КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2012 р. Справа№ 5011-58/4318-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Тарасенко К.В.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу БФ «Дах сервіс» на рішення господарського суду м.Києва від 11.07.2012 року № 5011-58/4318-2012 (судді Блажівська О.Є, ОСОБА_2, ОСОБА_3Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Дах сервіс»

до Публічного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «Роза»

про стягнення 255 507,79 грн..

дослідивши та вивчивши матеріали вправи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва №5011-58/4318-2012 від 11.07.2012р. ТОВ «БФ «Дах сервіс» відмовлено у задоволенні позову до ПАТ «ТФ «Роза» про стягнення 255 507,79 грн.

Не погоджуючись з рішенням позивач, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню

В судовому засіданні представник відповідача проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення, рішення суду-без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 16.05.2008 року сторонами укладений договір підряду № 16/05-08 , за умовами якого замовник відповідач доручив, а підрядник позивач зобовязався на власний ризик виконати, у відповідності до проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання замовника, роботи з виготовлення фасаду будівлі, офісного приміщення замовника (корпус Б) площею 7 500 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 2/1, надалі «обєкт» згідно переліку, зазначеного в кошторисах в додатку №1 до даного договору та терміни, вказані в додатку №2 до договору. Ціна робіт договірна та визначена кошторисом та становить: 170 000грн., крім того ПДВ 20% - 340 000грн., всього 2 040 000,00 грн. Кошторис є твердим та не підлягає перегляду за будь-яких обставин, окрім тих, що передбачені даним договором. У разі перевищення твердого кошторису усі повязані з цим витрати несе підрядник.

Згідно умов договору, замовник сплачує підряднику аванс на придбання матеріалів двома платежами: перший на протязі 6 календарних днів з моменту підписання даного договору у розмірі 20% від суми договору, що становить 408 000 грн., другий на протязі двох тижнів після першого у розмірі 20% від суми договору, що становить 408 000,00 грн. В подальшому розрахунок за виконані роботи проводиться на протязі 15 календарних днів з моменту підписання щомісячних актів приймання-передачі виконаних робіт за мінусом 10 % від суми актів .

Згідно зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення коштів, мотивуючи вимоги тим, що на виконання умов договору № 16/05-08 позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 1 969 161,60 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних підрядних робіт, але відповідачем заборгованість погашена частково, в звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 220 161,60грн. В подальшому, сторонами укладені доповнення до договору щодо встановлення графіку погашення заборгованості, за умовами якого повна оплата повинна бути проведена у строк до 30.05.2010р. Оскільки відповідачем умови виконані не були, 21.02.2012р. між ТОВ «Будівельна фірма «Дах-сервіс» та ТОВ «Київбуд-Сервіс» укладено договір про відступлення права вимоги №21/2 за договором N16/05-08 від 16.05.2008 р. в сумі 220 161,60 грн., про що повідомлено відповідача. Між тим, лист ТОВ «Київбуд-Сервіс» від 21.02.2012р. залишений відповідачем без задоволення з посиланням на судове рішення № 27/255, що стало підставою для звернення до суду. Просить стягнути суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та річних, а всього 255 507,79грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що посилання позивача на те, що останнім (кінцевим) актом виконаних підрядних робіт є підписаний сторонами акт за листопад 2008 року на суму 494076, 00 грн. є необґрунтованим, оскільки постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2011 р. по справі № 27/255 суд встановлено, що сторонами не були підписані остаточні (кінцеві) акти приймання виконаних підрядних робіт в 2010 року та строк виконання зобов'язання з остаточної оплати виконаних робіт, зокрема за договором № 16/05-08 не настав.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про наявність підписаних остаточних (кінцевих) актів приймання передачі виконаних підрядних робіт за договором № 16/05-08 всупереч п.п. 5.4, 7.1, 7.2 договору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 220 161,60 грн.

Заперечуючи проти рішення, позивач наполягає на тому, що суд не прийняв до уваги, що кошторис є твердим, це є гарантією для замовника, що вартість виконаних підрядником робіт не перевищить встановлений у договорі твердий кошторис, а виявлена підрядником ощадливість та виконання робіт на меншу суму, ніж передбачено договором не свідчить про виконання робіт не в повному обсязі. Строк оплати настав ще у листопаді 2008р., відповідач визнав борг, про що свідчить укладений до договору графік погашення боргу та здійснення часткової оплати. Крім того, відповідач у листі про відмову від виконання договорів не згадує спірний договір, адже станом на серпень 2009р. роботи були виконанні в повному обсязі, а акти підписані без зауважень. Суд не звернув уваги, що акт за квітень 2010р. на суму 70 827,60грн. помилково зарахований до спірного договору, про що відповідача було повідомлено раніше, тому посилання на рішення суду № 27/255 безпідставне. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів для задоволення позову.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Так, в силу ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Спір у даній справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати виконаних робіт.

