РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 62/146 08.02.12

за позовом: Державного підприємства Нікопольський трубний завод, м.Нікополь,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання Оскар, м.Дніпропетровськ,

за участю третьої особи 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод, м.Нікополь

за участю третьої особи 2: Державного космічного агентства України, м.Київ,

за участю третьої особи 3: Фонду державного майна України, м.Київ,

за участю Генеральної прокуратури України

про витребування майна із чужого незаконного володіння

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче об?єднання Оскар, м.Дніпропетровськ,

до відповідача 1: Державного підприємства Нікопольський трубний завод, м.Нікополь,

до відповідача 2: Державного космічного агентства України, м.Київ,

про визнання права власності

Головуючий суддя ЛюбченкоМ.О.

Суддя Пригунова А.Б.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - по дов.

від відповідача: ОСОБА_2 по дов.

від третіх осіб 1, 3: не зявилися

від третьої особи 2: ОСОБА_3 гол.спец.

від прокуратури: ОСОБА_4 по посв.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_5 підприємство "Нікопольський трубний завод", звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Трубників, 56, а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу (інв.000679); будівлі фекальної насосної (інв.003112); будівлі насосної оборотного циклу (інв.000324); будівлі складу рідкого аміаку (інв.000684); будівлі станції отримання особливо чистого водороду (інв.000685); будівлі водородно-регулюючого пункту (інв.000686); частини будівлі азотно-кисневої станції (інв.000331); будівлі підстанції Н-5 (інв.000242); будівлі підстанції ТВЦ-4 (інв.000678); будівлі ділянки ТНП та готової продукції (інв.000688); будівлі газоочистки (інв.000680); будівлі освітлювачів корпусу знешкодження (інв.000317); будівлі корпусу знешкодження (інв.000318); будівлі устаткування хімічних стоків (інв.000333).

13.03.2009р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»звернулося до суду з зустрічною позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться по вул.Трубників, 56 у м.Нікополі.

Рішенням від 16.04.2009р. господарського суду Дніпропетровської області по справі №18/76-09 в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче об?єднання Оскар право власності на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: м.Нікополь, вул.Трубників, 56.

Постановою від 08.09.2010р. Вищого господарського суду України касаційну скаргу Державного підприємства Нікопольський трубний завод залишено без задоволення; рішення від 16.04.2009р. господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Постановою від 28.03.2011р. Верховного Суду України заяву Генерального прокурора України про перегляд постанови суду касаційної інстанції задоволено, постанову від 08.09.2010р. Вищого господарського суду України скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою від 31.05.2011р. Вищого господарського суду України касаційну скаргу Державного підприємства Нікопольський трубний завод задоволено частково; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2009р. у справі №18/76-09 скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Скасовуючи судове рішення першої інстанції по справі №18/76-09, судом касаційної інстанції вказано на те, що господарським судом Дніпропетровської області не мотивовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для застосування п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України та правомірність зустрічних позовних вимог.

Ухвалою від 01.07.2011р. господарського суду Дніпропетровської області прийнято справу до провадження та присвоєно їй номер 17/5005/8323/2011.

На підставі ч.4 ст.16 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 19.10.2011р. господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи направлено за виключною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Таким чином, виходячи з того, що ухвала від 19.10.2011р. господарського суду Дніпропетровської області набрала законної сили, є дійсною та у встановленому законом порядку не скасованою, приймаючи до уваги положення ст.4-5, ст.115 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2011р. справу прийнято до провадження суддею Любченко М.О. та присвоєно їй номер 62/146.

В судових засідання ОСОБА_5 підприємством Нікопольський трубний завод підтримано позовні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Трубників, 56.

Одночасно, у відзивах №1508/11-1 від 15.08.2011р., №1410/11-3 від 24.10.2011р., №1511/11-1 від 15.11.2011р. позивач проти задоволення зустрічних позовних вимог надав заперечення, посилаючись на ті обставини, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння Державного підприємства Нікопольський трубний завод без волі власника, враховуючи ті обставини, що постановою від 30.12.2008р. Верховного Суду України були скасовані ухвали від 13.05.2008р., 06.11.2007р., 25.09.2007р., 27.06.2007р., 14.05.2007р. та постанова від 18.04.2008р. господарського суду Дніпропетровської області у справі про банкрутство №Б15/77-07.

