ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.12.12 № 27/576/08-АП

суддя Дроздова С.С.

За позовом: Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ, м. Вільнянськ Запорізької області

про стягнення 116 185 грн. 71 коп. економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін

Суддя Дроздова С.С.

Секретар судового засідання Зотов Т.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 04/1 від 03.01.2012р.

Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області, м. Запоріжжя звернулася до господарського суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ, м. Вільнянськ Запорізької області про стягнення 116 185 грн. 71 коп. економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2008р. відкрито провадження у адміністративній справі № 27/576/08-АП та призначене судове засідання на 10.12.2008р., витребувані у сторін документи та докази необхідні для розгляду справи.

У судовому засіданні, відкритому 10.12.2008р. відповідач підтримав письмове клопотання надіслане на адресу суду 02.12.2012р. про зупинення провадження у справі № 27/576/08-АП, у звязку з неможливістю вирішення цієї справи до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 17/512/08-АП, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства господарським судом Запорізької області за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 138 від 29.07.08 р.

Представник позивача ознайомився та не заперечив проти зупинення провадження у справі, відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 156 КАС України.

Ухвалою суду від 10.12.2008р. провадження у справі № 27/576/08-АП зупинено до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 17/512/08-АП, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства господарським судом Запорізької області за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 138 від 29.07.08 р.

17.12.2012р. на адресу господарського суду надійшло письмове клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ»про поновлення провадження у справі, у звязку з тим, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області залишено без задоволення, постанову господарського суду Запорізької області від 16.03.2009р. залишено без змін.

Ухвалою суду від 17.12.2012р. поновлено провадження у справі, на підставі ст.156 КАС України та призначено судове засідання на 27.12.2012р.

27.12.2012р. продовжено судовий розгляд справи 27/576/08-АП.

Відповідно до ст. 126 КАС України та змін, які внесені до розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення КАС України судове засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів, а саме програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Судом оголошено про відкриття судового засідання. Також, оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представнику відповідача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

Відповідач проти позову заперечив, в підтвердження чого надав письмовий відзив, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представника відповідача, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 105 ч. 3 КАС України визначається перелік вимог, що можуть міститися в адміністративному позові. Ці вимоги націлені на реалізацію матеріально-правової сторони права на адміністративний позов, тобто на задоволення адміністративного позову. Перелік вимог, зафіксований у ст.105 КАС України, відображає зміст адміністративного позову, який є елементом позову і вказує на форму судового захисту, тобто вказує на те, якого виду рішення вимагає позивач від суду. Таким чином, позивач може вимагати від суду: скасувати або визнати нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Що стосується кола субєктів публічно-правового спору, то обовязковим його учасником є субєкт публічного управління (органи виконавчої влади, їх посадові особи, органи і посадові особи законодавчої влади, місцевого самоврядування). Ці субєкти є виразниками державних і суспільних інтересів, носіями публічної влади. Субєкт публічного управління, обовязковий учасник публічно-правових відносин, має особливий правовий статус, тому що наділений владними повноваженнями щодо обєкта управління. Разом з тим, носій владних повноважень обмежений повноваженнями, наданими йому законом.

Господарським судом встановлено, що в період з 08.07.2008р. по 18.07.2008р., згідно з п. 17 плану роботи на ІІІ квартал 2008р. Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області проведено перевірку Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ з питання формування та застосування оптово-відпускних цін на продукцію, що вироблялась відповідачем за період з червня 2007р. по червень 2008р., за результатами якої було складено акт від 18.07.2008р. № 000703.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про застосування економічних, фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, Державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством.

Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

В ході перевірки позивачем встановлено необґрунтоване отримання виручки за рахунок не здійснення декларування при встановленні нової ціни на яйця курячі за період з 30.11.2007р. по 29.02.2008р.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про ціни і ціноутворення державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про ціни та ціноутворення, вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

На підставі акту прийнято рішення № 138 від 29.07.2008р. про застосування до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в розмірі 116 185 грн. 71 коп., з них 38 728 грн. 57 коп. сума порушення, 77 457 грн. 14 коп. штраф у розмірі 200 % від суми порушення (відповідно до вимог ст.ст. 13, 14 Закону України Про ціни і ціноутворення.

Суд вважає, що факт порушення відповідачем необґрунтованого отримання виручки внаслідок не здійснення декларування при встановленні нової ціни на яйця курячі зафіксований в акті перевірки від 18.07.2008р. № 000703 є недоведеним, оскільки постановою господарського суду від 16.03.2009р. у справі № 17/512/08-АП задоволено позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ до відповідача Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, визнано протиправним та скасовано рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області від 29.07.2008р. № 138 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2010р. апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області залишено без задоволення, постанову господарського суду Запорізької області від 16.03.2009р. залишено без змін.

