КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2012 № 57/401

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Шипка В.В.

ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2 дов. б/н від 19.12.2011 р.;

відповідача: ОСОБА_3 дов. б/н від 04.05.2011 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Васса

на рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2011 р.

у справі № 57/401 (суддя Гулевець О.В.)

позивач: Приватне підприємство „Виробничо-комерційна фірма „Імпторгсервіс

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вассма

про стягнення заборгованості у розмірі 236 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПВКФ „Імпторгсервіс (позивач) звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ТОВ „Торговий дім „Вассма (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 236 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані на тому, що відповідачем не виконано взяті на себе зобовязання щодо оплати за поставлений позивачем товар, відповідно до видаткової накладної від 28.10.2008 р. №ИТ-323.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.11.2011 р. № 57/401 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 236 000,00 грн. заборгованості та судові витрати.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням, ТОВ „Торговий дім „Вассма (відповідач) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2011 р. № 57/401 та прийняти нове судове рішення у даній справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм процесуального права, а зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою КАГС від 02.12.2011 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Ільєнок Т.В., суддів Борисенко І.В. Шипко В.В. прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ „Торговий дім „Вассма на Рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2011 р. № 57/401, розгляд справи призначено на 20.12.2011 р.

У звязку з находженням судді Борисенко І.В. на лікарняному Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 20.12.2011. р. № 01-23/3/1 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді Верховець А.А., Шипко В.В.

20.12.2011 р. через канцелярію суду представник позивача подав письмовий Відзив на апеляційну скаргу та Клопотання з проханням провести процесуальну заміну у його назві з Приватної виробничо-комерційної фірми „Імпторгсервіс на Приватне підприємство „Виробничо-комерційна фірма „Імпторгсервіс, в підтвердження чого надав витяг зі свого Статуту (нова редакція) від 08.12.2011 р. та Виписку з ЄДРПОУ від 08.12.2011 р..

У судовому засіданні від 20.12.2011 р. колегією суддів було розглянуто та задоволено Клопотання представника позивача про заміну його назви.

У судовому засіданні від 20.12.2011 р. оголошувалася перерва до 24.01.2012 р., в порядку ст. 77 ГПК України.

У звязку з виробничою необхідністю, а саме зайнятістю судді Верховця А.А. в судовому розгляді у складі іншої колегії Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 23.01.2012 р. № 01-23/3/3 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Шипко В.В.

Присутні у судовому засіданні від 24.01.2012 р. представники сторін надавали усні пояснення по справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ „Торговий дім „Вассма, Рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2011 р. № 57/401 залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно усної домовленості між сторонами, позивач взяв на себе зобовязання поставити відповідачу товар, а відповідач зобовязаний був прийняти та оплатити зазначений товар.

Відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 236208,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №ИТ-323 від 28.10.2008 р. (арк. с. 21).

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З викладеного вище вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено договір у спрощений спосіб, що підтверджується видатковою накладною № ИТ-323 від 28.10.2008 р., підписаною сторонами. Відповідно до цього договору позивач зобовязався передати у власність відповідача товар, а відповідач, в свою чергу, прийняти його і оплатити.

За своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Місцевим господарським судом встановлено і те, що 14.01.2010 р. позивачем на адресу відповідача відправлено вимогу № 56 від 14.01.2010 р. (арк. с. 18) в якій позивач просить відповідача оплатити заборгованість у сумі 236208,00 грн. за поставлений товар у семиденний строк з дня отримання даної вимоги.

Відповідач отриману вимогу 18.01.2010 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. с. 19), однак залишив без відповіді та задоволення.

З вищенаведеного вбачається, що спір у даній справі виник у звязку з несплатою відповідачем заборгованості у розмірі 236 000,00 грн. за поставлений позивачем товар відповідно до видаткової накладної № ИТ-323 від 28.10.2008 р..

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з правомірністю висновку суду першої інстанції про те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість позовних вимог ПП „Виробничо-комерційна фірма „Імпторгсервіс, щодо стягнення з відповідача 236 000,00 грн. - заборгованості, в той час як відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами безпідставність предявлених до нього вимог.

Доводи скаржника - ТОВ „Торговий дім „Вассма викладені в апеляційній скарзі, зокрема, посилання останнього на те, що він не був належним чином повідомлений про день, час та місце першого судового засідання з розгляду даної справи, призначеного на 08.11.2011 р. (день прийняття оскаржуваного Рішення), не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки до матеріалів справи долучено зворотне поштове повідомлення ( арк. с. 23), що свідчить про отримання 24.10.2011 р. скаржником Ухвали Господарського суду м. Києва від 17.10.2011 р. про порушення провадження у даній справі. Зауваження скаржника про те, що отримана ним вимога позивача від 14.01.2010 р. № 56 про сплату заборгованості не ґрунтується на видатковій накладній № ИТ-323 від 28.10.2008 р., також не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що жодним чином не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини у даній справі.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на підтвердження своїх аргументів не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2011 р. № 57/401 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 25, 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Провести заміну у назві позивача з Приватної виробничо-комерційної фірми „Імпторгсервіс на Приватне підприємство „Виробничо-комерційна фірма „Імпторгсервіс.

2. Апеляційну скаргу ТОВ „Торговий дім „Вассма залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2011 р. № 57/401 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2012 р.

№ 57/401 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2012 р.

№ 57/401 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 57/401 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Шипко В.В.

ОСОБА_1