В судових засіданнях та у поясненнях №1910/11-1 від 19.10.2011р., №1407/11-1 від 14.07.2011р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»підтримало вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві про право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Трубників, 56, а проти задоволення вимог за первісним позовом надало заперечення з огляду на те, що на момент укладання договору купівлі-продажу 04.06.2008р. з Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод процесуальні документи по справі про банкрутство №Б15/77-07 були чинними, спірне нерухоме майно за актом приймання-передачі було передано ОСОБА_5 підприємством Нікопольський трубний завод Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод, що фактично свідчить про ті обставини, що станом на 04.06.2008р. в продавця за договором були всі законні підстави розпорядитися ним на власний розсуд.

Крім того, за твердженням відповідача, на моменту укладання договору від 04.06.2008р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»не було та не могло бути відомо про скасування Верховним Судом України ухвал та постанови у справі про банкрутство.

ОСОБА_5 космічне агентство України у поясненнях б/н від 17.08.2011р., №6756/10-Д11 від 05.12.2011р. підтримало вимоги за первісним позовом, а проти задоволення зустрічних позовних вимог надало заперечення.

Зокрема, як вказує ОСОБА_5 космічне агентство України спірне нерухоме майно вибуло з володіння держави без волі власника, що з урахуванням приписів ст.388 Цивільного кодексу України є підставою для витребування майна від набувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар».

Фонд державного майна України в судові засідання не зявився, у поясненнях №10-25-11401 від 16.08.2011р. підтримав вимоги, викладені у первісному позові та зазначив про відсутність законних підстав для набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»права власності на спірні обєкти нерухомості.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод в судові засідання не зявилось, пояснень по суті спору не надало.

Відповідно до довідки №18/12-55 від 17.03.2009р. Головного управління статистики у Дніпропетровській області Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод вилучено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Прокурор в судових засіданнях підтримав позов Державного підприємства Нікопольський трубний завод, а проти задоволення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»надав заперечення.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка належним чином повідомленого Фонду державного майна України не перешкоджає розгляду справи по суті. Наразі, судом також прийнято до уваги, що третьою особою 2 у поясненнях №10-25-11401 від 16.08.2011р. було викладено свою правову позицію по справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи 2 та прокурора, виконавши вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 31.05.2011р., які у відповідності до ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України є обовязковими для суду першої інстанції, господарський суд встановив:

На виконання розпорядження №357-р від 01.07.2002р. Кабінету Міністрів України «Про створення на базі трубоволочильного цеху №4 ВАТ «Нікопольський Південнотрубний завод» державного підприємства»було створено ОСОБА_5 підприємство Нікопольський трубний завод.

Ухвалою від 14.05.2007р. господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство №Б15/77-07 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод до Державного підприємства Нікопольський трубний завод про визнання банкрутом.

27.06.2007р. судом визначено розмір вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод до боржника на суму 9952596,45 грн.; введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_6

Ухвалою від 25.09.2007р. затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства Нікопольський трубний завод, відповідно до якого грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод в сумі 959 грн. віднесено до першої черги, а вимоги в сумі 9952596,45 грн. до четвертої черги.

06.11.2007р. судом відкрито процедуру санації у справі №Б15/77-07 про банкрутство Державного підприємства Нікопольський трубний завод строком до 06.11.2008р., призначено керуючим санацією ОСОБА_6

Постановою від 18.04.2008р. визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на один рік до 18.04.2009р., ліквідатором Державного підприємства Нікопольський трубний завод призначено ОСОБА_6

Ухвалою від 13.05.2008р. господарського суду Дніпропетровської області затверджену мирову угоду, відповідно до якої кредиторські вимоги четвертої черги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод обмінюються на майно Державного підприємства Нікопольський трубний завод відповідно до переліку, визначеного у додатку до мирової угоди.

