донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.06.2012 р. справа №5009/989/12

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від18.04.2012р. (повний текст підписано 20.04.2012р.)
у справі№5009/989/12 (суддя Яцун О.В.)
за позовомКонцерну „Міські теплові мережі в особі Філії Концерну „Міські теплові мережі Ленінського району, м. Запоріжжя
до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя
про стягнення заборгованості в розмірі 4 682грн.35коп.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.04.2012р. у справі № 5009/989/12 позовні вимоги Концерну „Міські теплові мережі в особі Філії Концерну „Міські теплові мережі Ленінського району, м. Запоріжжя були задоволені та з Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя стягнуто суму основного боргу в розмірі 4 682грн.35коп.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, м. Запоріжжя подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового рішення у зв'язку з тим, що висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають дійсності та не ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що суду не було надано належних доказів відпуску теплової енергії споживачу за встановленим тарифом та доказів повідомлення відповідача про зміну тарифів. Також, за твердженням скаржника, у спірному договорі невірно вказана опалювальна площа приміщення відповідача та за період з квітня 2011р. по вересень 2011р. теплова енергія не вироблялась, не поставлялась, не придбавалась, тобто позивач безпідставно нараховував вартість послуг, які відповідач ніколи не отримував та не обіцяв сплачувати.

Позивач наданим йому правом не скористався, у судове засідання 20.06.2012р. не зявився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника останнього. Також позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній проти скарги заперечує та просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, поважних причин незявлення суду не повідомлено. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином.

Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі сторони були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Концерн „Міські теплові мережі в особі Філії Концерну „Міські теплові мережі Ленінського району, м. Запоріжжя звернувся до господарського суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 4 682грн.35коп.

Позовні вимоги до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №102029 від 01.09.2008р. Як зазначає позивач, за наведеним договором останній у період з березня 2011р. по січень 2012р. включно надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 4 682грн.35коп., що підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками та актами приймання-передачі теплової енергії, при цьому, вартість поставленої теплової енергії відповідач не оплатив. Таким чином, зобов'язання відповідача на загальну суму 4 682грн.35коп., за твердженням позивача, є невиконаними.

Задовольняючи позовні вимоги до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя, суд першої інстанції виходив із доведеності факту неналежного виконання відповідачем його зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №102029 від 01.09.2008р.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним та обґрунтованим виходячи з наступного.

Так, 01.09.2008р. між Концерном „Міські теплові мережі в особі Філії Концерну „Міські теплові мережі Ленінського району м. Запоріжжя (теплопостачальна організація) та Приватним підприємцем ОСОБА_4 (споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102029, за умовами якого теплопостачальна організація взяла на себе зобов'язання відпускати теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязався прийняти та оплати її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами договору та додатками до нього, що є невідємними частинами.

Частиною 2 ст.25 Закону України „Про теплопостачання визначено, що теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані, зокрема, забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Розділом 5 „Облік теплової енергії визначено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом. Споживач, що має прилади комерційного обліку, щомісячно подає до теплопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені в додатку № 1 до договору. При відсутності приладів комерційного обліку або якщо вони вибули з ладу обсяг теплової енергії визначається теплопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями.

Пунктом 6.1. договору визначено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток №5 до договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2. договору).

Додатком №5 до договору сторони передбачили тарифи по сплаті за одиницю приєднаного теплового навантаження за місяць протягом року в розмірі 10225,032грн. за Гкал/годину (з ПДВ) та сплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 303,780грн. за Гкал (з ПДВ).

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.12.2010р. №125 встановлені тарифи, зокрема, для категорії інші споживачі, по сплаті за одиницю приєднаного теплового навантаження за місяць протягом року в розмірі 14700,456грн. за Гкал/годину (з ПДВ); сплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 495,193грн. за Гкал (з ПДВ).

Також рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 07.10.2011р. №432 встановлений тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів в розмірі 771,10грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

У відповідності до п.4.2.2 договору та додатку №5 до договору позивач зобовязаний повідомляти відповідача у письмовій формі або засобами масової інформації про зміну тарифів.

На виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду позивачем до матеріалів справи надані докази опублікування рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.12.2010р. №125 та від 07.10.2011р. №432.

За твердженням позивача, останній свої зобовязання за договором виконав належним чином та поставив відповідачу теплову енергію у період з березня 2011р. по січень 2012р. включно на загальну суму 4 682грн.35коп., що підтверджує наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками. При цьому, розмір тарифу зазначений у наведених актах приймання-передачі теплової енергії без ПДВ.

Відповідно до п. 6.3 договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Пунктом 6.7 договору визначено, що споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Щаслива, буд. № 2а, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру; акт приймання-передачі теплової енергії; податкову накладну (платникам ПДВ).

Згідно п.6.7.1 договору отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочно дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів).

За твердженням позивача, рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії були направлені на адресу відповідача, про що свідчать реєстри направлення рекомендованих листів по місту, які засвідчені штемпелем поштового відділення звязку.

У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні (п. 6.7.2), у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Згідно п. 6.4 договору споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право здійснити передоплату.

Частиною 3 ст.24 Закону України „Про теплопостачання передбачено, що основними обов'язками споживача теплової енергії є, зокрема додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, кінцевим строком оплати отриманих послуг відповідачем за період з березня 2011р. по січень 2012р. є 19 число місяця, наступного за розрахунковим.

За твердженнями позивача, відповідач свої зобовязання щодо своєчасної та повної сплати наданих послуг всупереч вимогам договору та закону не виконав, у звязку з чим з його боку виникла заборгованість у період з березня 2011р. по січень 2012р. на загальну суму 4 682грн.35коп. В свою чергу, відповідач не надав до матеріалів справи доказів, які спростовують позовні вимоги, зокрема, щодо кількості та вартості наданих позивачем послуг, в матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості на суму 4 682грн.35коп. З урахуванням зазначеного, відповідні посилання скаржника колегією суддів до уваги не приймаються з вищенаведених обставин.

Виходячи з чого, оскільки відповідачем не надано доказів сплати заборгованості на суму 4 682грн.35коп., Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, м. Запоріжжя допущено порушення вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо належного виконання договірних зобов'язань. Тому, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 4 682грн.35коп. судом першої інстанції задоволені обґрунтовано.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2012р. у справі № 5009/989/12 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. Зокрема посилання скаржника на те, що у спірному договорі невірно вказана опалювальна площа приміщення відповідача є безпідставними, оскільки під час укладання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №102029 від 01.09.2008р. сам відповідач у звертанні-дорученні (додаток №1а до договору) визначив опалювальну площу приміщення в розмірі 56,25м2.

Також, посилання скаржника на безпідставність нараховування позивачем вартості послуг, які відповідач ніколи не отримував та не обіцяв сплачувати є необґрунтованими, оскільки плата за одиницю приєднаного теплового навантаження за місяць протягом року була передбачена умовами спірного договору, при цьому, при виставленні рахунків та складанні актів приймання-передачі теплової енергії позивач враховував факт відмови відповідача від отримання послуг з підігріву води (гарячої води). При цьому, доводи скаржника щодо відсутності обовязку зі сплати вартості послуг є недоведеними у звязку з тим, що між сторонами укладений договір №102029 від 01.09.2008р., який з огляду на п.п.10.2, 10.4 договору не припинив своєї дії, сторонами у встановленому порядку не розірваний та не визнаний судом недійсним.

Посилання скаржника на незясування, якою саме організацією є позивач, є передчасними виходячи з того, що зі змісту договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №102029 від 01.09.2008р. вбачається, що Концерн „Міські теплові мережі в особі Філії Концерну „Міські теплові мережі Ленінського району м. Запоріжжя у спірних правовідносинах виступає як теплопостачальна організація.

Одночасно, згідно ст.1 Закону України „Про теплопостачання теплопостачальною організацією є суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії, тому твердження скаржника про те, що Запорізька міська рада є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є необґрунтованими, оскільки з огляду на статут позивача таким органом є Концерн „Міські теплові мережі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.2012р. у справі № 5009/989/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 20.06.2012р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено 21.06.2012р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: І.А. Бойко

ОСОБА_3