ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2012 р. Справа № 5023/755/12

вх. № 755/12

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Васильєва Л.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 відповідача - не з*явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Запорізька атомна енергетична компанія", м. Запоріжжя

до ТОВ "Крок ЛТД", м. Харків

про стягнення коштів в сумі 100 022,40 ГРН.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ"Запорізька атомна енергетична компанія" ( позивач) просить суд стягнути з ТОВ"Крок ЛТД" ( відповідача) 100022,40 грн. заборгованості за придбаний товар відповідно до договору купівлі-продажу № 100111 від 10.01.2011 року, а також 2000, 45 грн . витрат на сплату судового збору.

Позивачем в судовому засіданні заявлене клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на проведення судової експертизи в сумі 6633 грн.

06.06.2012 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу 100022,40 грн., 500,71 грн. інфляційних втрат, 1049,42 грн. 3 % річних, а разом 101572,53 грн. та 2031,36 грн. судового збору .

Відповідач в судове засідання не з*явився.

Враховуючи, що згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, суд продовжує розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Провадження у справі зупинялось в зв*язку з призначенням судово-технічної експертизи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує посилаючись на ті обставини, що у відповідності до п.3.3 договору купівлі-продажу за№ 100111 від 10.01.2011 року сторони досягли згоди щодо оплати за отриманий товар до 10.01.2014 року шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, або іншим шляхом (в редакції відповідача)( а.с.57-59)., тобто строк оплати у відповідача не наступив. При цьому слід зазначити, що в договорі в редакції позивача, п.3.3 договору була інша редакція, а саме провести розрахунки до 31.01. 2012 року.

В зв*язку з чим, за клопотанням позивача у справі була призначена судово-технічна експертиза двох екземплярів договорів ( позивача та відповідача)( а.с.92). На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1) Чи містить будь-який із наданих для дослідження примірник договору ознаки заміни аркушів?

2) Чи виконаний печатний текст договору на одному принтері і якщо ні, то чи виконані на одному принтері різні аркуші договорів?

Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. засл.проф.Бокаріуса надав висновок за № 3743/4840 від 16.05.2012 року у відповідності до якого було встановлено наступне, що друковані тексти на аркушах договору № 100111 від 10.01.2011 року наданого ТОВ"Запорізька атомна енергетична компанія" і друкований текст на другому аркуші договору № 100111 від 10.01.2011 року, наданого ТОВ"Крок ЛТД" м.Харків, виконані на одному принтері. Тексти на першому і другому аркушах договору, наданого ТОВ"Запорізька атомна енергетична компанія" м.Запоріжжя, виконано послідовно один за одним.

Тексти на першому і другому аркушах договору № 100111 від 10.01.2011 року наданого ТОВ"Крок ЛТД" м.Харків, виконані на різних принтерах, неодночасно (непослідовно один за одним).

В договорі № 100111 від 10.01.2011 року наданому ТОВ"Крок ЛТД", м.Харків, здійснювалася заміна першого аркушу на той, який є в оригіналі договору.( а.с.97-101).

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на договір за № 100111 купівлі-продажу від 10.01.2011 року. ( а.с. 8-10).

У відповідності до умов даного договора позивач зобов*язався передати у власність відповідача товар, вказаний у специфікації ( додаток №1). ( п.1.1 договору).Найменування, ціна за одиницю, кількість одиниць товару яка вказана в специфікації є невід*ємною частиною даного договора ( п.1.2.). Вартість товару становить 100 022,40 грн. в тому числі ПДВ. ( п.3.1 договору). Відповідач зобов*язався сплатити позивачу загальну суму товару яка зазначена у п. 3.1. договору до 31.01.2012 року. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача або інших засобом, не забороненим діючим законодавством. (п.3.3 договору). Позивач зобов*язався передати відповідачу товар не пізніше 08.02.2011 року.

На підставі видаткових накладних : № 7021102 від 07.02.2011 року позивач передав, а відповідач отримав товар на суму 11203,20 грн.( а.с.18). за довіреністю ЯПТ№828838/4 від 01.02.2011 року ( а.с.12), № 08021101 від 08.02.2011 року на суму 88819,20 грн. довіреність ЯПТ 828839/2 від 01.02.2011 року ( а.с.14),

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 100 022,40 грн.

Щодо стягнення з відповідача суми 1550,13 грн., у тому числі 3% річних - 1049,42 грн., інфляційних витрат - 500,71 грн. суд зазначає, що інфляційні збитки за своєю правовою природою є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, а нарахування 3% річних по грошових розрахунках є визначеною законом платою боржника за користування грошовими коштами кредитора. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При перевірці нарахування розміру інфляції, суд дійшов висновку щодо задоволення частково в розмірі 500,11 грн.

Щодо клопотання позивача щодо стягнення з відповідача витрат на проведення судової експертизи в сумі 6633 грн.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати та витрати на проведення судової експертизи в сумі 6633 грн. у даній справі покладаються на відповідача..

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,49,75,82-85,90 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Позовні вимоги задовільнити частково.

Стягнути з ТОВ"Крок ЛТД" ( м.Харків, майдан Повстання,б.7/8 , п/р 1 в ХОД "Райффайзен банк Аваль" м.Київ, МФО 380805 ) на користь ТОВ"Запорізька атомна енергетична компанія" ( м.Запоріжжя, вул.Правди, б.25 оф.15, , п/р 4348 в Відділенні "Запорізька регіональна дирекція" ПАТ ВТБ Банк, МФО 321767) суму основного боргу 100022,40 грн.,інфляційні втрати 500,11 грн, 3 % річних- 1049,42 грн, судовий збір 2031,46 грн. та витрати по проведенню судової експертизи 6633 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат в сумі 0,60 грн.- відмовити.

Наказ видати після набрання рішення закононної сили.

Відносно ТОВ"Крок ЛТД" надіслати окрему ухвалу до прокуратури м.Харкова.

Повне рішення складено 08.06.2012 року.

Суддя Лаврова Л.С.