Як встановлено судом, 14.05.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод та ОСОБА_5 підприємством Нікопольський трубний завод складено та підписано акт приймання передачі майна, відповідно до якого банкрут передав, а кредитор прийняв майно за визначеним переліком загальною вартістю 12970103 грн. Вказаний акт скріплено печатками позивача та третьої особи 1.

Тобто, за висновками суду, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2008р. по справі №Б15/77-07 виконана сторонами в добровільному порядку шляхом передання майна банкрута кредиторові.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст.ст.655, 656 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Виходячи зі змісту матеріалів справи, 04.06.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, який 04.06.2008р. посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано у реєстрі за номером 1259.

За умовами вказаного правочину продавець передав у власність покупцеві, а покупець прийняв у власність комплекс, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр.Трубників, буд.56. До складу зазначеного комплексу входить: будівля адміністративно-побутового комплексу (інв.000679); будівля фекальної насосної (інв.003112); будівля насосної оборотного циклу (інв.000324); будівля складу рідкого аміаку (інв.000684); будівля станції отримання особливо чистого водороду (інв.000685); будівля водородно-регулюючого пункту (інв.000686); частина будівлі азотно-кисневої станції (інв.000331); будівля підстанції Н-5 (інв.000242); будівля підстанції ТВЦ-4 (інв.000678); будівля ділянки ТНП та готової продукції (інв.000688); будівля газоочистки (інв.000680); будівля освітлювачів корпусу знешкодження (інв.000317); будівля корпусу знешкодження (інв.000318); будівля устаткування хімічних стоків (інв.000333).

Постановою від 30.12.2008р. Верховного Суду України були скасовані ухвали від 13.05.2008р., 06.11.2007р., 25.09.2007р., 27.06.2007р., 14.05.2007р. та постанова від 18.04.2008р. господарського суду Дніпропетровської області у справі про банкрутство №Б15/77-07. Скасовуючи перелічені вище судові рішення, Верховним Судом України зазначено, що при укладанні мирової угоди не було дотримано вимог п.18 ст.11 Закону України «Про управління обєктами державної власності», не погоджено зміст мирової угоди з Фондом державного майна України та державним органом з питань банкрутства, у порушення ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»судом призначено ліквідатора ОСОБА_6 без пропозиції державного органу з питань банкрутства, а також без погодження з органом, уповноваженим управляти майном боржника.

За таких обставин, виходячи з того, що судові рішення по справі про банкрутство №Б15/77-07 скасовані постановою Верховного Суду України, за твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод не мало законних повноважень розпоряджатися майном, яке знаходиться по пр.Трубників, буд.56 у м.Нікополі, що є підставою для витребування майна у Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар».

За змістом зустрічного позову, з огляду на те, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 04.06.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»не знало та не могло знати про скасування в наступному процесуальних документів по справі про банкрутство №Б15/77-07, відповідач, як набувач майна за договором є власником спірного майна.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги за первісним позовом необґрунтованими, а зустрічний позов правомірним та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням наступних обставин.

За приписами ст.12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Згідно ст.330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст.388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Одночасно, відповідно до ч.2 ст.330 Цивільного кодексу України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Тобто, ця норма фактично спрямована на абсолютний захист інтересів добросовісного набувача, який набув у такому порядку майно, а відтак не допускає можливості витребування його власником за будь-яких умов.

Як вказувалося вище, ухвалою від 13.05.2008р. господарського суду Дніпропетровської області затверджену мирову угоду, відповідно до якої кредиторські вимоги четвертої черги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод обмінюються на майно Державного підприємства Нікопольський трубний завод, яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр.Трубників, буд.56.

За змістом ст.124 Конституції України, ст.ст.4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

За приписами ст.11 Закону України „Про судоустрій України (який був чинний на момент набрання законної сили ухвалою від 13.05.2008р. та на момент підписання між відповідачем та третьою особою 1 договору купівлі-продажу) судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Господарським процесуальним законодавством не встановлено певного порядку набрання законної сили ухвалами господарського суду, внаслідок чого останні набирають законної сили в день їх прийняття.

Вказана позиція відображена у п.25 листа №01-8/482 від 13.08.2008 Вищого господарського суду "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" та п.29 листа №01-8/675 від 14.08.2007р. Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року".

