донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.10.2012 р. справа №5009/3021/12

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Москальової І.В., Мясищева А.М.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 за посвідченням;

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 директор.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Трек», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2012р. (повний текст від 01.10.2012р.) у справі №5009/3021/12 (суддя Гандюкова Л.П.)

за позовом Прокурора Заводського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до Приватного підприємства «Трек», м. Запоріжжя

про зміну договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Заводського району м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя, з позовом до відповідача, Приватного підприємства «Трек», м. Запоріжжя, про зміну п. 9 договору оренди земельної ділянки площею 0,3610га, яка знаходиться по вул. Зейська, 3 у м. Запоріжжі (кадастровий номер :02:022:0073), укладеного між Запорізькою міською радою та Приватним підприємством «Трек», який зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 02.11.2005р. №06, шляхом викладення його в наступній редакції:

«Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 65 646,05грн. (шістдесят пять тисяч шістсот сорок шість гривень пять копійок), що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2012 року та вноситься орендарем щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Заводського району 0004 в відділенні Держказначейства у Заводському районі, МФО 813015, , код 13050200».

Рішенням від 25.09.2012р. господарський суд Запорізької області позовні вимоги задовольнив частково з огляду на їх відповідність вимогам чинного податкового законодавства в частині здійснення розрахунків за оренду землі. При цьому, у звязку з тим, що частина редакції спірного пункту 9 договору оренди збігалась з редакцією пункту 11 вказаного договору, вимог щодо якого позивачем заявлено не було, суд першої інстанції позов задовольнив саме частково.

Не погодившись з винесеним рішенням, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2012р. у справі №5009/3021/12 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права, а саме не врахував наявності рішення Донецького апеляційного господарського суду у справі №13/5009/2916/11 за позовом Прокурора Заводського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до Приватного підприємства «Трек»про внесення змін до п.9 договору оренди земельної ділянки. На думку заявника, спір між тими ж сторонами про той же предмет з тих же підстав вже є вирішеним, тому суд першої інстанції безпідставно не припинив провадження у даній справі на підставі п.2 ст. 80 ГПК України.

Крім того, заявник апеляційної скарги не погоджується із запропонованою редакцією спірного пункту 9 договору, оскільки умовами Податкового кодексу України передбачене таке визначення розміру орендної плати за землю трикратний розмір земельного податку, в той час як позивачем запропонований розмір орендної плати, що складає 3% від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2012р. За твердженням скаржника, безпідставними є також посилання позивача та суду першої інстанції на встановлений розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки належні докази розміру такої оцінки в сумі 2 188 201,50грн., в матеріалах справи відсутні.

Вищевикладене, на думку скаржника, свідчить про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, що є підставою для його скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає викладені в ній доводи необґрунтованими, у звязку з чим просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, відзив позивача містить клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника Запорізької міської ради. Клопотання судовою колегією задоволено.

29.10.2012р. на адресу апеляційного господарського суду також надійшов відзив Прокуратури Заводського району м. Запоріжжя, в якому прокурор не згоден із доводами апелянта, вважає їх безпідставними, тому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Запорізької міської ради №37/513 від 01.08.2005р. Приватному підприємству «Трек»було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Зейській,3, встановлено та затверджено межі і розмір земельної ділянки по вул. Зейській, 3 площею 0,3610, а також передано вказаному підприємству в оренду строком на 10 років зазначену земельну ділянку (кадастровий номер :02:022:0073) для розташування ремонтно-складської бази за рахунок земель Запорізької міської ради.

Згідно з вказаним рішенням, 07.10.2005р. між Запорізькою міською радою (орендодавцем) та Приватним підприємством «Трек»(орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки (зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 02.11.2005р. №06) площею 0,3610га (землі промисловості) строком на 10 років для розташування ремонтно-складської бази по вул. Зейській, 3 в м. Запоріжжя.

Згідно п. 5 договору, нормативна-грошова оцінка земельної ділянки становить 177 395,40грн. (в цінах 2005 року).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 1 773,95грн. за календарний рік в цінах 2005 року (п. 9 договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 договору).

Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Заводського району 0004 в відділенні Держказначейства у Заводському районі, МФО 813015, , код 13050200 (п. 11 договору).

У відповідності з п. 12 договору, розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати, в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 32 договору сторони передбачили, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказана земельна ділянка у придатному для розташування ремонтно-складської бази стані з будівлями та спорудами орендаря була передана відповідачу за актом прийому-передачі від 02.11.2005р.

В подальшому, у звязку з набранням чинності Податкового кодексу України, в інтересах територіальної громади міста та з метою збільшення міського бюджету, міська рада вирішила встановити орендну плату за земельні ділянки у м. Запоріжжі такою, що не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, та звернулась до відповідача з пропозицією №01-32/00780 від 27.03.2012р. «Про внесення змін до договору оренди землі».

Листом №012 від 07.05.2012р. Приватне підприємство «Трек»заперечило проти зміни умов договору оренди в частині збільшення орендної плати до кінця строку дії договору, а також послалось на вирішення Донецьким апеляційним господарським судом спору з цього питання у справі №13/5009/2916/11.

Враховуючи викладене, за захистом інтересів держави, які полягають в тому, що власник землі держава в особі Запорізької міської ради, не отримує орендну плату в обсязі, передбаченому законодавством, для приведення договору оренди земельної ділянки до вимог чинного законодавства в частині визначення орендної плати за землю, прокурор Заводського району м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з відповідним позовом.

Як зазначалось вище, господарський суд Запорізької області позовні вимоги прокуратури задовольнив частково.

Судова колегія погоджується з таким висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Так, статтею 206 Земельного кодексу встановлено, що використання землі у Україні є платним. Згідно ст. 126 вказаного кодексу, оренда землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України визначає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України, розмір орендної плати не може бути меншим трикратного розміру земельного податку для інших категорій земель.

Пунктом 274.1 ст. 274 вказаного Кодексу визначено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

В силу перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні та міські ради. Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах щодо земель, які перебувають у державній та комунальній власності, є Запорізька міська рада, яка має повноваження щодо розпорядження цією земельною ділянкою.

03.03.2008р. Запорізькою міською радою було прийнято рішення №79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно якого вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки, з 01.03.2008р. Також вказаним рішенням доручено управлінню земельних ресурсів у м. Запоріжжя до 01.05.2008р. розробити та затвердити заходи щодо взаємодії органів влади усіх рівнів по проведенню перерахунків вартості земельних ділянок у розрізі землекористувачів та землевласників.

Крім того, 27.07.2011р. Запорізькою міською радою було прийнято рішення №16 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі», згідно з додатком до якого визначення розміру орендної плати за всі земельні ділянки (за виключенням пунктів, зазначених у додатку) здійснюється з урахуванням коефіцієнту 3.

Судова колегія не приймає до уваги посилання заявника в апеляційній скарзі на відсутність інформації управління Державного земельного кадастру м. Запоріжжя про нормативну грошову оцінку переданої в оренду відповідачу земельної ділянки з огляду на наступне.

Згідно ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка затверджується відповідною радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Позивачем до матеріалів справи в обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий № :02:022:0073) додано саме технічну документацію щодо спірної земельної ділянки.

Таким чином, саме затверджена у встановленому порядку технічна документація, складена за результатами грошової оцінки є підставою для обрахування земельного податку та орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що нормативна грошова оцінка наданої відповідачу в оренду земельної ділянки на час звернення прокурора до суду склала 2 188 201,50грн., з огляду на що розмір орендної плати у відповідності з чинним законодавством повинен складати 65 646,05грн.

Таким чином, пункт 9 договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем 07.10.2005р., не відповідає вимогам Податкового кодексу України в частині встановленої орендної плати.

Згідно матеріалів справи, Запорізька міська рада зверталась до відповідача з пропозицією про приведення договору оренди землі у відповідність з вимогами чинного законодавства, проте відповідач відмовився від вирішення цього питання у досудовому порядку.

