ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2012 р. Справа № 5027/685/2012.

За позовом Державного підприємства Сокирянське лісове господарство

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача ОСОБА_6, довіреність від 24.09.2012р.

Від відповідача ОСОБА_7, сільський голова

Від третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство Сокирянське лісове господарство звернулось з позовом до ОСОБА_1 сільської ради та просить зобовязати ОСОБА_1 сільську раду звільнити самовільно зайняту земельну ділянку держлісфонду, яка розміщена в урочищі До Колача у кварталі 52 виділ 16, загальною площею 1.4 га. на території Ломачинецького лісництва ДП Сокирянське лісове господарство.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 26 вересня 2012 року порушено провадження у справі № 5027/685/2012 та призначено до розгляду в засіданні на 10 жовтня 2012 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що розпорядженням Чернівецької облдержадміністрації № 509-р від 29.10.2007 року надано у постійне користування ДП Сокирянське лісове господарство землі державного лісового фонду, які розміщені на території Сокирянського та Кельменецького районах, а також земельні ділянки, що розташовані в урочищі До колача у кварталі 52 виділ 16, загальною площею 1.4 га., на території Ломачинецького лісництва. Згідно пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Згідно планово-картографічних матеріалів (планшетів) вищезазначена земельна лісова ділянка знаходиться у користуванні ДП Сокирянське лісове господарство.

Далі позивач стверджує, що працівниками державної лісової охорони виявлено факт щодо самовільного захоплення даної земельної ділянки групою осіб, на частині яких висаджено сад невстановленими особами. При цьому позивач зазначає, що на земельні ділянки, розміщені в урочищі До Колача у кварталі 52 виділ 16, загальною площею 1.4 га. на території Ломачинецького лісництва ДП Сокирянське лісове господарство громадянам: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5 виготовлено державні акти на право власності на земельну ділянку. У звязку з чим, посилаючись на статтю 212 Земельного кодексу України, вважає що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню користувачу землі.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що на вищезазначені земельні ділянки громадянам: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5 виготовлено державні акти на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2012 року залучено до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5 ( село Білоусівка Сокирянський район Чернівецька область)

Треті особи у судовому засіданні в усній формі проти позову заперечують.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Розпорядженням Чернівецької облдержадміністрації № 509-р від 29.10.2007 року Про реорганізацію державного підприємства Хотинське лісове господарство надано ДП Сокирянське лісове господарство у постійне користування для ведення лісового господарства землі державного лісового фонду згідно з матеріалами лісовпорядкування: Сокирянського, Ломачинецького, Романківецького, Іванівецького та Кельменецького лісництв, загальною площею 17946 га.

Згідно пункту 5 Розділу VІІІ Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Відповідно до планово-картографічних матеріалів (планшетів) земельна лісова ділянка в урочищі До колача у кварталі 52 виділ 16, загальною площею 1.4 га. знаходиться на території Ломачинецького лісництва, що перебуває у користуванні ДП Сокирянське лісове господарство.

Частиною 1 статті 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом…

Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 146177, ЯМ № 146184 , ЯМ № 146180 від 31 травня 20012 року, відповідно громадянам ОСОБА_5К, ОСОБА_3, ОСОБА_2 належать на праві власності земельні ділянки площею 0,8780 га, 0,8475 га, 0,9817 га, що знаходяться в урочищі до колача Чернівецька область, Сокирянський район, ОСОБА_1 сільська рада за межами населеного пункту.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували обставини щодо самовільного зайняття відповідачем вищевказаних земельних ділянок.

Окрім того, частина вищевказаних земельних ділянок, які позивач вважає самовільно зайнятими відповідачем, належать на праві власності громадянам ОСОБА_5К, ОСОБА_3, ОСОБА_2 згідно державних актів на земельну ділянку.

Тобто, позивач не довів, що саме Державному підприємству Сокирянське лісове господарство належить право на вищезазначені земельні ділянки.

Згідно статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 1 статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Згідно статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, позивач у позовній заяві посилається на фактичні обставини, як на підставу позову самовільне зайняття земельної ділянки, а саме заволодіння земельними ділянками третіми особами (підстави віндикаційного позову). При цьому, просить зобовязати неналежного відповідача ОСОБА_1 сільську раду, звільнити самовільну зайняту земельну ділянку (предмет негаторного позову). Тобто, позивач виходячи з фактичних обставин справи, які стосуються третіх осіб, щодо заволодіння ними земельними ділянками, просить зобовязати неналежного відповідача ОСОБА_1 сільську раду звільнити означені земельні ділянки. Отже, позивач у даних правовідносинах, що виникли між учасниками судового процесу неправильно обрав спосіб і підстави захисту порушеного права, звернувся з позовом до неналежного відповідача. Окрім того, у позовних вимогах не визначив способу звільнення земельної ділянки (способу усунення перешкод).

За таких обставин, суд вважає позов необґрунтований та безпідставний.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 33, 43, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову, відмовити.

Повне рішення складено 02.11.2012 р.

Суддя ОСОБА_9