РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 34/136 01.02.12

За позовом Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Україна"

до 1) Відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія Дженералі Гарант

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт"

третя особа ОСОБА_1

про стягнення 41 353,28 грн.,

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача-1 ОСОБА_2, представник за довіреністю;

від відповідача-2 ОСОБА_3 представник за довіреністю;

від третьої особи - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Україна" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (далі відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт" (далі відповідач-2) 41 353,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відшкодував (виплатив страхове відшкодування) застрахованій особі нанесені їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.10.2005 у м. Кіровограді по вул. Московській в результаті зіткнення автомобіля «ГАЗ-32213»(державний номер НОМЕР_1) власник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайт" під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем Lancer»(державний номер 59737ОН) власник якого ОСОБА_4 та який був застрахований у відповідача, відтак позивач набув права вимоги на отримання страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 20.02.2009 було порушено провадження у справі № 34/136, розгляд справи було призначено на 25.03.2009.

Ухвалою суду від 25.03.2009 замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на належного відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Дженералі Гарант", залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 08.04.2009.

Ухвалою суду від 08.04.2009 розгляд справи 34/136 було зупинено.

Ухвалою суду від 26.10.2011 розгляд справи було поновлено та призначено до розгляду в на 16.11.2011.

Ухвалою суду від 16.11.2011 розгляд справи було відкладено на 12.12.2011.

Розпорядженням заступника голови господарського суду м. Києва з огляду на те, що суддя Сташків Р.Б. з 05.12.2011 перебував на лікарняному, та з метою дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України, керуючись рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва від 03.02.2011 (протокол №1 від 03.02.2011) та ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України передано справу №34/136 на розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою суду від 12.12.2011 розгляд справи відкладено на 23.12.2011.

Розпорядженням заступника голови господарського суду м. Києва з огляду на те, що суддя Сташків Р.Б. з 15.12.2011 вийшов з лікарняного та з метою дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України, керуючись рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва від 03.02.2011 (протокол №1 від 03.02.2011) та ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України передано справу №34/136 на розгляд судді Сташківу Р.Б.

23.12.2011 у судовому засіданні було оголошено перерву до 26.12.2011.

Ухвалою суду від 26.12.2011 розгляд справи було відкладено на 01.02.2012.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з довідки Управління ДАІ Кіровоградського МВ від 15.11.2005 № 22/5390вх 30.10.2005 у м. Кіровограді по вул. Московській відбулось зіткнення автомобіля «ГАЗ-32213»(державний номер НОМЕР_1), власник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайт" під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем «Mitsubishi Lancer»(державний номер 59737ОН) під керуванням ОСОБА_4

В даній довідки зазначено, що Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункти 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

В протоколі серії АЖ №0064095 про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив пункти 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальністю згідно ст. 124 КУпАП. З протоколом ОСОБА_1В ознайомлений, проте не згоден.

Як убачається з постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2005 №3-15266-05 якою ОСОБА_1В визнано винним у скоєні адміністративно правопорушення, спірне ДТП відбулось 04.11.2005.

Вказана постанова скасована постановою від 12.02.2007 Апеляційного суду Кіровоградської області і повернута на новий розгляд.

Однією з підстав скасування постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2005 було те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, працівники ДАЇ всупереч до вимог ст. 256 КУпАП не відібрали пояснення у потерпілого та свідків ДТП. Також не було складено схему дорожньо-транспортної пригоди і не проводився огляд транспортних засобів на предмет їх ушкодження.

Крім того, в постанові суду вказано, що правопорушення Федоров вчинив 04.11.2005, але ж з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що подія відбулась 30.10.2005.

Також в матеріалах справи міститься постанова від 02.03.2007 Кіровоського районного суду м. Кіровограда відповідно до якої провадження по справі відносно ОСОБА_1В за ст. 124 КУпАП закрите у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, спірне ДТП відбулось 30.10.2005.

Відповідно до статті 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Крім того, а матеріалах справи міститься постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.11.2005 у звязку з відсутністю складу злочину.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відтак в матеріалах справи відсутні докази визнання ОСОБА_1В за правопорушення скоєне 30.05.2011 під час ДТП за участю автомобіля «ГАЗ-32213»(державний номер НОМЕР_1), та автомобіля «Mitsubishi Lancer»винним.

Статтею 27 Закону України Про страхування та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів визнання ОСОБА_1В винним, а також у звязку з відсутністю схеми дорожньо-транспортної пригоди, не вдається можливим встановити причино-наслідковий зв'язок між заподіяною шкодою та протиправними діями ОСОБА_1

Відтак вимога про стягнення з відповідача-1 суми боргу в сумі 25 500 грн. в межах ліміту відповідальності за полісом судом не задовольняється.

Згідно зі статтею 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Доказів визнання ОСОБА_1В винним матеріали справи не містять.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено факту спричинення шкоди працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайт».

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну Відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено вину ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 30.10.2005 на вул. Московський, в м. Кіровограді за участі автомобіля «ГАЗ 32213»(державний номер НОМЕР_1) власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайт»під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля shi Lancer», (державний номер 59737ОН) під керуванням ОСОБА_4 за результатом якої позивач здійснив страхове відшкодування громадянину ОСОБА_4. Виплата страхового відшкодування була проведена позивачем внаслідок обов'язку покладеного на нього згідно договору страхування, який було укладено між ним та учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4.

Тому, заявлена вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт" грошових коштів в розмірі 15 405,25 грн. не підлягає задоволенню судом.

У позивача відсутні обставини, обовязкова наявність яких передбачена законом для виникнення права зворотної вимоги, насамперед наявність усіх необхідних належних документів що підтверджують вину особи, що спричинило шкоду, наявність правових підстав для переходу права на отримання цих коштів з інших осіб, наявність причино-наслідкового звязку між отриманою шкодою та протиправними діями ОСОБА_1

Вимога про стягнення з відповідачів суми витрат за послуги ДАЇ 34,05 грн. також не підлягає задоволенню судом.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 44, 49 ГПК України судові витрати при відмові в позові покладаються на позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Сташків Р.Б.

Рішення підписано 13.02.2012