 13820,60 грн., оскільки був вимушений залучити для здійснення своєї господарської діяльності транспортні засоби стороннього перевізника.

Стаття 22 ЦК України, встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа понесла в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа здійснила або вимушена здійснити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача 510,00 грн. - сума недоотриманого страхового відшкодування, 13687,17 - грн. майнової шкоди, що виражається у втраті товарної вартості напівпричепу "SCHMITZ SKO 24" державний номер АХ 2429ХТ, 13820,60 грн. - реальні збитки, понесені позивачем у зв'язку із залученням до здійснення своєї господарської діяльності транспортних засобів стороннього перевізника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку відмовити в позові, виходячи з наступного:

Як було встановлено рішенням господарського суду Полтавської області від 13.12.2011 р. по справі № 789/9-9-9/93 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл" до фізичної-особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди УДАІ УМВС України в Полтавській області громадянином ОСОБА_2 в Полтавському ВРЕР УДАІ був поставлений на тимчасовий облік по дорученню вантажний автомобіль "NISSAN CABSTAR" д/№ НОМЕР_3 з видачею тимчасового талону на право керування. Додана до вказаного повідомлення фотокопія довіреності від 29.10.2007р. (за якою ОСОБА_9, уповноважила громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися (продавати) належний їй автомобіль "NISSAN CABSTAR", державний номер НОМЕР_4, керувати ним і т. д.) містить відмітку про анулювання.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З огляду на вищевикладене власником автомобіля "NISSAN CABSTAR", державний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_9.

Пунктом 1. ч. 1 ст. 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння.

Згідно ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, установлених законом

Як досліджено судом, договір оренди автомобіля "NISSAN CABSTAR" від 21.09.2009 р., укладений між ТОВ "Продленд" та ОСОБА_2 нотаріально не посвідчений, як того вимагає ст. 799 Цивільного кодексу України, тобто він є нікчемним.

Згідно ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, нікчемний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, у позивача - ТОВ "Продленд" не виникло права володіння автомобілем "NISSAN CABSTAR" від 21.09.2009 р. на підставі договору оренди від 21.09.2009 р.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вина гр. ОСОБА_7, який перебував у трудових відносинах з ТОВ "Продленд" згідно трудового договору від 12.10.2009 р., у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП встановлена постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.11.2009 р., яка набрала законної сили.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1187 Цивільного кодексу України та пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (зі змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки й не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Враховуючи те, що рішенням суду по справі № 789/9-9-9/93 встановлено, що довіреність, від 29.10.2007р., якою ОСОБА_9 уповноважила громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися (продавати) належний їй автомобіль "NISSAN CABSTAR", державний номер НОМЕР_4, керувати ним анульована, договір оренди від 21.09.2009 р., укладений між ТОВ "Продленд" та ОСОБА_2 є нікчемним, позивач - ТОВ "Продленд" не є особою, якій належить відповідати за вказаним позовом.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, шляхом оцінки всіх матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивач не довів підстави відповідальності ТОВ "Продленд".

Крім того, вимоги позивача про стягнення майнової шкоди в розмірі 13687,17 грн. та 13 820,60 грн. збитків не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як було зазначено позивачем у позовній заяві, ТОВ "Саноіл" на підставі укладеного з ЗАТ "Кредо-Класик" Договору добровільного страхування транспорту № 021075/4002/0000230 від 14.10.09р., отримав страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку - ДТП за участю напівпричпа позивача "SENMITZ SKO 24", держ. номер 2429 XT в сумі 50 661,16 грн.

Як зазначив позивач у позові, ремонт пошкодженого напівпричіпа було зроблено власними силами з 18.10.09р. по 10.11.09р. однак, позивачем не було надано жодного документа, який би підтверджував затрачені кошти на ремонт напівпричіпа.

Таким чином, позивач не надав доказів реально понесених збитків, у зв'язку із пошкодженням напівпричіпа у ДТП.

У визначенні збитків слід виходити з положень статті 22 ЦК України та статті 225 ГК України.

Відповідно до ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до роз'яснень ВГСУ від 29.12.2007 № 04-5/239 із змінами 18.03.2009 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 01.03.1994 № 02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлені вимоги про стягнення з ТОВ "Продленд" майнової шкоди у вигляді втрати товарної вартості пошкодженого напівпричіпа "SCHMITZ SKO 24" в сумі 13 687,17 грн., виходячи з розміру матеріального збитку визначеного в сумі 64348,33 грн. на підставі Звіту оцінювача ОСОБА_5 від 25.02.2010 року.

При цьому, в доданій до позову копії звіту не вказано обов'язкову інформацію, яка передбачена п.4.4. "Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" (надалі Методикою), затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. із змінами, а саме: у звіті про оцінку майна (акті) або висновку експерта зазначається така інформація: а) повна назва суб'єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно Протоколу огляду транспортного засобу від 22.10.10р., при огляді напівпричіпа "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2 були присутні представники страхових компаній учасників ДТП та представник ТОВ "Саноіл".

