ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2012 р. Справа №18/891/12

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-сервіс"

про внесення змін у договір

Суддя Босий В.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №19-04/44 від 04.01.2012р.

від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява в якій позивач просить суд внести зміни до Договору№3030 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.08.2010р., викладені в проекті Додаткової угоди №2 від 20.10.2011р. та запропоновані до укладення згідно пропозиції №9/3420 від 20.10.2011р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав. Ухвали господарського суду від 21.05.2012 р., 31.05.2012р. та 05.06.2012р. були направлені відповідачу рекомендованими листами за адресою, зазначеною в позовній заяві, повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданої позивачем на вимогу суду, місцем знаходження відповідача є: пров.Заячий АДРЕСА_1, м.Полтава, що співпадає з адресою, зазначеною в позовній заяві.

У пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.207р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином позивача та відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України (від 10.12.2002р. №75), а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи , заслухавши представника позивача, суд встановив:

01.08.2010р. між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Елком-сервіс" було укладено договір №3030 про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення нежитлового приміщення за адресою м. Полтава, вул. Вільямса, 6 .

Відповідно до п. 14а вказаного договору оплата за опалення та гаряче водопостачання, що проводить "Споживач", стягується в розмірі 12,08 грн. за 1 кв. м. загальної площі споживача протягом опалювального сезону для споживачів 3 групи. При цьому, площа, яку займає споживач складає 32,6 кв.м.

В обґрунтування необхідності внесення змін в договір позивач посилається на те, що відповідно до Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 07.08.2011 року, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України "Про теплопостачання" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Пунктом 2 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" (надалі - Порядок формування тарифів) визначено, що він застосовується під час установлення Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг та органами місцевого самоврядування тарифів на теплову енергію, її виробництво транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

У відповідності до зазначених вище норм, а також згідно Постанови Кабінету Міністрі України від 01.06.2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифі на житлово-комунальні послуги" Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг постановою № 81 від 30.09.2011 року встановлено Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго" тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 802,18 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Згідно пункту 2 зазначеної постанови вона набирає чинності з 1 жовтня 2011 року.

Отже, з початком опалювального періоду 2011-2012 року, який розпочався 13 жовтня 2011 року нарахування за відпущену теплову енергію підлягає за тарифом встановленим зазначеною вище постановою.

Окрім того, відповідно до п. 10 Порядку формування тарифів одиницею калькулювання собівартості виробництва, транспортування, постачання теплової енергії є 1 Гкал теплової енергії. Тому розрахунки за умовами діючого договору по оплаті вартості теплової енергії за 1 м2 проводитися не можуть.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі.

20.10.2011р. позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 3420 від 20.10.2011 року з двома примірниками додаткової угоди № 2 від 20.10.2011 року та додатком "Розрахунки обсягу теплової енергії" з пропозицією підписати та повернути один примірник на адресу теплопостачальної організації у строки визначені законодавством.

Проект додаткової угоди № 2 від 20.10.2011 року та додаток до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3030 від 01.08.2010 року містив зміни істотних умов договору щодо визначення обсягу теплової енергії спожитої на опаленням приміщення споживача, а також проведення розрахунків за таку відповідно до затверджених тарифів на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплового навантаження на приміщення в розмірі 0,001766 Гкал/год.

Крім того, споживачу було запропоновано встановити лічильник або звернутись до проектних організацій, які мають відповідні ліцензії, отримати розрахунок теплового навантаження та надати підприємству для узгодження.

Пунктом 3 ст. 181 ГК України передбачено обов'язок сторони, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформити договір та повернути один примірник договору другій стороні або надіслати відповідь на лист у двадцятиденний строк після одержання договору.

Однак, пропозиція позивача щодо укладення додаткової угоди відповідачем залишена без розгляду та відповіді.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов'язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Статтею 19 вказаного Закону визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 67 ГК України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. До виконання господарських договорів застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу, (ч. 4 ст. 275 ГК України).

Згідно з ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Відповідно до ч. 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ "Елком-сервіс" фактично споживає теплову енергію у вигляді гарячої води з метою опалення приміщення розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Вільямса, 6, проте від внесення змін у договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води шляхом укладення додаткової угоди до договору на умовах запропонованих теплопостачальною організацією ухиляється.

З огляду на викладене, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до Договору № 3030 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.08.2010р. укладеного між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Елком-сервіс", а саме: доповнити договір після розділу "Права та обов'язки споживача" розділом "Облік теплової енергії" наступного змісту:

14. Обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається "Теплопостачальною організацією" розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об'єктів (згідно СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование") з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатография и геофизика) та наведений в п.З Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", який є невід'ємною частиною даного договору.

Розрахункове теплове навантаження на опалення складає 0,001766 Гкал/год.

У місяці, наступному за розрахунковим, "Теплопостачальна організація" визначає фактичний обсяг відпущеної теплової енергії за розрахунковий період з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і надає "Споживачу" рахунок та акт приймання-передачі теплової енергії.

У разі, якщо обсяг фактично спожитої теплової енергії перевищує зазначений в договорі, кінцевий розрахунок вартості такого перевищення проводиться "Споживачем" не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі, якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від зазначеного в договорі обсягу, така надлишкова оплата зараховується як попередня оплата в поточному місяці.

Розділ "Розрахунки за користування тепловою енергією" договору змінити та викласти в наступній редакції:

15.Розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

Вартість І Гкал - 802Л 8 грн. (без ПДВ), 962,62 грн. (з ГТДВ) для потреб інших споживачів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

15.1 Встановлюється наступний порядок розрахунків.

Оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в п.3 Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", проводиться "Споживачем" плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться "Споживачем" до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

"Споживач" може проводити попередню оплату за місяць наступний за розрахунковим. Якщо підстава платежу в платіжних документах не зазначена, "Теплопостачальна організація" зараховує кошти в погашення заборгованості за спожиту теплову енергію, отриману в минулі періоди. У разі відсутності у "Споживача" заборгованості "Теплопостачальна організація" зараховує кошти в рахунок оплати за місяць, в якому здійснена оплата.

15.2 Факт отримання "Споживачем" теплової енергії фіксується щомісячно Актом приймання-передачі теплової енергії, який складається Сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і Договору.

У разі неповернення "Споживачем" Акту приймання-передачі теплової енергії в 5-денний термін, як це передбачено пунктом 9 е) Договору, він, підписаний "Теплопостачальною організацією в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання "Споживачу" теплової енергії.

15.3 У випадку несплати у вказані в договорі строки нараховується пеня в розмірі 1,0 % за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті

комунальні послуги" № 686-ХІ від 20.05.99р., а також стягуються 3% річних та інфляційні витрати з простроченої суми згідно зі ст. 625 ЦК України".

Суддя Босий В.П.

Повне рішення складено:18.07.2012р.