Тобто, ухвала господарського про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство №Б15/77-07 набрала законної сили в день її прийняття 13.05.2008р.

Як встановлено судом, вказаний судовий акт був виконаний у добровільному порядку, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі майна від 14.05.2008р.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг проти України, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина „судового розгляду. У рішенні від 17.05.2005р. по справі „Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В силу ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини згадані судові рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права для національного суду.

Приймаючи до уваги принцип правової певності, встановлений у викладених вище рішеннях Європейського суду з прав людини, які в силу частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є приоритетним джерелом права для національного суду, судом встановлено, що на момент укладання договору купівлі-продажу від 04.06.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар» не знало та не могло знати про ті обставини, що постановою від 30.12.2008р. Верховного Суду України будуть скасовані судові рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі про банкрутство №Б15/77-07, на підставі яких третьою особою 1 було набуто право власності на спірне майно.

Одночасно, з урахуванням викладених фактичних обставин справи, судом встановлено, що майно було набуте Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод в порядку виконання судового рішення ухвали від 13.05.2008р. господарського суду Дніпропетровської області по справі Б15/77-07, яка була виконана в добровільному порядку ОСОБА_5 підприємством Нікопольський трубний завод, що у відповідності до ч.2 ст.388 Цивільного кодексу України унеможливлює витребування майна у добросовісного набувача.

При цьому, наступне скасування судового рішення, на виконання якого особі було передано майно, не позбавляє набувача майна передбачених ч.2 ст.388 Цивільного кодексу України гарантій неможливості відібрання в нього набутого майна. Вказана позиція викладена в ухвалі від 12.12.2007р. Верховного Суду України та постанові від 25.12.2008р. по справі №1/7-ПД-08 Вищого господарського суду України.

Суд враховує твердження позивача, третьої особи 2 та прокурора про те, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння Державного підприємства "Нікопольський трубний завод" без його волі, але вказані обставини викладених вище висновків суду не спростовують, оскільки ч.2 ст.388 Цивільного кодексу України встановлює імперативне правило щодо неможливості витребування від добросовісного набувача майна, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Тобто, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»є добросовісним набувачем у розумінні норми ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, у якого згідно із частиною другою вказаної статті майно не може бути витребувано.

Крім того, судом враховано, що на момент розгляду справи договір купівлі-продажу від 04.06.2008р. спірного нерухомого майна, укладений між відповідачем та третьою особою 1, не визнаний недійсним в судовому порядку та з встановлених законом підстав.

Посилання Державного підприємства "Нікопольський трубний завод" та Державного космічного агентства України на ті обставини, що договір купівлі-продажу від 04.06.2008р. є нікчемним, суд вважає необґрунтованими з урахуванням наступного:

Згідно із ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Тобто, діюче законодавство України встановлює вичерпний перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 Цивільного кодексу України: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.18 Постанови №9 від 06.11.2009р. Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте, за наявними у матеріалах справи документами судом не встановлено вини сторін договору купівлі-продажу від 04.06.2008р., яка виражалась б в намірі порушити публічний порядок. За висновками суду, з огляду на те, що право власності було набуте Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Нікопольський трубний завод на підставі мирової угоди, затвердженої судовим рішенням та виконаної в добровільному порядку шляхом підписання акту приймання-передачі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар» мало обґрунтовані підставі встановити наявність у продавця за договором повноважень власника майна, а також відсутність спору про право на зазначене майно, зокрема, з боку Державного підприємства "Нікопольський трубний завод", оскільки саме вказана юридична особа була стороною мирової угоди. Тобто, за висновками суду, дії сторін за договором купівлі продажу від 04.06.2008р. не були направлені на незаконне заволодіння державним майном.

За приписом ст.330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено принцип мирного володіння майном, який в контексті прецендентної практики Європейського суду з прав людини закріплює засади поваги до права власності та забороняє безпідставне позбавлення або обмеження володіння особою своїм майном, інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених нормами міжнародного права.

Як встановлено ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожній особі (у тому числі, і юридичній, оскільки останні відповідно до ч.1 ст.91 Цивільного кодексу України здатні мати такі ж права та обовязки, як і фізичні, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині) належить невідємне право на судовий захист своїх прав та інтересів.