Дослідивши і зясувавши всі обставини та матеріали справи, які мають значення для вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 853 даного Кодексу замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, припинення зобов'язання може бути обумовлено не будь-яким, а лише належним його виконанням. Під належним виконанням зобов'язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов'язання. Якщо учасники зобов'язання порушують хоча б одну з умов його належного виконання, зобов'язання не припиняється, а змінюється, оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов'язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов'язання в натурі.

З судових рішень по справі № 27/255 вбачається, що ТОВ «БФ «Дах-Сервіс» звернувся з позовом про стягнення коштів за виконані роботи, обєднав в порядку ст. 58 ГПК України вимоги за трьома договорами, зокрема й договір № 16/05-08. Обґрунтовуючи вимоги, позивач посилався на акти приймання виконаних підрядних робіт за червень 2008 року на суму 372 775,20грн., за липень 2008 року на суму 230 479,20грн., за серпень 2008 року на суму 309 433,20грн., за вересень 2008 року на суму 562 398грн., за листопад 2008 року на суму 494 076 грн.

Твердження позивача щодо безпідставності посилань господарського суду на постанову Київського апеляційного господарського суду № 27/255 в звязку з тим, що акт за квітень 2010р. на суму 70 827,60грн. зарахований до договору № 16/05-08 помилково, про що обізнаний відповідач, та наявність необхідних доказів на задоволення позову є правомірними, а висновки господарського суду є передчасними з огляду на те, що п. 5 договору підряду № 16/05-08 встановлює обовязок провести кінцевий розрахунок протягом 15днів з моменту підписання кінцевого акту прийому-передачі виконаних робіт.

У постанові Вищого господарського суду України від 10.11.2011р., мають для суду преюдиціальний характер, зазначено, що листом № 278 від 26.08.2009р. відповідач відмовився від подальшого виконання договору у звязку з несвоєчасним виконанням позивачем робіт (а.с. 159,225 т.1), але як вбачається, мова йшла про договори № 120309 від 12.03.2009 та № 081008/2 від 08.10.2008.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги, що акт за квітень 2010р. на суму 70 827,60грн. помилково зарахований до спірного договору, роботи по якому проводились майже двома роками раніше.

Висновки позивача про те, що підписавши доповнення до договору у вигляді графіку погашення заборгованості, відповідач визнав суму боргу та повинен її сплатити, є обґрунтованими, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися: повне або часткове визнання претензії, часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу і (або) неустойки, сплата процентів по основному боргу; прохання про відстрочку виконання. При цьому підписуючи графік погашення заборгованості, сторонами визначений був не тільки строк сплати боргу, але й сума заборгованості та розмір платежів. Отже, боржник визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до кредитора

Разом з цим, відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

З урахуванням наведеного, висновок суду про відсутність підстав для оплати робіт є передчасним.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи зазначене, відповідач як особа, що порушила грошове зобов'язання, повинен відшкодувати позивачу збитки від інфляції та три проценти річних, нараховані на суму основної заборгованості,а саме 3% річних складає -11 943,01грн., інфляційні втрати 23 403,18грн., а всього 255 507,79 грн.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 99, 101 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «БФ «Дах сервіс» задовольнити, рішення господарського суду м. Києва № 5011-58/4318-2012 від 11.07.2012р. скасувати.

Прийняти нове рішення. Позов ТОВ «БФ «Дах сервіс» задовольнити. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «Роза»( 03038 м. Київ вул. М. Гринченка, 2/1, )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ «Дах Сервіс»( 01054 м. Київ вул.. О. Гончара, 75, ) суму боргу в розмірі 255 507,79 грн.( двісті пятдесят пять тисяч пятсот сім грн.. 79 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Трикотажна фабрика «Роза»( 03038 м. Київ вул. М. Гринченка, 2/1, )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ «Дах Сервіс»( 01054 м. Київ вул.. О. Гончара, 75, ) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в сумі 7 665,23 грн. (сем тисяч шістсот шістдесят пять грн.. 23 коп.) .

2. Матеріали справи повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Рєпіна Л.О.

Судді Тарасенко К.В.

ОСОБА_1