ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області

У Х В А Л А

03жовтня 2012р. справа № 16/46 (11/196/31(2/164))

Скаржник (позивач): Суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1

(вул. Щорса, 2а/18, м. Чернігів, 14005)

Боржник (відповідач 1): Деснянський відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030)

Орган, дії якого оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області

(пр-т. Миру, 43, м. Чернігів, 14000)

Відповідач 2: Головне управління державної казначейської служби у Чернігівській області

(вул. Комсомольська, 27, м. Чернігів, 14000)

Про участь у справі на боці відповідача 2 подав заяву:

Заступник прокурора Чернігівської області (м. Чернігів вул. Князя Чорного,9)

Треті особи на стороні відповідача-1:

ОСОБА_2 (м. Чернігів вул. Шевченка,118)

2.Карпусь ОСОБА_3 (м. Бахмач вул. Чубаря,5)

3.Носенок ОСОБА_4 (м. Чернігів вул. Перше Травня,5-а)

скарга на дії органу державної виконавчої служби

суддя Фесюра М.В.

Представники сторін: від скаржника: ОСОБА_5, від органу , дії якого оскаржують ся: ОСОБА_6, від відповідача-2: ОСОБА_7, прокурор Єреп В.В., від відповідача-1- ОСОБА_8, від третіх осіб - не зявились.

Ухвала винесена після перерви, оголошеної в засіданні на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Від стягувача надійшла скарга на дії органу ДВС, в якій він просить визнати незаконною бездіяльність цього органу , повязану з виконанням наказів господарського суду Чернігівської області № 16/46 (11/196/31(2/164)) від 10.02.2010р., визнати незаконними постанови органу ДВС про повернення виконавчих документів стягувачеві від 27.08.2011р.ВП № 17391997, від 27.08.2011р. ВП № 17391956 .

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем не було здійснено всіх дій , спрямованих на виконання судового рішення. Так, на думку скаржника, державним виконавцем порушено п. 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5, відповідно до якого виконавець повинен був вжити заходів до виявлення майна, та порушено норми ст.ст.40,47 Закону України «Про виконавче провадження.

Також , скаржник вважає, що орган ДВС не у повній мірі виконав приписи Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків , на яких обліковуються кошти державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011р.

Орган, дії якого оскаржуються, проти скарги заперечив, надав копії документів виконавчого провадження та положення про відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, повідомивши , що він не є юридичною особою. Відділ вважає, що ним виконані всі необхідні виконавчі дії, а спірні постанови винесені у звязку з відсутністю майна і коштів у боржника та неможливістю звернення стягнення на депозитні кошти.

Боржник , прокурор та відповідач 2 підтримали дані заперечення.

Треті особи в судове засідання не зявились, заперечень не надали.

Заслухавши пояснення представників щодо суті скарги та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Чернігівської області у даній справі від 02.11.2009р. постановлено стягнути з рахунку Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (14030, м. Чернігів, вул. Шевченка, 118, р/р 3635 в ГУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 35029719) на користь субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (14000, АДРЕСА_1, р/р 77 в КФ АБ „Тавріка м. Київ, МФО 300788, код НОМЕР_1) 114 220,45 грн. збитків.

Крім того, вирішено стягнути з Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (14030, м. Чернігів, вул. Шевченка, 118, р/р 3635 в ГУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 35029719) на користь субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (1400, АДРЕСА_2, р/р77 в КФ АБ „Тавріка м. Київ, МФО 300788, код НОМЕР_1) 1713,30 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2010р. рішення в частині стягнення державного мита змінено та постановлено стягнути з Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (14030, м. Чернігів, вул. Шевченка, 118, р/р 3635 в ГУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 35029719) на користь субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (1400, АДРЕСА_2, р/р77 в КФ АБ „Тавріка м. Київ, МФО 300788, код НОМЕР_1) 1142,20 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

На виконання вказаної постанови 10.02.2010р. були видані відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2010р. вищенаведена постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін.

15.02.2010р. було відкрито виконавче провадження.

При розгляді попередньої скарги відповідно до ухвали від 11.01.2011р. судом було встановлено, що на імя боржника на час виконання судового рішення відкрито в управлінні Дежказначейства у м. Чернігові лише один рахунок № 3635, який відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000р. № 119 призначений для обліку руху депозитних сум.

Під час виконавчого провадження орган ДВС та стягувач зверталися до суду із заявами щодо зміни порядку та способу виконання судового рішення, пропонуючи стягувати кошти не з відповідача-1 , а з Державного бюджету в особі Головного управління юстиції у Чернігівській області.

У задоволенні заяв було відмовлено.

17.03.2011р. державним виконавцем були складені акти про відсутність у боржника майна, за рахунок якого можливо погасити борг стягувачу.

В подальшому орган ДВС виніс постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві від 03.08.2011р.ВП № 17391997, від 03.08.2011р. ВП № 17391956.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 06.03.2012р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2012р. вказані постанови було скасовано . При цьому суд вказав, що органом ДВС виконані не всі можливі виконавчі дії, зокрема, не були направлені в органи держказначейства необхідні документи.

Після скасування постанов про повернення виконавчого документа органом ДВС були виконані наступні дії.

21.06.2012р. була винесена постанова про відновлення виконавчих проваджень.

02.07.2012р. державним виконавцем складено акт про відсутність у боржника коштів та майна , на які можливо звернути стягнення.

24.07.2012р. накладено арешт на рахунок боржника, відкритий в Головному управлінні державної казначейської служби № 3635.

08.08.2012р. до органу казначейської служби направлено вимогу для примусового списання коштів з цього ж рахунку.

09.08.2012р. орган казначейства направив листа про повернення без виконання постанов про арешт коштів боржника на підставі п.27 постанови КМУ №845 від 03.08.2011р., оскільки зазначений у постановах рахунок не є реєстраційним чи спеціальним і не є бюджетним рахунком, з цих же підстав 13.08.2012р. орган казначейства повернув без виконання платіжну вимогу.

14.08.2012р. була виставлена платіжна вимога № 406/1 від 14.08.2012р. до ЧФ ПАТ «Укрексімбанк»для списання з рахунку боржника 14062 швейцарських франків шляхом продажу на МВРУ за гривню, яка 17.08.2012р. повернута банком без виконання.

27.08.2012р. орган ДВС виніс спірні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, які мотивовані тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а вжиті виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, такі постанови винесені передчасно з наступних підстав.

Відповідно до п. 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5, звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Натомість, органом ДВС не надано достатньо доказів по вжиттю вичерпних дій щодо виявлення майн боржника.

Зі змісту норм п.2 ч.1 ст.47, ст..50 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі яких прийняті спірні постанови, випливає, що виконавчий документ повертається стягувачеві за умови вжиття виконавцем всіх можливих виконавчих дій .

Крім того , суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Таким чином орган ДВС не мав підстав виносити спірні постанови та повертати виконавчі документи стягувачеві.

За таких обставин бездіяльність органу ДВС щодо виявлення майна боржника є незаконною, а оскаржувані постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не відповідають ст..56 Конституцій України, п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»і підлягають скасуванню, а скарга задоволенню.

Заперечення відповідачів, органу ДВС та прокурора судом не приймаються з підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, повязану з виконанням наказів господарського суду Чернігівської області № 16/46 (11/196/31(2/164)) від 10.02.2010р.

3. Визнати незаконними постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про повернення виконавчих документів стягувачеві від 27.08.2012р.ВП № 17391997, від 27.08.2011р. ВП № 17391956.

Суддя М.В.Фесюра