донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.07.2012 р. справа №17/88пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Гези Т.Д., Мясищева А.М.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: не зявився;

від позивача: не зявився;

від відповідачів: ОСОБА_1 по дов. (представник Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області).

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Донецького міжрайонного природоохоронного прокурора, м. Донецьк

на рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2012р. (повний текст від 20.02.2012р.) у справі №17/88пн (головуючий суддя Гриник М.М., судді Курило Г.Є., Мальцев М.Ю.)

за позовом Донецького міжрайонного природоохоронного прокурора, м. Донецьк, в інтересах держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», с. Піски Ясинуватського району Донецької області

до відповідачів: 1) Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області, м. Ясинувата Донецької області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», м. Авдіївка Донецької області

про зобовязання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

Донецький міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», с. Піски Ясинуватського району Донецької області, з позовом до відповідачів, 1) Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області, м. Ясинувата Донецької області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», м. Авдіївка Донецької області, про витребування з незаконного володіння у відповідачів земельної ділянки площею 4га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району, що належить на праві постійного користування Державному підприємству «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук»на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ДН №400019 від 17.05.1995р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування 16.06.1995р. №2, а також про зобовязання ТОВ «Донбудпісок»привести земельну ділянку у придатний стан за власний рахунок.

Заявою від 26.04.2010р. прокурор в порядку ст. 22 ГПК України змінив предмет позову та просив місцевий господарський суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зобовязання відповідачів звільнити земельну ділянку площею 4га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району, що належить на праві постійного користування Державному підприємству «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук»на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ДН №400019 від 17.05.1995р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування 16.06.1995р. №2, що займається без достатньої правової підстави, а також зобовязати відповідача-2 - ТОВ «Донбудпісок»привести земельну ділянку площею 4га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району, що належить на праві постійного користування Державному підприємству «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», у стан, придатний для використання за цільовим призначенням, - за власний рахунок.

Рішенням від 27.04.2010р. господарський суд Донецької області позовні вимоги відносно відповідача-2 задовольнив, в частині позову до відповідача-1 відмовив. Проте, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2010р. вказане рішення було частково скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю. В подальшому Вищий господарський суд України постановою від 27.09.2010р. скасував наведені судові акти та направив справу №17/88пн на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

За результатами нового розгляду справи рішенням від 12.01.2011р. (залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2011р.) господарський суд Донецької області відмовив у задоволенні позову в повному обсязі. Однак Вищий господарський суд не погодився із висновками судів попередніх інстанцій, постановою від 15.08.2011р. скасував наведені рішення та вдруге передав матеріали справи на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Рішенням від 13.02.2012р. господарський суд Донецької області відмовив у задоволенні позову Донецького міжрайонного природоохоронного прокурора, м. Донецьк, в інтересах держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», с. Піски Ясинуватського району Донецької області, до відповідачів: 1) Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області, м. Ясинувата Донецької області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», м. Авдіївка Донецької області, про зобовязання відповідачів звільнити зайняту земельну ділянку площею 4га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району та зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок»привести земельну ділянку у придатний для використання стан за цільовим призначенням.

Висновок про відмову у задоволенні позову місцевий господарський суд обґрунтував посилаючись на те, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, оскільки, враховуючи, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки, укладеного між відповідачами, не відбулась, факт його підписання не порушує прав позивача як користувача спірної земельної ділянки. Крім того, за твердженням суду, прокурор не довів належними і допустимими доказами, що саме з боку відповідача-2 має місце самовільне зайняття спірної земельної ділянки.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Донецький міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що матеріалами справи підтверджено факт знаходження спірної земельної ділянки у користуванні позивача та факт зберігання її ТОВ «Донбудпісок»у своєму володінні та користуванні без достатньої правової підстави. Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що ним було вжито усіх необхідних заходів для доведення своєї правової позиції, надано всі необхідні документи на підтвердження позовних вимог, натомість відповідач витребуваних судом документів в підтвердження своїх заперечень не надав.

Вищевикладене, на думку заявника, є підставою для скасування незаконного та необґрунтованого рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 проти її вимог заперечує з підстав відсутності предмету спору стосовно саме Ясинуватської райдержадміністрації.

Представники прокуратури, позивача та відповідача-2 у судове засідання не зявились з невідомих підстав, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи, що ухвалою про порушення апеляційного провадження явка представників сторін не визнавалась обовязковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників за наявними у справі матеріалами.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення відповідача-1, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є користувачем земельної ділянки площею 7068,1га на території Пісківської сільської ради на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ДН № 400019, виданого відповідно до рішення Пісківської сільської ради від 17 травня 1995року, яке зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування 16 червня 1995року за № 2. Цільове призначення земельної ділянки - виробництво сільськогосподарської продукції.