Всупереч п. 5.1. вищезазначеної Методики, оцінка напівпричіпа здійснювалася оцінювачем ОСОБА_5 без огляду колісного транспортного засобу. Як зазначено у Методиці (п.5.1.) технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Згідно Звіту (розділ 1. Вступ), дата оцінки: 17 листопада, для оцінки надано: автомобіль з пошкодженнями. Але, як вказав позивач у своїй позовній заяві, відновлювальний ремонт пошкодженого напівпричіпа "SCHMITZ SKO 24" здійснювався власними силами, коштами та тривав з 18 жовтня по 11 листопада 2009 року.

Таким чином, на дату проведення оцінки 17.11.09р. оцінювачем ОСОБА_5, напівпричіп було відремонтовано, і для оцінки не могло бути надано автомобіль з пошкодженнями.

До звіту оцінювача ОСОБА_5 додано ремонтну калькуляцію № 278/09 від 17.11.2009 року, згідно якої вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 9 923,38 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 1 207,26 грн., вартість запчастин, що підлягає заміні під час ремонту - 39 530,52 грн.

Відповідно до Методики (п. 8.5.) Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Умови щодо визначення вартості відновлювального ремонту без технічного огляду КТЗ зазначені в пункті 5.1 вказаної Методики.

Таким чином, як досліджено судом позовні вимоги ТОВ "Саноіл" щодо відшкодування збитків, завданих пошкодженням напівпричіпу ґрунтуються на звітах оцінювача ОСОБА_5, які проведені з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тому вищезазначені Звіти не приймаються судом, як докази на підтвердження вимог позивача.

Таким чином, розмір збитків, заявлених позивачем ґрунтується на підставі експертних висновків, а не на документах, підтверджуючих реально понесені витрати (збитки), внаслідок пошкодження напівпричіпа в ДТП.

Згідно ст. 43 ГПК України, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст. 43 ГПК ( ст.42 ГПК України).

Також, в позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення додатково здійснених витрат в сумі 13 820,00 грн. - реальні збитки, понесені позивачем у зв'язку із залучення транспортних засобів стороннього перевізника.

Надані позивачем документи не підтверджують заявлені позовні вимоги, оскільки з представлених документів не вбачається скільки тон продукції було перевезено транспортом ФО-П ОСОБА_8, і що саме стільки тон перевізник ТОВ "Саноіл" перевозив напівпричіпом "SENMITZ SKO 24" до пошкодження у ДТП, тому розмір збитків та обґрунтування не може бути прийнято судом.

Крім того, відсутнє належним чином підтверджене обґрунтування між додатковими витратами позивача в сумі 13 820,60 грн. на оплату транспорту стороннього перевізника та втраченою вигодою від використання напівпричіпа "SENMITZ SKO 24", держ. номер 2429 XT.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору добровільного страхування транспорту № 021075/4002/0000230 від 14.10.09р., укладеного між позивачем і страховою компанією "Кредо-Класик", предметом страхування були 4 (чотири) напівпричіпа "SENMITZ SKO 24", у тому числі пошкоджений.

Таким чином, позивач не обґрунтував та не підтвердив, чому він вимушений був на період ремонту (жодного документу на підтвердження проведення ремонту суду надано не було) залучати додатковий транспорт стороннього перевізника, маючи ще три аналогічні напівпричіпа.

Позивач у своїй позовній заяві стверджує, що він поніс реальні збитки через те, що в зв'язку з ремонтом напівпричіпа "SCHMITZ SKO 24" вимушений був залучати для виконання своїх обов'язків перед контрагентами стороннього перевізника ФО-П ОСОБА_8 на підтвердження цієї обставини позивач надав Договір № 1803 від 18.03.2008р., Акти виконаних робіт № 179 від 31.10.09р., № 192 від 16.11.09р, товарно-транспортні накладні від 19.10.09р., 22.10.09р., 22.10.09р.

Як досліджено судом, в представлених позивачем копіях ТТН, немає жодного посилання на перевезення вантажу саме автотранспортом ФО-П ОСОБА_8, в ТТН № ДОК-201148 від 22.10.09р. взагалі не вказана назва автопідприємства.

Таким чином, позивач не довів з яких причин, володіючи парком вантажних автомобілів, він був вимушений залучати автотранспорт ФО-П ОСОБА_10 до перевезень вантажів.

Подані докази не підтверджують збитки ТОВ "Саноіл" в сумі 13 820,60 грн.

Таким чином, позивач, не довів належними та допустимими доказами розмір матеріальної шкоди та розмір збитків на загальну суму 28 017,77 грн.

З огляду на вищевикладене суд відмовляє в позові в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43-44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Саноіл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продленд" щодо стягнення 510,00 грн. - недоотриманого страхового відшкодування, 13687,17 - грн. майнової шкоди, що виражається у втраті товарної вартості напівпричепу "SCHMITZ SKO 24" державний номер АХ 2429ХТ, 13820,60 грн. - реальних збитків, понесених позивачем у зв'язку із залученням до здійснення своєї господарської діяльності транспортних засобів стороннього перевізника.

Суддя Босий В.П.

Повне рішення складено: 23.01.2012 р.