РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-64/7174-2012 15.08.12

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

до відповідача-2: Комунального підприємства «Простір»

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 18938,55 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.,

при секретарі судового засідання Наумкіній П.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Савіна О.Б., дов. № 11/1253 від 19.12.2011 року,

від відповідача-1: Приходько Я.В., дов. № 1918 від 02.07.2012 року,

від відповідача-2: не з'явився,

Суть спору:

29.05.2012 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»(далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»(далі -відповідач-1) та Комунального підприємства «Простір»(далі -відповідач-2) про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 18938,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3, відповідальність якого застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3732942, визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні збитків транспортному засобу «ВАЗ», що є об'єктом страхування за договором № 06/0603773/0506/09 від 15.06.2009 року, укладеним між ЗАТ «СК «Провідна»і ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Селект». В зв'язку із чим, відповідно до Закону України «Про страхування», у позивача виникло право вимоги до відповідача-1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 14742,59 грн.

Окрім того, у зв'язку із недостатністю страхової виплати, в порядку ст. 1194 ЦК України КП «Простір»(відповідач-2) зобов'язано відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 4195,96 грн.

Ухвалою суду від 01.06.2012 року порушено провадження у справі № 5011-64/7174-2012, розгляд справи призначено на 27.06.2012 року.

18.06.2012 року Моторне (транспортне) страхове бюро України надало інформацію про страхове покриття за полісом № ВС/3732942, відповідно до якої застрахованим автомобілем є «МАЗ», державний номер НОМЕР_1. Страховик: ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

У судовому засіданні 27.06.2012 року від представника позивача надійшло клопотання про продовження строку у справі на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 27.06.2012 року розгляд справи було відкладено на 18.07.2012 року у зв'язку із неявкою в судове засідання представників відповідачів та продовжено строк вирішення спору у справі на п'ятнадцять днів.

18.07.2012 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку із тим, що позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування після спливу одного року після ДТП та у зв'язку із тим, що страховий платіж (премія) за договором страхування на час скоєння ДТП сплачений не був.

Ухвалою суду від 18.07.2012 року розгляд справи було відкладено на 15.08.2012 року у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача-2.

14.08.2012 року від представника позивача через відділ діловодства суду надійшла копія квитанції про сплату страхового платежу (премії) за договором страхування № 06/0603773/0506/09 від 15.06.2009 року.

У судовому засіданні 15.08.2012 року представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення.

У судовому засідання 15.08.2012 року представник відповідача-1 позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

У судове засідання 15.08.2012 року представник відповідача-2 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 15.08.2012 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

15.06.2009 року між ЗАТ «СК «Провідна»(за договором -Страховик) (правонаступником якого є позивач -ПрАТ «СК «Провідна») і ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Селект» (за договором -Страхувальник) було укладено договір страхування № 06/0603773/0506/09, згідно якого Страховик взяв на себе зобов'язання здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк при настанні страхового випадку, який стався за участю транспортного засобу «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2 (п. 4. договору).

Згідно довідки УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, 28.12.2009 року у м. Горлівка на вул. Мініна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та «МАЗ», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 2.9а Правил дорожнього руху України та якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення постановою Калінінського районного суду міста Донецька від 21.01.2010 року.

28.12.2009 року до ЗАТ «СК «Провідна» звернувся представник ТОВ «ВКФ «Селект»із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору страхування є страховим випадком.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 194/02, складеного СПД ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, становить 15252,59 грн.

ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Страхового акту № 0501/06/2088/35373 від 03.03.2010 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 18938,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0010189 від 05.03.2010 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «МАЗ», державний номер НОМЕР_1, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, належить КП «Простір».

Цивільно-правова відповідальність КП «Простір»в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «МАЗ», державний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ВС/3732942).

Вина водія, який керував транспортним засобом «МАЗ», державний номер НОМЕР_1, підтверджується постановою Калінінського районного суду міста Донецька від 21.01.2010 року.

Пунктом 37.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів»передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2 відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № ВС/3732942), а до ПрАТ «СК «Провідна» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування № 06/0603773/0506/09 від 15.06.2009 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до КП «Простір»як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем-1 було порушено умови Договору, а також положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем-1 та відповідачем-2 не надано доказів, що підтверджують відсутність їхньої вини у порушенні зобов'язання.

Заперечення відповідача-1 до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Як зазначав відповідач-1, позивач звернувся до нього із заявою про страхове відшкодування після спливу одного року після ДТП, а тому не має права на страхову виплату.

Відповідно до пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, вказана норма, відповідно до Закону регулює відносини між Страховиком (відповідач-1) та Страхувальником (відповідач-2), а тому обов'язок щодо звернення протоном одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди із заявою про страхове відшкодування, на позивача покладений не був.

Окрім того, відповідач-1 зазначав, що страховий платіж (премія) за договором страхування на час скоєння ДТП сплачений не був, а тому договір № 06/0603773/0506/09 від 15.06.2009 року не набрав чинності.

Вказане спростовується матеріалами справи, оскільки із квитанції від 15.06.2009 року вбачається, що страхова премія за договором № 06/0603773/0506/09 від 15.06.2009 року була сплачена в день його укладення.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності, укладеного між КП «Простір»та СТДВ «Гарантія»(поліс ВС/3732942) сума франшизи складає 510,00 грн.

Таким чином, станом на день вирішення спору, враховуючи п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та з урахуванням розміру оціненої шкоди, відповідач-1 зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 14742,59 грн. (15252,59 грн. - 510,00 грн. франшизи = 14742,59 грн.), а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 основної суми відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 4195,96 грн. (18938,55 грн. - 14742,59 грн. = 4195,96 грн.), а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 4195,96 грн. грн. майнової шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»(03049, Повітрофлотський проспект, 25, ) відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 14742,59 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок дві грн. 59 коп.) грн. та 1252,91 (тисяча двісті п'ятдесят дві грн. 91 коп.) грн. судового збору.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Простір» (84601, м. Горлівка, вул. Інтернаціональна, 95А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»(03049, Повітрофлотський проспект, 25, ) відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4195,96 (чотири тисячі сто дев'яносто п'ять грн. 96 коп.) грн. та 356,59 (триста п'ятдесят шість грн. 59 коп.) судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна

Дата підписання рішення: 20.08.2012 року.