ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2012 р. Справа №18/198/12

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Рух 2007", вул. Шевченка-73, кв. 136, м.Полтава, Полтавська область,36039

до Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна дільниця №4", вул.Красіна-63, м.Полтава, Полтавська область,36020

про стягнення 23876,00 грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 05.12.2011р.

від відповідача: ОСОБА_2, дор. від 10.01.12р.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача помилково перерахованих коштів за договором на спільну експлуатацію будинку та прибудинкову територію за №5/06 від 07.12.2006р. у розмірі 23 876,00грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, з підстав, викладених у у відзиві на позов.

У судовому засіданні 17.04.2012р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши і оцінивши подані сторонами докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, в їх сукупності, заслухавши представників сторін, суд, встановив:

Між Товариством з обмеженого відповідальністю «РУХ 2007»та Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №4" 07.12.2006 року було укладено договір № 5/06 на спільну експлуатацію будинку та прибудинкової території.

Згідно умов договору, ЖЕО №4 ( ГЖЕД №4), зобов'язався забезпечувати обслуговування і ремонт будинку за адресою: м.. Полтава, вул. Фрунзе, 63, а також утримувати прибудинкову територію.

У свою чергу, товариством з обмеженою відповідальністю «Рух 2007". повинно відшкодовувати експлуатаційні витрати Комунальному підприємств «Житлово-експлуатаційна організація №4»за спільну експлуатацію будинку т і прибудинкової території. Сума відшкодування сторонами була визначена як 0,30 грн. в місяць за 1 кв.м. площі.

Позивач в обгрунтування позову посилається на те що, з 2006 по 2007 роки ГЖЕД №4 свої зобов'язання виконувало як і виконувало їх стосовно оплати ТОВ «РУХ 2007», але починаючи з 2008 року, взяті на себе Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №4 " зобов'язання не виконувались. Товариству приходилось своїм і зусиллями та власними коштами, самостійно забезпечувати обслуговування та ремонт будинку по вул. Фрунзе, 63 у м. Полтава, як слідство нести додаткові витрати у зв'язку із невиконанням договірних зобов'язань ЖЕО №4.

Не виконання Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №4» взятих на себе зобов'язань, в подальшому призвело до того, шо 19.07.2010 року директором ТОВ «РУХ 2007» було направлено на адресу відповідача лист про розірвання договору в односторонньому порядку, що передбачено умовами договору.

Тобто на даний час, позивач вважає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «РУХ 2007» та Комунальним підприємством «Житлове-експлуатаційна організація №4» не має жодних відносин, а Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційні організація №4» з 2008 по 2011 рік виставляла позивачу суми за начебто надань і послуги по обслуговуванню та ремонту будинку, але у зв'язку з вище викладений, жодних актів виконаних робіт підписано не було.

Позивач вказує на те, що бухгалтер товариства з обмеженою відповідальністю "Рух 2007" помилково платіжними дорученнями № 48 та №49 від 22.11.2011 та 24.11.2011 року перерахувала кошти на рахунок Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №4»у сумі 23 876,00 грн.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

За змістом ч.І ст.173. Господарського кодексу України вбачається що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

07.12.2006 року між Госпрозрахункової житлово-експлуатаційною дільницею № 4 (на даний час комунальне підприємство „Житлово-експлуатаційна організація №4" Полтавської міської ради) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Рух-2007", яквласником викупленого приміщення, було укладено Договір №5/06 щодо спільної експлуатації будинку по вул. Фрунзе, 63 та прибудинкової території.

Відповідно до умов Договору КП „ЖЕО №4" ПМР зобов'язався забезпечити виконання комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утримання будівлі та прибудинкової території, розташованих по вул. Фрунзе, 63 у м. Полтаві, а ТОВ „Рух-2007" зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати плату за утримання своєї частки у майні будівлі.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Умовами Договору №5/06 від 07.12.2006року не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невикання умов вищезгаданого Договору позивачем - ТОВ „Рух-2007" стало предметом розгляду у Господарському суду Полтавської області у кінці 2011року, а саме КП „ЖЕО №4" звернулось з позовом до ТОВ „Рух-2007" про стягнення заборгованості за Договором №5/06 від 07.12.2006року.

В зв'язку з погашенням ТОВ „Рух-2007" основної суми заборгованості по Договору №5/06 від 07.12.2006року позивач відмовився від позову. провадження у справі було припинено.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

З огляду на обставини, наведені позивачем у позові та наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

За даних обставин, позов ТОВ "Рух 2007" про стягнення помилково перерахованих коштів за договором на спільну експлуатацію будинку та прибудинкову територію за №5/06 від 07.12.2006р. у розмірі 23 876,00грн. задоволенню не підлягає.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Суддя Кльопов І.Г.