донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

01.08.2012 р. справа №29пд/5014/898/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3

від позивача:ОСОБА_4 за паспортом серії ЕН №144440
від відповідача:ОСОБА_5 за дов. №7 від 04.01.2012р.
від третьої особи 1:не з»явився
від третьої особи 2:не з»явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Лисичанськ Луганської області

на рішення господарського суду Луганської області
від14.05.2012 року
у справі№29пд/5014/898/2012 (суддя Воронько В.Д.)
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Лисичанськ Луганської області
до відповідача Відділу освіти Лисичанської міської ради, м.Лисичанськ Луганської області
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаЛисичанської міської ради, м.Лисичанськ Луганської області
за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління власності Лисичанської міської ради, м.Лисичанськ Луганської області
про спонукання укласти угоду про пролонгацію договору оренди нежитлового приміщення
ВСТАНОВИВ:

У 2012 році Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, м.Лисичанськ Луганської області, звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Відділу освти Лисичанської міської ради, м.Лисичанськ Луганської області про спонукання укласти угоду про пролонгацію договору оренди нежитлового приміщення.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.05.2012р. у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Лисичанськ Луганської області, було відмовлено.

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, м.Лисичанськ Луганської області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права України. Тому, він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Луганської області від 14.05.12 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, Відділ освіти Лисичанської міської ради, м.Лисичанськ Луганської області, надав через канцелярію суду відзив, який судом долучено до матеріалів справи та у судовому засіданні просить рішення господарського суду Луганської області від 14.05.2012р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа 1, Лисичанська міська рада, м.Лисичанськ Луганської області та третя особа 2, Управління власності Лисичанської міської ради, м.Лисичанськ Луганської області до судового засідання апеляційної інстанції не з»явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, ухвалою суду від 18.06.2012р. явка сторін не була визнана обовязковою, своїми процесуальними правами, передбаченими ст.22 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, причини неявки не пояснили, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надали, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, а повний текст постанови направляється учасникам процесу в установленому порядку.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги щодо апеляційної скарги.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2007р. між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться в комунальній власності №99 (далі-договір), згідно п.1.1 якого орендодавець на підставі наказу управління власності Лисичанської міської ради №433 від 09.07.2007р. передає, а орендар приймає в строкове платне використання нежитлове вбудоване приміщення для розташування офісу за адресою: м.Лисичанськ, вул.Гайдара, 78, площею 17,5кв.м., яке знаходиться на балансі Відділу освіти Лисичанської міської ради та вартість якої визначена у відповідності із звітом про оцінку вартості майна від 31.03.2007р. та складає 12728грн.

Відповідно до п.2.1 договору, вступ у використання майном настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акту прийому-передачі вказаного майна.

Орендна плата визначається на підставі Методіки розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням 13 сесії Лисичанської міської ради від 21.02.2007р. №226 та складає 159,10грн. без урахування ПДВ за перший місяць оренди. Розрахункова плата є невід»ємною частиною даного договору (додаток №1) (п.3.1 договору).

Даний договір діє з 03.05.2007. по 30.04.2010р. (п.9.1 договору)

У випадку закінчення строку договору оренди, пролонгація договору здійснюється за згодою сторін договору за згодою управління власності Лисичанської міської ради (п.9.8 договору).

Підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом є підписання додаткової угоди про пролонгацію дії договору оренди нежитлового приміщення у зв»язку із закінченням терміну його дії. На думку позивача, він має переважне право на укладення договору оренди на новий термін відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про оренду державного та коммунального майна», так які він сумлінно виконував свої зобов»язання за спірним договором.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобовязань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором ( ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 764, 777 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як свідчать матеріали справи, згідно п. 9.1 договору оренди комунального майна, його дія була припинена з 30.04.2010р., потім пролонгований до 03.05.2012р., у зв»язку з чим відповідач звернувся до позивача з вимогою про звільнення орендованого приміщення та повернення його балансоутримувачу.

Умовами п. 9.6. договору встановлено, що про припинення користуванням приміщення одна із сторін повідомляє іншу сторону . При залишенні орендарем об»єкта оренди без письмового повідомлення, а також без складання акту прийому-передачі приміщенняорендадавцю, орендар несе повну матеріальну відповідальність за причинені збитки об»єкту оренди.

Листами №74 від 17.01.2012р., №247 від 14.02.2012р., №349 від 06.03.2012р. відповідач звертався до позивача з заявою про повернення орендованого приміщення у зв»язку із закінченням строку на який його було укладено, а також відсутністю наміру продовження його терміну на новий термін.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та коммунального майна»передбачено, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

На думку позивача, користуючись своїм переважним правом на укладення договору на новий термін направив на адресу відповідача додаткову угоду для підписання на продовження строку оренди, яка залишена без задоволення відповідачем.

У данному випадку, відповідачем у вищезазначених листах чітко визначено позицію відповідача щодо відсутності наміру продовжувати орендні правовідносини з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6.

Таким чином, судова колегія вважає, що в у даному спорі переважне право наймача, встановлене ст. 777 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та коммунального майна», є припиненим з огляду на відсутність домовленості між сторонами щодо можливості такого продовження.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає вірним висновок суду про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, в зв»язку з чим правомірно відмовлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6, м. Лисичанськ Луганської області у задоволенні позовних вимог про спонукання укласти угоду про пролонгацію договору оренди нежитлового приміщення.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 14.05.2012 року у справі №29пд/5014/898/2012 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Лисичанськ Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 14.05.2012 року у справі №29пд/5014/898/2012 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 14.05.2012 року у справі №29пд/5014/898/2012 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді О.В.Стойка

ОСОБА_3

Надр.7 прим:

1 у справу;

2 позивачу;

3 відповідачу;

4- третій особі 1

5-третій особі 2

6 ДАГС;

7ГС Луг. обл.