ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.02.12р. Справа № 25/223-10(39/113-09)

За позовом Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ в особі відділення "Київської регіональної дирекції" Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 90 142 141, 63грн.

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі судового засідання Синяговська Є.С.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю № 592/11.5.2 від 03.08.11р.

Від відповідача - ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 01.03.11р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа знаходиться на новому розгляді у іншому складі суду.

ВАТ ВТБ Банк в особі відділення "Київської регіональної дирекції" ВАТ ВТБ Банк звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ "Вікторія". Позовні вимоги в редакції заяви про зменшення від 22.02.2011р. складаються з наступного: 1) стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/385к від 20.09.2006р. в розмірі 117 103 507,70 (сто сімнадцять мільйонів сто три тисячі п'ятсот сім гривень 70 коп.) гривні, у тому числі: прострочена заборгованість за Кредитом становить - 11 000 00,00 дол. США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 17.01.2011р. (7,9503), становить - 87 453 300,00 грн.); прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, нарахованими за період з 25.09.2008р. по 24.12.2010р. - 3 386 625,00 дол. США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 17.01.2011р. (7,9503), становить - 26 924 684,74 грн.); 3 (три) проценти річних за весь час прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами (нарахована за період з 01.11.2008р. по 16.01.2011р.) (ст. 625 Цивільного Кодексу України) - 82 663,28 дол. США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 17.01.2011р. (7,9503), становить - 657 197,88 грн.); 3 (три) проценти річних за весь час прострочення сплати Кредиту (нарахована за період з 01.02.2009р. по 16.01.2011р.) (ст. 625 Цивільного Кодексу України) - 260 156,86 дол. США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 17.01.2011р. (7,9503), становить - 2 068 325,08 грн.).

Позов обґрунтовано неналежним виконанням Відповідачем договору про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-060/385к, що укладений 20.09.2006р. між між ЗАТ "Внєшторгбанк" (Кредитор, правонаступником, якого є ВАТ ВТБ Банк) і ТОВ "Вікторія" (Позичальник), за умовами якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в тимчасове користування в сумі 11 000 000 дол. США зі сплатою 13,5 % річних, а в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Позивачем і Відповідачем у даній справі укладено іпотечний договір від 20.09.2006р. та договір застави від 20.09.2006р. Виконання зобов'язань ТОВ "Вікторія", як Позичальника за кредитним договором забезпечується частково договором поруки від 18.05.2009р, укладеного між ВАТ ВТБ Банк та ОСОБА_3. Вказує, що несвоєчасне погашення відповідачем виданого кредиту та сплати процентів надає позивачеві права вимагати повного погашення наданого кредиту відповідно до умов кредитного договору та ст.ст. 193, 232, 345 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України.

Відповідач у відзиві станом після 10.11.2011р. позовні вимоги не визнає повністю.

30.11.2011р. позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно в межах ціни позову у розмірі 125128689,13 грн. Необхідність застосування цих заходів пов'язує із наявністю обставин, які можуть призвести до ускладнення у майбутньому виконання рішення суду, повязаних із значним погіршенням фінансового стану підприємства відповідача. Вказує, що в забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором Відповідачем було надано у іпотеку Позивачу тепличний комплекс, що знаходиться за Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Річкова, буд. 50, заставна вартість якого на момент укладання договору іпотеки (20.09.2006р.) складала 47503471,40 грн., а також надано у заставу основні засоби (тепличне обладнання, саджанці троянд, офісні меблі), що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Річкова, буд. 50, заставною вартістю 42 005 283,90 грн. Тобто загальна вартість майна, яке передано в якості забезпечення виконання умов кредитного договору, складала 89 508 755,30 грн. та повністю мало забезпечити задоволення вимог позивача на момент укладення Кредитного договору. Проте, відповідно до висновку експертної оцінки який був підготовлений структурним підрозділом Банку, ринкова вартість заставного майна за станом на 18.05.2011р. становить 58 705 887, 00 грн., в той же час як загальна заборгованість ТОВ "Вікторія" перед Банком за Кредитним договором становить 125 128 689,13 грн. Як наслідок вартість заставленого майна недостатня для погашення кредитної заборгованості. Вказує, що незастосування зазначених заходів із забезпечення позову може завдати істотної шкоди інтересам держави та правам громадян вкладникам Банку, оскільки погіршення фінансового стану позивача призведе до несвоєчасного повернення грошових коштів фізичним особам за депозитними договорами.

Відповідач заперечує проти вжиття заходів до забезпечення позову. Вважає, що позивачем недоведено факту вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання, як от: розпродаж або передачу у заставу свого майна, позбуття активів. Вказує також, що загальна вартість заставленого майна становить 17 724 506,00 доларів США, 141 613 485,59 грн. у гривневому еквіваленті, тобто перевищує суму вимог позивача на 16 484 796,46 грн. Угоди про зміну договірної вартості предмета застави та іпотеки між сторонами не укладались.

За приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, ймовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

З огляду на викладене, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із клопотанням про забезпечення позову та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, подати докази наявності відповідних обставин.

У підпункті 1.1 пункту 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача в межах ціни позову у розмірі 125128689,13 грн.

Дослідивши подані матеріали, суд не вважає доцільним вжиття заходів забезпечення у формі арешту, оскільки зазначені вимоги не обґрунтовані з доказової точки зору а є лише припущеннями позивача, зокрема, відсутні фактичні дані про наміри ТОВ "Вікторія" здійснити продаж або інше відчуження власного майна з метою ухилення від виконання своїх зобовязань за кредитним договором.

Окрім того, у позивача вже наявні забезпечення виконання зобовязань відповідача іпотека і застава майна (тепличний комплекс по вул. Річкова, буд. 50 у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області), що підтверджується наявними в матеріалах судової справи доказами.

За вказаних обставин у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України належить відмовити.

У судове засідання 01.02.2012р. позивач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення господарським судом Дніпропетровської області справи № 16/5005/689/2012, у якій розглядається спір між цими ж особами щодо тлумачення змісту правочину договору про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/385к від 20.09.2006р.

Отже, предметом спору у справі № 16/5005/689/2012 є тлумачення положень спірного договору щодо порядку визначення розміру процентів, зокрема п. 2.4, яким передбачено нарахування процентів за користування кредитом у валюті кредиту на фактичну суму залишку, за весь час користування кредитом у валюті кредиту із розрахунку факт/360, заборгованість щодо стягнення яких є предметом спору у справі № 25/223-10(39/113-09).

Враховуючи, що спір між сторонами, який розглядається у даній справі не може бути вирішений до остаточного вирішення спору між цими ж сторонами у іншій справі, клопотання позивача підлягає задоволенню і провадження у даній справі підлягає зупиненню, згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 36, 65-67, ч. 1 ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

У вжитті заходів до забезпечення позову відмовити.

Провадження у справі зупинити.

Зобовязати сторони своєчасно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Суддя ОСОБА_4