ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.12 Справа № 5021/829/12.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеСтар», м.Суми

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Бурякорадгосп «Шевченківський», с.Храпівщина, Сумський район, Сумська область

про стягнення 199 160 грн. 62 коп.

СУДДЯ СОПЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 03.01.2012 року

від відповідача: ОСОБА_2 - адвокат, ОСОБА_3, довіреність б/н від 19.06.2012 року

Суть спору: позивач, згідно вимог позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 199 160 грн. 62 коп. заборгованості по вартості неоплачених ресурсів, відповідно до договору про відступлення права вимоги від 10.01.2008р., укладеного між ТОВ «ЮВС» та ТОВ «ЛеСтар», а також витрати по сплаті судового збору.

Відповідач подав заперечення на позов, відповідно до якого просить суд застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в позові повністю.

Позивач подав письмові пояснення (доводи) по суті справи, в яких заперечує проти відзиву відповідача та зазначає, що боржник був повідомлений первісним кредитором про уступку права вимоги на користь позивача повідомленням від 10.01.2008р., яке було направлене відповідачу на адресу: 42335, Сумська область. Сумський район, с. Храповщина, вул. Шевченко, 2-а. Так, позивач вважає, що відповідач безпідставно стверджує, що його не повідомили про уступку права вимоги. Крім того, позивач не погоджується з твердженням відповідача щодо пропущення строку позовної давності та з тим, що позовна давність повинна рахуватися з дати поставки згідно накладних. На це, позивач зазначає, що поставка по накладним є позадоговірною, а тому строк виконання по оплаті ТМЦ не визначений та відповідно до ст. 530 ЦК України боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Як вказує позивач, вимога-повідомлення від 04.04.2010р. та копія договору уступки права вимоги від 10.01.2008р. були відправлені позивачем на адресу відповідача 22.08.2011р., що підтверджується описом вкладення про почтове відправлення та квитанцією про відправку від 22.08.2011р. Таким чином, позивач вважає, що строк позовної давності по накладним слід відраховувати по спливу 7 днів з дня пред'явлення вимоги.

Відповідач надав додаткові заперечення на позов, в яких проти позову заперечує та зазначає, що в видаткових накладних № ЮВ-0000408 від 08.04.2004р., № ЮВ-0000521 від 29.04.2004р., № ЮВ-0000535 від 30.04.2004р., на які посилається позивач зазначено, що поставка ТМЦ здійснена на підставі договору № 154 від 08.04.2004р., умовами цього договору визначено строк оплати за поставлений товар, який сплив в 2007 році, отже строк позовної давності по цим розрахункам сплив в 2007 році. Крім того, відповідно до п.7.5. договору сторонам заборонено передавати свої права і обовязки іншим особам. Тому, договір про уступку права вимоги, укладений між ТОВ «ЛеСтар» і ТОВ «ЮВС» є нікчемним. Також відповідач зазначив, що посилання позивача на недійсність зарахування зустрічних однорідних вимог через відсутність укладеного правочину про зарахуванням вимог є нікчемним, при цьому посилається на ч. 3 ст. 203 ГК України, відповідно до якої, зобовязання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. В звязку з цим просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, відповідач просить суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 11 000 грн. 00 коп. На підтвердження даних витрат надав платіжне доручення № 95 від 21.06.2012 року на суму 4400 грн. 00 коп. та платіжне доручення № 112 від 19.07.2012 року на суму 6600 грн. 00 коп., договір про надання правової допомоги б/н від 19.06.2012 року та ордер на ведення господарської справи адвокатом ОСОБА_2.

Відповідач на підтвердження своїх заперечень надав копію договору ТМЦ №154 від 08.04.2004р.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подані письмові заперечення проти позову і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, при цьому зазначив, що наданий відповідачем договір № 154 від 08.04.2004 року є неукладеним, оскільки в договорі відсутні істотні умови, необхідні для даного виду договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВС» поставило Відкритому акціонерному товариству «Бурякорадгосп «Шевченківський» (відповідно до Свідоцтва серії А01 № 183796 змінена назва на Публічне акціонерне товариство «Бурякорадгосп «Шевченківський») товарно матеріальні цінності (насіння, пестициди, паливно-мастильні матеріали, та ін.) на загальну суму 199 160 грн. 62 коп. на підставі видаткових накладних та доручень:

- № ЮВ-0000408 від 08.04.2004 року, доручення серія ЯЗЛ № 324975 від 07.04.2004р. на суму 55 125 грн. 00 коп.;

- № ЮВ-0000521 від 29.04.2004 року, доручення серія ЯЗЛ № 324989 від 13.04.2004р. на суму 28 800 грн. 00 коп.;

- № ЮВ-0000535 від 30.04.2004 року, доручення серія ЯЗЮ № 636453 від 26.04.2004р. на суму 9 088 грн. 08 коп.;

- № ЮВ-0000582 від 17.04.2006 року, доручення серія ЯМГ № 700378 від 17.04.2006р. на суму 52 859 грн. 54 коп.;

- № ЮВ-0000712 від 28.04.2006 року, доручення серія ЯМГ № 700394 від 28.04.2006р. на суму 53 288 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що зобовязання за видатковими накладними виникли з договорів № 154 від 08.04.2004 р., № 15 від 08.04.2004 р., № 81/02 від 25.02.2005 р., № 113 т/к від 17.04.2006 р., на які є посилання у видаткових накладних. Проте, в судове засідання відповідачем була надана лише копія договору № 154 від 08.04.2004 р.