Під час розгляду апеляційної скарги, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом встановлено, що рішення № 138 від 29.07.2008р. не можна вважати обґрунтованим, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2007р. № 1222 "Про затвердження порядку декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари" затверджено Порядок декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари .

Відповідно до п. 1 зазначеного вище Порядку декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари, цей Порядок визначає механізм декларування, зміни оптово-відпускних цін на борошно пшеничне вищого, 1 і 2 сорту, борошно житнє обдирне, яловичину, свинину, м'ясо птиці, ковбасні вироби варені, молоко, сир, сметану, масло вершкове, яйця, передбачених п. 12 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996р. № 1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)". Згідно п. 2 вказаного Порядку, декларуванню підлягають зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари, зазначені в п. 1 вказаного Порядку, у разі, коли такі ціни збільшуються протягом місяця на 1 відсоток.

Постановою КМУ від 17.10.2007р. № 1222 фактично визначено лише механізм моніторингу цін на продукти харчування на регіональному рівні шляхом попереднього декларування зміни оптово-роздрібних цін у т.ч. на яйця у випадку, якщо загальне зростання ціни перевищує 1% протягом місяця і не передбачено відповідальність суб'єкта господарювання за не виконання чи неналежне виконання такого декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари.

В той же час, відповідальність за порушення державної дисципліни цін встановлено в ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення». Абзацом 4 підпункту 2 пункту 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої спільним наказом міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та міністерства фінансів України від 03.12.2001р. № 298/519, передбачено, що застосування цін з порушенням запровадженого порядку обов'язкового декларування їх змін є порушенням порядку встановлення і застосування цін, за яке накладаються економічні санкції.

Таким чином, для застосування відповідальності контролюючий орган повинен довести не просто факт відсутності декларування зміни ціни яєць, але й факт збільшення оптово-відпускної ціни протягом місяця на 1 відсоток та факт реалізації яєць курячих за збільшеними оптово-відпускними цінами.

Як зазначено вище, Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області встановлено, що оптово-відпускні ціни на підприємстві не формуються, реалізація здійснюється за договірними цінами в залежності від діючих ринкових цін ... та попиту на продукцію».

Дані про завищення позивачем оптово-відпускних цін на яйце куряче відповідач навів у додатку № 1 до Акту перевірки, який названо "Зведення про суму додаткової виручки, одержаної внаслідок застосування не задекларованих цін СВК "Вільнянськ". Однак, наведені у Зведені ціни реалізації продукції власного виробництва позивача є роздрібними цінами, а не оптово-відпускними.

Згідно ч. 1 статті 72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі (в даному випадку справа № 17/512/08-АП суддя Корсун В.Л.), що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, на підставі Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03 грудня 2001 року № 298/519, є невиправданим, оскільки рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області № 138 від 29.07.2008р. визнано протиправним та скасовано господарським судом Запорізької області у справі № 17/512/08-АП та залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.10 р.

Тому, у господарського суду відсутні підстави для стягнення економічних санкцій, оскільки рішення № 138 від 29.07.2008р. скасовано та визнано протиправним.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 КАС України.

У судовому засіданні, 27.12.2012 року на підставі статті 152 КАС України проходили судові дебати.

Судові дебати частина судового розгляду, що складаються з промов осіб, які беруть участь у справі.

Позивач у судове засідання не зявився, в попередніх судових засіданнях позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи свою правову позицію посилався лише на обставини і докази, які викладені у позовній заяві та були досліджені у судових засіданнях.

Відповідач під час судових дебатів, підтримав свої заперечення, які викладені у письмовому відзиві.

Після судових дебатів, суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вступної та резолютивної частини постанови суду.

На підставі статті 167 ч. 4 КАС України суд має право проголосити лише вступну та резолютивну частини постанови суду. Суд повідомив усіх учасників адміністративного процесу про час виготовлення постанови суду в повному обсязі 28.12.2012 року. Частина 4 ст.167 КАС України має вагоме значення для обчислення початку перебігу строку апеляційного оскарження відповідно до ст. 186 КАС України.

У судовому засіданні, 27.12.2012 року судом прийнято постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Судовий збір відноситься на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 17, 49, 51, 94, 158-167 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суддя С.С. Дроздова

Постанову підписано 28 грудня 2012 року

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.