Водночас, за матеріалами справи, 15.01.2007р. між відповідачами: Ясинуватською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок»(орендарем) був підписаний договір оренди землі, за умовами якого орендодавець зобовязався надати, а орендар прийняти у строкове платне користування земельну ділянку площею 4,0га із земель сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Пісківської сільської ради, під розміщення піщаного карєру строком на 10 років з умовою виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та укладання договору оренди землі згідно ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 18, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації.

Вищий господарський суд України при перегляді справи №17/88пн у постанові від 15.08.2011р. зазначив, що державну реєстрацію договору оренди землі, який укладено 15.01.2007р. між Ясинуватською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок»здійснено не було, а отже він не набрав чинності.

15.10.09р. Державною екологічною інспекцією у Донецькій області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено акт № 06-202, в якому зазначено, що видобуток піску, розроблення карєру здійснюється відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок»без відповідних дозвільних та правовстановлюючих документів, внаслідок чого були засмічені поверховими породами прилеглі земельні ділянки, відсипані три технологічні дороги. Крім того, спірна земельна ділянка зайнята відповідачем-2 без достатніх правових підстав та використовується не за цільовим призначенням.

Як встановлено судом першої інстанції, 11.01.11р. комісією, що призначена ухвалою місцевого господарського суду від 21.12.10р., було складено акт комісійного обстеження земельної ділянки біля с. Водяне Пісківської сільської ради Ясинуватського району, яким встановлено, що здійснюється завантаження екскаватором б/н, Э-100IIД транспортних засобів у кількості 6 одиниць (КАМАЗ АН5546СТ, КАМАЗ АН5561ВТ, ЗИЛ 48788ЕВ, МАЗ 02034ЕО, ЗИЛ 02287ЕН, МАЗ АН3392НО), при цьому зі слів охоронця, призвіще якого ОСОБА_2, випливає, що він не є працівником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», а є лише охоронцем транспортних засобів.

Крім того, в ході розгляду справи, Державною екологічною інспекцією у Донецькій області проводилась повторна перевірка дотримання відповідачем-2 вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої було складено акт від 21.09.2011р. Вказаним актом зафіксовано, що на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району невстановленими особами проводяться роботи розробки карєру по видобутку піску самовільно без додержання спеціального дозволу, що є порушенням вимог ст.ст. 96, 125, 168 Земельного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель». Прилеглі земельні ділянки внаслідок такої діяльності засмічені відходами видобувної діяльності та будівельними відходами.

Докази зміни цільового призначення спірної земельної ділянки та дозвільна документація на видобуток корисних копалин ТОВ «Донбудпісок»в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, за поясненнями, наданими УДСБЕЗ ГУМ України в Донецькій області водіями, що перевозили пісок з вищевказаного карєру, пісок вони придбавали у ТОВ «Донбудпісок», яке і займається його видобутком на спірній земельній ділянці.

Також, згідно листа №1198-10/15-013/1 від 30.01.2010р. Ясинуватської обєднаної державної податкової інспекції, ТОВ «Донбудпісок»є платником орендної плати за землю у Пісківській сільській раді Ясинуватського району згідно укладеного 15.01.2007р. з Ясинуватською РДА договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4га, яка використовується відповідачем-2 під розміщення піщаного карєру. Порушень повноти та своєчасності перерахування до бюджету платежів по орендній платі за землю за період 2007-2009 роки не має. Всього орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнту індексації за 2007-2009 роки ТОВ «Донбудпісок»сплачено 10 748,86грн.

В матеріалах справи наявні також податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2007, 2008, 2009 роки, в яких у відомостях із договору оренди землі в рядку «цільове призначення земельної ділянки»прописано розміщення піщаного карєру.

Крім того, до матеріалів справи долучено копію постанови Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2011р. по справі №1-144/2011, в межах якої розглядалось питання щодо самовільного зайняття земельної ділянки та організації на ній незаконного видобутку піску ОСОБА_3 генеральним директором ТОВ «Донбудпісок», яку було припинено по ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 197-1 КК України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визначено, що до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України, до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі (стаття 124 вказаного Кодексу).

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини шостої цієї статті.

За приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Згідно ст. 212 вказаного Кодексу, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, за умови встановленого Вищим господарським судом України у постанові від 15.08.2011р. факту нечинності договору оренди від 15.01.2007р., судова колегія дійшла висновку, що матеріалами справи доведений факт зайняття відповідачем-2, Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», спірної земельної ділянки без достатніх правових підстав, несанкціонованого проведення робіт з розробки піщаного карєру, чим порушуються права позивача - Державного підприємства «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», як її законного користувача на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ДН № 400019.

