КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2012 № 64/242

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Жук Г.А.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Марченко Ю.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 31.01.2012 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» на рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2011 року у справі № 64/242 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до Житлово-будівельного кооперативу «Слово-2»

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію 218 780,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію 218 780,98 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.11.2011 року у справі № 64/242 позов задоволено частково. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» 116 942,12 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 24 130,89 грн. інфляційної складової боргу, 100, 00 грн. пені, 5 535,40 грн. трьох процентів річних, 2 187,81 грн. витрат із сплати державного мита та 236, 00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволені решти позовних вимог-відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2011 року у справі № 64/242 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду нормам чинного законодавства України і фактичним обставинам справи, зокрема через те, що судом не досліджено правомірність застосування тарифів для розрахунку основної заборгованості, які затверджені розпорядженнями Київської міської державної адміністрації № 142 від 12.02.2007 року, № 520 від 29.04.2009 року, № 981 від 31.08.09 р., № 1192 від 15.10.09 р., № 1333 від 30.11.09 р., № 392 від 31.05.10 р., № 1222 від 29.12.10 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи та докази, подані до апеляційної інстанції, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

15.09.1999 року між Акціонерною енергопостачальною компанією Київенерго (правонаступником якої є позивач - Публічне акціонерне товариство Київенерго) в особі Структурного відокремленого підрозділу Енергозбут Київенерго (за договором Енергопостачальна організація) та Житлово-будівельним кооперативом Слово-2 (за договором Абонент) було укладено договір № 510258 на постачання теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених договором.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статей 627, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 909 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовником зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Термін дії договору відповідно до умов п. 8.1 договору встановлений з дня його підписання до 31.12.1999 року та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору або його перегляду не буде письмово заявлено однією із сторін.

Тарифи на теплову енергію сторони погодили Додатком 3 до Договору № 510258, відповідно до якого розрахунки з Абонентом за відпущену теплову енергію Енергопостачальною організацією проводяться згідно з Тарифами, затвердженими Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.01.1999 № 47, згідно якого за кожну відпущену Гігакалорію без урахування ПДВ: для опалення і гарячого водопостачання 29 грн. 64 коп., а з 01.11.00 р. відповідно до розпорядження № 1956 44,60 грн., з 01.07.02 р. 54,42 грн. відповідно до розпорядження № 1245. За півторакратне заповнення мережною водою Енергопостачальної організації теплових мереж та місцевих систем теплопостачання, а також за поповнення нормативного витіку, Абонент сплачує вартість отриманої мережної води та витрати по її хімічній обробці за плановою собівартістю Енергопостачальної організації по тарифу 2 грн. 22 коп./тонну (без урахування ПДВ) і тепла в воді за тарифами, згідно п. 1 цього Додатку.

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, тепло транспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

В Додатку № 4 до Договору № 510258 сторони обумовили порядок розрахунків на теплову енергію, згідно якого Абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у Районному відділі теплозбуту № 2 за адресою: вул. Червоногвардійська, буд. № 38, розрахункова група, табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки Абонент повертає в РВТ), та платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду. Сплату за вказаними в п. 2 цього Додатку документами, Абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця, при цьому: в разу, якщо Абонент розраховується за показниками приладів обліку, йому предявляється до сплати заявлена кількість теплової енергії на поточний місяць (згідно з Додатком № 1 до Договору). У випадку перевищення фактичного використання теплової енергії понад заявленого, ця кількість перевищення самостійно сплачується Абонентом не пізніше 25 числа поточного місяця.

Листом № 048-21-16245/510258/ від 29.12.10 р. АЕК «Київенерго» повідомило керівництво ЖБК «Слово-2» про зміну тарифів на теплову енергію згідно постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.10 № 1729 «Про затвердження тарифів на теплову енергію ».

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач поставив відповідачу з 01.09.2007 року по 01.07.2011 року теплової енергії вартістю 1 146 445,82 грн. Відповідач здійснив часткову оплату у розмірі 808 486,99 грн.

В судове засідання 31.01.12 року представником відповідача надано акт звіряння розрахунків за теплову енергію між ПАТ «Київенерго» та ЖБК «Слово-2» по договору на постачання теплової енергії від 15.09.1999 № 510258 за період з 01.10.2008 року по 01.07.2011 року (станом на 01.11.2011) на виконання ухвали господарського суду м. Києва у справі 64/242.

Відповідно до вказаного акта звіряння у ЖБК «Слово-2» відсутній борг за договором на постачання теплової енергії від 15.09.1999 № 510258 за період з 01.10.2008 року по 01.07.2011 року, а наявна переплата коштів у розмірі 8 362,58 грн.

Колегія суддів перевіривши наданий акт звіряння погоджується, що у відповідача відсутній борг за спожиту теплову енергію, оскільки позивачем невірно проведено зарахування коштів. Такого висновку колегія суддів дійшла на підставі наявних в матеріалах справи актів звірки взаєморозрахунків за теплову енергію за період з липня по жовтень 2011 року. В акті звіряння розрахунків за вказаний період вказано різницю між фактично сплаченими коштами та спожитою тепловою енергією, а не кошти які надійшли на розрахунковий рахунок.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги усне клопотання відповідача про зарахування коштів в оплату заборгованості по договору на постачання теплової енергії № 510258 у розмірі 16 693,79 грн., які були сплачені відповідачем на розрахунковий рахунок позивача для придбання лічильників для опалення та гарячого водопостачання, через відсутність боргу за договором.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2011 року у справі №64/242 не відповідає дійсним обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» на рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2011 року у справі № 64/242 задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2011 року у справі №64/242 скасувати.

3. Постановити нове рішенням, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Стягнути з Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» 2 181,87 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №64/242 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Тарасенко К.В.

Судді Жук Г.А.

ОСОБА_1