ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"05" квітня 2012 р. № 5026/567/2012

Суддя господарського суду Черкаської області Чевгуз О.В., розглянувши матеріали за заявою Звенигородської міжрайонної державної податкової інспекції

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Неморож, Звенигородський район, Черкаська область

про визнання банкрутом відсутнього боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Звенигородською міжрайонною державною податковою інспекцією подано заяву про порушення справи про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі-Закон) у звязку з неспроможністю останнього сплатити штрафні санкції на загальну суму 25500 грн. 05 коп.

Заява підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Суддя, відповідно до ст. 9 Закону, не пізніше пяти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, з підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону, про що виносить ухвалу.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України позовна заява повертається в разі, якщо в ній не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Статтею 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Статтею 52 Закону передбачено, що у разі, якщо громадянин-підприємець боржник або керівні органи боржника юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також, за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобовязань.

Наведена норма передбачає, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є підставою для порушення провадження у справі у випадку наявності будь-якої з підстав, передбачених статтею 52 Закону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону, яка регулює загальні, основні підстави для порушення справи про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьох мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статтею 1 Закону передбачено, що вимоги кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними документами, зокрема виконавчими.

Стаття 52 Закону, яка має назву «Особливості банкрутства відсутнього боржника», передбачає ці самі «інші випадки»та особливості порушення справи про банкрутство, про які йдеться в частині 3 статті 6 Закону, зокрема, у разі, якщо громадянин-підприємець-боржник або керівні органи боржника юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також, за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобовязань.

Виходячи з викладеного, частина 3 статті 6 Закону містить загальні норми, а стаття 52 Закону передбачає спеціальні норми, які регулюють банкрутство за спрощеною процедурою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у заяві про порушення провадження у справі про банкрутство кредитор зазначив, що боржник являється відсутнім, проте не надав доказів відсутності боржника за місцем знаходження (ст. 17 Закону України «Про держану реєстрацію юридичних та фізичних осіб»).

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вимоги заявника становлять 25500 грн. 05 коп. та повністю складаються із штрафних санкцій.

Однак, сума штрафу не може бути зарахована до складу грошових зобовязань боржника при порушенні справи про банкрутство.

Згідно з ст. 1 Закону грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Відповідно до рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 04 червня 2004 року №04-5/1193 Про деякі питання практики застосування Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у вирішенні питання про склад вимог за податками і зборами (обовязковими платежами) при порушенні справ про банкрутство суди мають виходити з того, що суми пені, штрафів та інших штрафних чи фінансових санкцій враховуються окремо.

Таким чином, наявність у боржника тільки зобовязань зі сплати штрафу не можуть бути правовою підставою для порушення справи про банкрутство.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 63, 86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Звенигородської міжрайонної державної податкової інспекції про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя О.В. Чевгуз