ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.03.12 р. Справа № 20/77

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Гудковій К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

за заявою: Підприємства Макіївської виправної колонії №32 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області, м.Макіївкапро: зміну порядку виконання ухвали

за позовом (стягувач): Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго, м. Горлівка, в особі Донецьких західних електричних мереж, м.Ясинуватадо відповідача (боржник): Підприємства Макіївської виправної колонії №32 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області, м.Макіївка

про: стягнення 784 098,48 грн.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довір. №284-12«Д» від 28.12.2011р.

від відповідача: ОСОБА_2 за довір. №15-180 від 16.01.2012р.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Донецької області знаходилась справа №20/77 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Донецькі Західні електричні мережі до Підприємства Макіївської виправної колонії №32 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області про стягнення 784098,48грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.06.2003р. затверджено мирову угоду укладену між ВАТ "Донецькобленерго" в особі Донецьких Західних електричних мереж та Підприємством Макіївської виправної колонії №32 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області та припинено провадження у справі №20/77.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.07.2008р. змінено порядок виконання ухвали суду від 24.06.2003р., а саме встановлені нові строки погашення заборгованості Підприємством Макіївської виправної колонії № 32 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області на користь Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі Донецьких Західних електричних мереж: по 27000,00 грн. з серпня по грудень 2008р.; по 20000,00 ґрн. з січня 2009р. по вересень 2010р.; 19985,72 грн. - жовтень 2010р.; 20000,46 грн. - листопад 2010р.; 20751,24 грн. - грудень 2010р.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 22.07.2009р. та від 27.11.2009р. ухвалу по справі №20/77 від 24.06.2003р. приведено у відповідність зі ст.86 ГПК України та ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

29.02.2012р. Підприємство Макіївської виправної колонії №32 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області звернулось до господарського суду з заявою №15-743 від 21.02.2012р. про зміну порядку виконання ухвали суду від 24.06.2003р. в порядку ст.121 ГПК України та просить встановити нові строки погашення заборгованості на користь позивача у сумі 433 098,48 грн. з березня 2012 року по березень 2013 року щомісячно, рівними частками.

Мотивуючи таку заяву боржник посилається на відсутність бюджетного фінансування потреб Макіївської виправної колонії № 32, та з метою забезпечення засуджених харчуванням, медико-санітарним та матеріально-побутовим забезпеченням, яке гарантовано державою, Підприємство МВК № 32 вимушено за власні кошти придбати для колонії продукти харчування, ліки, оплачувати житлово-комунальні послуги, тощо. Також на те, що станом на 01.01.2012р. дебіторська заборгованість МВК № 32 перед Підприємством МВК № 32 складає 1065 тис.грн. При цьому боржник зазначає, що на виконання п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.1999року № 653 Підприємство МВК № 32 на заробітну плату засуджених робить нарахування у розмірі 50%, які відносяться на собівартість продукції, та

направляє їх до спецфонду, що в свою чергу також впливає на фінансове становище підприємства. Стягнення суми 433 098,48 грн. на користь позивача без зміни порядку виконання ухвали від 24.06.2003 р. негативно вплине на фінансовий та економічний стан підприємства та колонії, що загрожує незабезпеченням засуджених харчуванням, медико-санітарним забезпеченням у відповідності з вимогами законодавства, внаслідок чого, така ситуація може привести до масових протестів засуджених, а зміна порядку виконання ухвали дасть можливість Підприємству МВК № 32 поступово погасити заборгованість. Також, відповідач зауважує, що Підприємство Макіївської виправної колонії № 32 згідно Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» є казенним підприємством, яке здійснює некомерційну господарську діяльність без мети одержання прибутку, для забезпечення професійно - технічного навчання засуджених та залучення їх до праці.

