УХВАЛА

Справа № 5011-62/1812-2012 29.02.12

за позовом: Приватного підприємства «ПРОГРЕС-ІНФО-В», м.Київ,

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про визнання права власності та витребування майна

Суддя Любченко М.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не зявився

Позивач, Приватне підприємство «ПРОГРЕС-ІНФО-В»звернувся з позовною заявою до відповідача, Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться у місті Києві по вулиці 39-та Садова №1-Д (будівля літера «Б», групи приміщень №1-10, загальною площею 291,1 кв.м.; будівля літера «В», групи приміщень №1-3, загальною площею 43,7 кв.м.; будівля літера «Г», приміщення №1, загальною площею 8,5 кв.м.; будівля літера «Е»приміщення №1, загальною площею 8,5 кв.м.; будівля літера «Є», приміщення №1, загальною площею 8,5 кв.м.; будівля літера «Ж», перший поверх група приміщень №1-4 та другий поверх приміщень №1, загальною площею 45,1 кв.м.; тераса літера «И»; навіс літера «З»; огорожа літера «І»; площадка літера «П»), а також зобов'язання відповідача повернути вказане нерухоме майно.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши представлені позивачем в обґрунтування своїх вимог документи, господарський суд встановив.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

За змістом п.2.3, 3.9.3 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»встановлено, що неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України. У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 Господарського процесуального кодексу України.

У п.4.9 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Наразі, поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за обєктивних, тобто не залежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обовязків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2012р. суд зобов'язав позивача надати докази наявності права користування земельною ділянкою, на якій розташоване спірне майно; довідку з обслуговуючих банків про наявність відкритих рахунків та реквізити; довідку про юридичну освіту; довідку про наявність відповідача в ЄДРПОУ станом на день розгляду справи; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору; докази відповідності збудованого майна будівельним, протипожежним, санітарним нормам і правилам; відомості стосовно перебування спірного нерухомого майна під обтяженнями (представити витяги з державного реєстру іпотек, державного реєстру обтяжень нерухомого майна, державного реєстру обтяжень рухомого майна); інвестиційний проект по створенню спортивно оздоровчого комплексу; проектно-кошторисну документацію на будівництво спірного майна; докази виконання договору на реалізацію інвестиційного проекту від 03.10.2011р. (акти виконаних підрядних робіт, платіжні доручення на внесення грошових коштів за зазначеним договором тощо); докази отримання відповідних дозволів на виконання будівельних робіт; у судове засідання представити оригінали доданих до позовної заяви матеріалів (для огляду).

За приписами п.32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до п.11 листа №01-08/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році»до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Надсилання всіх процесуальних документів по справі здійснювалось на адресу позивача, що зазначена у позовній заяві, яка повністю відповідає адресі, яка міститься у наявних у матеріалах справи документах, зокрема, у свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №101747 від 28.09.2007р. та довідці з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ №180755 від 28.09.2007р.

Про фактичне отримання ухвали від 14.02.2012р. господарського суду міста Києва свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №851.

Проте, позивач вказаних в ухвалі суду дій щодо надання витребуваних судом доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, не виконав, в судове засідання 29.02.2012р. не зявився. Поважних причин невиконання вимог суду не встановлено. При цьому, позивачем також не зазначено причин невиконання вимог суду в частині надання витребуваних судом документів, не представлено відомостей відносно виникнення труднощів в наданні певного доказу, не заявлено відповідного клопотання про витребування доказів в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом не встановлено поважних причин невиконання вимог суду, викладених в ухвалі від 14.02.2012р.

За висновками суду, подальший розгляд справи неможливий, внаслідок того, що невиконання позивачем вимог суду, викладених у відповідному процесуальному документі, перешкоджає всебічному та повному розгляду справи та унеможливлює вирішення спору по суті з огляду на те, що наявні у справі документи є недостатніми для прийняття обєктивного, мотивованого судового рішення.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням позивачем без поважних причин вимог суду щодо вчинення відповідних дій та надання витребуваних судом матеріалів, а також враховуючи неявку представника позивача в судове засідання без поважних причин, позов Приватного підприємства «ПРОГРЕС-ІНФО-В»підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Заява без номеру та дати, яка надійшла на адресу господарського суду міста Києва 23.02.2012р. Приватного підприємства «ПРОГРЕС-ІНФО-В»про залишення позову по справі №5011-62/1812-2012 без розгляду, за висновками суду, є безпідставною, враховуючи, що положення ст.81 Господарського процесуального кодексу України можливість залишення позову без розгляду не повязують з наявністю заяви учасника судового процесу.

Приймаючи до уваги підстави залишення позову без розгляду, у відповідності до ст.3 Закону України «Про судовий збір»судовий збір підлягає віднесенню на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст.4-3, 33, 49, п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Приватного підприємства «ПРОГРЕС-ІНФО-В», до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться у місті Києві по вулиці 39-та Садова №1-Д (будівля літера «Б», групи приміщень №1-10, загальною площею 291,1 кв.м.; будівля літера «В», групи приміщень №1-3, загальною площею 43,7 кв.м.; будівля літера «Г», приміщення №1, загальною площею 8,5 кв.м.; будівля літера «Е»приміщення №1, загальною площею 8,5 кв.м.; будівля літера «Є», приміщення №1, загальною площею 8,5 кв.м.; будівля літера «Ж», перший поверх група приміщень №1-4 та другий поверх приміщень №1, загальною площею 45,1 кв.м.; тераса літера «И»; навіс літера «З»; огорожа літера «І»; площадка літера «П»), а також зобов'язання Суб'єкта підприємницької діяльності фізичну особу підприємця ОСОБА_1 повернути вказане нерухоме майно.

Суддя Любченко М.О.