За змістом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 вказаного Кодексу та ч.2 ст.20 Господарського кодексу України способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права.

Таким чином, позов про визнання права власності - це не договірна вимога про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не поєднане з конкретними вимогами про повернення майна чи усунення інших перешкод, не повязаних з позбавленням володіння.

Виходячи з того, що право власності на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: м.Нікополь, вул.Трубників, 56, не визнається та оспорюється ОСОБА_5 підприємством "Нікопольський трубний завод", про що фактично свідчить поданий до суду позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»мало право на звернення до суду з розглядуваним зустрічним позовом.

За таких обставин, враховуючи висновки суду стосовно неможливості витребування майна у Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар», а також приймаючи до уваги положення ст.330 Цивільного кодексу України про те, що добросовісний набувач набуває право власності на майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу останнє не може бути витребуване у нього, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають залишенню без задоволення, а зустрічний позов підлягає задоволенню.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за первісним та зустрічним позовом підлягають віднесенню на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Нікопольський трубний завод", м.Нікополь до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар», м.Дніпропетровськ про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Трубників, 56, а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу (інв.000679); будівлі фекальної насосної (інв.003112); будівлі насосної оборотного циклу (інв.000324); будівлі складу рідкого аміаку (інв.000684); будівлі станції отримання особливо чистого водороду (інв.000685); будівлі водородно-регулюючого пункту (інв.000686); частини будівлі азотно-кисневої станції (інв.000331); будівлі підстанції Н-5 (інв.000242); будівлі підстанції ТВЦ-4 (інв.000678); будівлі ділянки ТНП та готової продукції (інв.000688); будівлі газоочистки (інв.000680); будівлі освітлювачів корпусу знешкодження (інв.000317); будівлі корпусу знешкодження (інв.000318); будівлі устаткування хімічних стоків (інв.000333).

Задовольнити повністю зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар», м.Дніпропетровськ до Державного підприємства "Нікопольський трубний завод", м.Нікополь про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Трубників, 56, а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу (інв.000679); будівлі фекальної насосної (інв.003112); будівлі насосної оборотного циклу (інв.000324); будівлі складу рідкого аміаку (інв.000684); будівлі станції отримання особливо чистого водороду (інв.000685); будівлі водородно-регулюючого пункту (інв.000686); частини будівлі азотно-кисневої станції (інв.000331); будівлі підстанції Н-5 (інв.000242); будівлі підстанції ТВЦ-4 (інв.000678); будівлі ділянки ТНП та готової продукції (інв.000688); будівлі газоочистки (інв.000680); будівлі освітлювачів корпусу знешкодження (інв.000317); будівлі корпусу знешкодження (інв.000318); будівлі устаткування хімічних стоків (інв.000333).

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар», м.Дніпропетровськ право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Трубників, 56, а саме: будівлі адміністративно-побутового комплексу (інв.000679); будівлі фекальної насосної (інв.003112); будівлі насосної оборотного циклу (інв.000324); будівлі складу рідкого аміаку (інв.000684); будівлі станції отримання особливо чистого водороду (інв.000685); будівлі водородно-регулюючого пункту (інв.000686); частини будівлі азотно-кисневої станції (інв.000331); будівлі підстанції Н-5 (інв.000242); будівлі підстанції ТВЦ-4 (інв.000678); будівлі ділянки ТНП та готової продукції (інв.000688); будівлі газоочистки (інв.000680); будівлі освітлювачів корпусу знешкодження (інв.000317); будівлі корпусу знешкодження (інв.000318); будівлі устаткування хімічних стоків (інв.000333).

Стягнути з Державного підприємства "Нікопольський трубний завод" (53201, Дніпропетровська область, м.Нікополь, просп.Трубників, буд.56, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Оскар»(49083, м.Дніпропетровськ, вул.Собінова, буд.1, ) державне мито в сумі 25500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

У судовому засіданні 08.02.2012р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Головуючий суддя ЛюбченкоМ.О.

Суддя Пригунова А.Б.

Суддя Гулевець О.В.

Повне рішення складено 13.02.2012р.