На підтвердження таких обставин заявником надано суду: статут підприємства, баланс підприємства на 31.12.2011р., розрахунок коефіцієнта ліквідності на 01.01.2012р., постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2003р., лист ВДВС Селидівського МУЮ від 18.06.2011 № 8306, ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.06.2011 № 20/240, ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2011 № 24/16, ухвалу Господарського суду Донецької області від 25.09.2007 № 27/78Б, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2011 № 2а/0570/17125/2011, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 01.08.2011 № 2а/0570/11735/2011, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15.06.2011 № 2а/0570/8426/2011, ухвалу господарського суду Донецької області від 16.06.2011 № 23/388, ухвалу господарського суду Донецької області від 24.11.2011 № 35/136, ухвалу господарського суду Донецької області від 25.11.2011 № 34/58.

Стягувач (позивач) проти задоволення заяви заперечує, посилаючись на те, що виходячи зі змісту ст. 121 ГПК України, господарський суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, чи змінити спосіб та порядок їх виконання лише у разі, якщо цей суд видав виконавчий документ. Однак, у відкритті виконавчого провадження на підставі ухвали Господарського суду Донецької області від 24.06.2003р. державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції постановою від 05.08.2011року ВП №28016752 було відмовлено, оскільки зазначена ухвала не відповідає вимогам до виконавчого документу згідно Закону України «Про виконавче провадження» - не містить гербової печатки, не зазначено частини рішення яка повинна виконуватись кожним із відповідачів. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.02.2012р. суд визнав постанову Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції постановою від 05.08.2011р.ВП №28016752 законною та відмовив у її скасуванні. Крім того, згідно Листа №20/77 від 15.02.2012р. Господарського суду Донецької області, у разі, якщо Ухвала Господарського суду Донецької області про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам виконавчого документу, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», така ухвала не є виконавчим документом. На думку ПАТ «Донецькобленерго», господарський суд Донецької області не видав виконавчого документу для виконання умов, передбачених мировою угодою, затвердженою судом, по справі №20/77, тому вважає, що вимоги боржника (відповідача) не відповідають ст. 121 ГПК України. Крім того, стягувач також посилається на незадовільний фінансовий стан свого підприємства і наявність кредиторської заборгованості у розмірі 3 886 402 тис. грн. та просить врахувати також можливі негативні наслідки для прав та обов'язків позивача

На підтвердження заперечень надано суду: копію договору з ДП «Енергоринок» на закупівлю електричної енергії, акт звірки з ДП «Енергоринок», копії претензій, копію постанови Центрально-Міського відділу ДВС Горлівського МУЮ Донецької області про арешт коштів боржника та інш.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про зміну порядку виконання ухвали від 24.06.2003р. в порядку ст.121 ГПК України з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на всій території України рішень, ухвал, постанов.

В силу статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Тобто, зміна порядку виконання ухвали суду, у розумінні статті 121 ГПК України, є можливим тільки за наявності виключних обставин, які ускладнюють або роблять неможливим її виконання, про що доводить в суді сам заявник.

Обґрунтовуючи заяву про зміну порядку виконання ухвали від 24.06.2003р. про затвердження мирової угоди боржник посилається на відсутність бюджетного фінансування потреб Макіївської виправної колонії № 32, та з метою забезпечення засуджених харчуванням, медико-санітарним та матеріально-побутовим забезпеченням, яке гарантовано державою, Підприємство МВК № 32 вимушено за власні кошти придбати для колонії продукти харчування, ліки, оплачувати житлово-комунальні послуги, тощо. Також на те, що станом на 01.01.2012р. дебіторська заборгованість МВК № 32 перед Підприємством МВК № 32 складає 1065 тис.грн. При цьому боржник зазначає, що на виконання п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.1999року № 653 Підприємство МВК № 32 на заробітну плату засуджених робить нарахування у розмірі 50%, які відносяться на собівартість продукції, та направляє їх до спецфонду, що в свою чергу також впливає на фінансове становище підприємства. Стягнення суми 433 098,48 грн. на користь позивача без зміни порядку виконання ухвали від 24.06.2003 р. негативно вплине на фінансовий та економічний стан підприємства та колонії, що загрожує незабезпеченням засуджених харчуванням, медико-санітарним забезпеченням у відповідності з вимогами законодавства, внаслідок чого, така ситуація може привести до масових протестів засуджених, а зміна порядку виконання ухвали дасть можливість Підприємству МВК № 32 поступово погасити заборгованість. Також, відповідач зауважує, що Підприємство Макіївської виправної колонії № 32 згідно Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» є казенним підприємством, яке здійснює некомерційну господарську діяльність без мети одержання прибутку, для забезпечення професійно - технічного навчання засуджених та залучення їх до праці.