Оскільки одним із способів захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує таке право, судова колегія вважає позовні вимоги з урахуванням уточнення відносно відповідача-2, ТОВ «Донбудпісок», обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог до Ясинуватської районної державної адміністрації, апеляційний господарський суд вважає їх безпідставними та необґрунтованими, у звязку з чим відмовляє у їх задоволенні.

Разом з цим, як зазначалось вище, господарський суд Донецької області у задоволенні позовних вимог відмовив у повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду у справі підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що вищевказані акти перевірок дотримання вимог земельного законодавства та акт комісійного обстеження спірної земельної ділянки не є доказами того, що саме відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», здійснює протиправне користування земельною ділянкою, і факт користування земельною ділянкою зазначеним відповідачем позивачем та прокурором не доведено.

Натомість, згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Отже, приписами даної правової норми встановлено, що на саме підставі доказів господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін.

Проте, господарський суд встановивши, що другий відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», не набув права користування земельною ділянкою за договором від 15.01.2007р., не дослідив всі докази, що залучені до матеріалів справи, та не дав їм належної правової оцінки.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги пояснень водіїв, які під час проведення перевірки знаходились на земельній ділянці, та які займались перевезенням з неї піску, оскільки відсутність трудових відносин між вказаними водіями та ТОВ «Донбудпісок», маршрутних листів, товарно-транспортних накладних на вивезення піску, за умови наявності у матеріалах справи інших доказів, які оцінюються в сукупності, не спростовують факту безпідставного зайняття саме відповідачем-2 спірної земельної ділянки.

Крім того, апеляційний господарський суд не погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що постанова Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2011р. у справі №1-144/2011 не має доказового значення при розгляді справи №17/88пн, оскільки не є вироком суду з кримінальної справи, який в порядку ст. 35 ГПК України є обовязковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Так, з тексту наведеної постанови вбачається, що генерального директора ТОВ «Донбудпісок»ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі клопотання про застосування амністії, оскільки він раніше не був притягнутий до кримінальної відповідальності та вперше скоїв злочини, які віднесено до злочинів невеликої та середньої тяжкості, крім того, має неповнолітню дитину. Вказаною постановою не тільки не спростовано, а й доведено факт скоєння посадовою особою відповідача-2 злочинів, передбачених ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 197-1 КК України, а також факт використання відповідачем-2 спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів зі здійсненням на ній незаконного видобутку піску. Зазначена постанова не є обовязковою для господарського суду в розумінні ст. 35 ГПК України, проте є доказом в розумінні ст.ст. 32,34 ГПК України, який не було належним чином оцінено судом першої інстанції.

Також, з огляду на вищевикладене, є безпідставним твердження господарського суду про те, що за умови не вчинення договору оренди землі від 15.01.2007р, підписаного між відповідачами, права позивача не є порушеними.

За таких обставин, судова колегія вважає невірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог стосовно ТОВ «Донбудпісок»з огляду на їх недоведеність, проте погоджується із висновком суду про відмову у задоволенні позову відносно відповідача-1, Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що всупереч вимогам ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2012р. у справі №17/88пн не ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, не повністю відповідає нормам матеріального та процесуального права, у звязку з чим підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову відносно відповідача-2.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги згідно ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача-2.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 49, ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст. 104, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Донецького міжрайонного природоохоронного прокурора, м. Донецьк, на рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2012р. (повний текст від 20.02.2012р.) у справі №17/88пн задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2012р. (повний текст від 20.02.2012р.) у справі №17/88пн скасувати в частині відмови у задоволенні позову стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», м. Авдіївка.

В цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги з урахуванням уточнення задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні Державним підприємством «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», с. Піски Ясинуватського району Донецької облатсі, зайнятою земельною ділянкою площею 4га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району, шляхом зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», м. Авдіївка Донецької області, звільнити зайняту земельну ділянку.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок», м. Авдіївка Донецької області, звільнити зайняту земельну ділянку площею 4га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району, яка належить на праві постійного користування Державному підприємству «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», с. Піски Ясинуватського району Донецької області, та привести цю земельну ділянку у придатний для використання стан за цільовим призначенням.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбудпісок»м. Авдіївка Донецької області, на користь Державного бюджету України державне мито 85,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги 536,50грн.

В інший частині рішення залишити без змін.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_4

Надруковано примірників-7

1-у справу

1-позивачу

2-відповідачам

1-прокуратурі

1-господарському суду

1-ДАГС