Відповідно до приписів ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 188 ГК України, зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну або розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Пунктом 2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»встановлено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими для виконання на відповідній території. За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата, є однією із істотних умов договору із зазначенням її розміру. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Статтею 30 Закону України «Про оренду землі»унормовано, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. При цьому, сторонами в договорі оренди передбачена можливість перегляду розміру орендної плати, зокрема, за умови прийняття орендодавцем рішення про її збільшення, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна нормативногрошової оцінки землі є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №27/15-10 від 27.12.2010р.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, оскільки з наявних в матеріалах справи рішень Запорізької міської ради №16 від 27.07.2011р. та №79 від 03.03.2008р. вбачається про затвердження коефіцієнтів, які використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, а також про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, за наявності в договорі оренди землі умов про можливість перегляду розміру орендної плати, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в частині приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства.

Водночас, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про недоцільність доповнення пункту 9 спірного договору положеннями про порядок внесення орендарем орендної плати, оскільки пункт 11 договору містить тотожну редакцію та відносно нього позивачем і прокурором вимог щодо внесення змін або виключення заявлено не було.

З огляду на наведене, відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2012р. у справі №5009/3021/12 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Стосовно посилань заявника апеляційної скарги на безпідставне не застосування судом першої інстанції приписів п.2 ст. 80 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В матеріалах справи наявна копія постанови Донецького апеляційного господарського суду від 17.10.2011р. у справі №13/5009/2916/11 за позовом Прокурора Заводського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до Приватного підприємства «Трек»про внесення змін до п.9 договору оренди землі від 07.10.2005р., якою у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Разом з цим, з тексту вказаної постанови вбачається, що предметом спору у справі №13/5009/2916/11 було внесення змін до договору шляхом викладення п. 9 в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 87 528,06грн., що складає 4% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2011р. (відповідно до рішення Запорізької міської ради №14 від 27.12.2006р. «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі», в той час як предметом спору у даній справі є зміна п. 9 спірного договору шляхом його викладення наступним чином: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 65 646,05грн. (шістдесят пять тисяч шістсот сорок шість гривень пять копійок), що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2012 року та вноситься орендарем щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Заводського району 0004 в відділенні Держказначейства у Заводському районі, МФО 813015, , код 13050200». При цьому, звертаючись до суду з даним позовом, прокурор посилався на прийняті Запорізькою міською радою рішення №9 від 18.01.2008р. (яким, власно, внесено зміни і доповнення до рішення Запорізької міської ради від 27.12.2006р. №14), №79 від 03.03.2008р. та №16 від 27.07.2011р.

Враховуючи викладене, застосування до спірних правовідносин приписів п.2 ст. 80 ГПК України є безпідставним та необґрунтованим. Крім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу заявника апеляційної скарги на той факт, що у постанові від 17.10.2011р. у справі №13/5009/2916/11 Донецький апеляційний господарський суд зазначив, що погоджується із висновком суду першої інстанції про невідповідність пункту 9 спірного договору вимогам Податкового кодексу України, в частині встановленої орендної плати. Вказане твердження приймається судовою колегією до уваги в порядку ст. 35 ГПК України.

Щодо тверджень апелянта про невідповідність редакції спірного пункту 9 договору вимогам чинного податкового законодавства, судова колегія зазначає, що з огляду на приписи пунктів 274.1 ст. 274 та п.п.288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України, запропонована прокурором та позивачем редакція є законною та обґрунтованою, з огляду на що вказані твердження відповідача апеляційним господарським судом до уваги не приймаються.

Інші доводи скаржника не знайшли свого підтвердження, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги згідно ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на заявника.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2012р. (повний текст від 01.10.2012р.) у справі №5009/3021/12 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Трек», м. Запоріжжя, на рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2012р. (повний текст від 01.10.2012р.) у справі №5009/3021/12 залишити без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: І.В. Москальова

ОСОБА_3

Надруковано примірників 7

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

2-прокуратіру

1-господарському суду

1-ДАГС