Як вбачається зі Статуту боржника, підприємство має право самостійно реалізувати всю продукцію, яка не увійшла в державне замовлення або державне завдання, на території України і за її межами, якщо інше не передбачено законодавством України. Підприємство реалізує свою продукцію, послуги, залишки від виробництва за цінами, що формуються відповідно до умов економічної діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - за фіксованими державними цінами (п.5.1.2 Статуту). Підприємство має право самостійно від свого імені укладати угоди (договори) з підприємствами, установами та організаціями з урахуванням обмежень, передбачених цим статутом, набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обовязки, бути позивачем і відповідачем у судах (п.5.1.5 Статуту). Джерелом формування фінансових ресурсів підприємства є доходи від реалізації продукції, амортизаційні відрахування, безоплатні або благодійні внески підприємств, організацій, громадян та інші надходження, включаючи централізовані капітальні вкладення та кредити (п.8.4 Статуту).

Господарський суд зазначає, що отримання боржником доходів не в тому обсязі, які заплановано чи які б були достатніми не є підставою для зміни способу виконання судового рішення (ухвали). Крім того, заявник не надав доказів вжиття будь-яких заходів по виконанню мирової угоди.

Господарський суд також враховує ту обставину, що ухвала суду від 24.06.2003р. про затвердження мирової угоди у даній справі не виконується протягом тривалого проміжку часу.

Боржник у своїй заяві просить встановити нові строки погашення заборгованості на користь позивача у сумі 433 098,48 грн. з березня 2012 року по березень 2013 року щомісячно, рівними частками, проте не надав доказів які б свідчили про можливість погашення заборгованості у сумі 433 098,48 грн. у запропоновані строки.

Згідно частин 1, 4 ст. 78 ГПК України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Мирова угода сторін за своєю правовою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами і який не призводить до вирішення спору по суті. Така угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і виконується, як правило, добровільно. В іншому випадку, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового її виконання, оскільки є судовим актом, для якого передбачено особливий порядок його виконання.

Так, відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Матеріали справи свідчать, що у відкритті виконавчого провадження на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 24.06.2003р. державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції постановою від 05.08.2011року ВП №28016752 було відмовлено, оскільки зазначена ухвала не відповідає вимогам до виконавчого документу згідно Закону України «Про виконавче провадження» - не містить гербової печатки, не зазначено частини рішення яка повинна виконуватись кожним із відповідачів. Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.02.2012р. суд визнав постанову Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції постановою від 05.08.2011р.ВП №28016752 законною та відмовив у її скасуванні. Крім того, згідно Листа №20/77 від 15.02.2012р. господарського суду Донецької області, у разі, якщо ухвала господарського суду Донецької області про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам виконавчого документу, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», така ухвала не є виконавчим документом. Таким чином, ухвала господарського суду Донецької області від 24.06.2003р. не є виконавчим документом, тому вимоги боржника (відповідача) не відповідають ст. 121 ГПК України.

Суд також враховує, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено зміну способу виконання ухвали про затвердження мирової угоди, прийнятої на підставі ст.78 та п.7 ст.80 названого Кодексу, зазначена ухвала повинна виконуватись відповідно до умов мирової угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Підприємства Макіївської виправної колонії №32 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області, м.Макіївка, про зміну порядку виконання ухвали від 24.06.2003р. у справі №20/77 - відмовити.

Суддя Величко Н.В.