Позивач вважає договір № 154 від 08.04.2004 р. неукладеним, оскільки не визначений предмет договору, ціна та кількість товару, що є суттєвими умовами договору.

Суд приходить до висновку, що договір № 154 від 08.04.2004 р. є укладеним, інформація щодо його розірвання сторонами чи визнання в судовому порядку недійсним відсутня.

Відповідачем не доведено, а суд не вбачає достатніх правових підстав вважати, що поставка товару за видатковою накладною № ЮВ-0000408 від 08.04.2004 р. здійснювалась саме на підставі договору № 154 від 08.04.2004 року, оскільки предметом договору № 154 від 08.04.2004 р. є ПММ, ТТН, ТМЦ та вапно, а за видатковою накладною № ЮВ-0000408 від 08.04.2004 р. було поставлено 375 л Дуал-Голду (гербіцид).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поставка товару по зазначеним у позові видатковим накладним є позадоговірною поставкою.

Як визначено ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Видаткові накладні № ЮВ-0000408 від 08.04.2004 року, № ЮВ-0000521 від 29.04.2004 року, № ЮВ-0000535 від 30.04.2004 року, № ЮВ-0000582 від 17.04.2006 року, № ЮВ-0000712 від 28.04.2006 року відповідають вимогами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Дані накладні є первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій та факти встановлення договірних відносин.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

10.01.2008 року між ТОВ «ЮВС» - первісний кредитор та ТОВ «ЛеСтар» - новий кредитор був укладений договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов договору первісний кредитор, відповідно до ст. 512, 513, 514, 516 ЦК України, передав ТОВ «ЛеСтар» право вимоги по вищезазначеним видатковим накладним на суму 199 160 грн. 62 коп. основного боргу, повну суму неустойки та інших платежів передбачених чинним законодавством.

Відповідно до акту приймання передачі документів по договору про відступлення права вимоги від 10.01.2008 року первісний кредитор передав позивачу оригінали вказаних вище видаткових накладних та доручень до них.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як свідчать матеріали справи, 22.08.2011 року первісний кредитор направив боржнику (відповідачу) вимогу - повідомлення від 04.04.2010 року про виконання зобовязання в семиденний термін з дня отримання повідомлення та направив копію договору про уступку права вимоги від 10.01.2008 року, про що свідчить опис вкладення у цінний лист та поштова квитанція про відправку, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні.

Твердження відповідача, що його не повідомили про уступку права вимоги, а також не направили копію договору уступки права вимоги спростовується наявними в матеріалах справи квитанцією про відправку та описом вкладення у цінний лист, в якому вказано, що на адресу відповідача (42335, Сумська область, Сумський район, с.Храповщина, вул. Шевченко, 2-а) було направлено вимогу та копію договору уступки права вимоги.

Відповідач факт поставки та отримання ним товару від ТОВ «ЮВС» на суму 199 160 грн. 62 коп. не заперечує, проте зазначає, що відповідач розрахувався за поставлені йому ТМЦ взаємозаліком, а саме, поставленим до ТОВ «ЮВС» цукровим буряком, при цьому посилається на рішення господарського суду Сумської області № 8/355-07 від 05.10.2007 року, яким було стягнуто з ТОВ «ЮВС» на користь ВАТ «Бурякорадгосп Шевченківський» 871 681 грн. 38 коп. заборгованості, з яких 600 504 грн. 58 коп. заборгованість за поставлені цукрові буряки за договором № 43/02 від 20.03.2006 року. На думку відповідача, зобовязання, на які посилається позивач в позові, припинили своє існування в 2004 і 2006 роках відповідно шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідач просить застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Позиція відповідача, що зарахування зустрічних однорідних вимог по вказаним позивачем видатковим накладним між ВАТ «Бурякорадгосп «Шевченківський» та ТОВ «ЮВС» відбулося і це підтверджується рішенням господарського суду, є хибною, оскільки рішенням господарського суду Сумської області від 05.10.2007 р. у справі № 8/355-07 за позовом ВАТ «Бурякорадгосп «Шевченківський» до відповідачів приватного підприємця ОСОБА_4 та ТОВ «ЮВС» встановлений факт наявності заборгованості ТОВ «ЮВС» перед позивачем у даній справі в сумі 600 504 грн. 58 коп. за договором № 43/02 купівлі-продажу цукрових буряків від 20.03.2006 р., який не має відношення до поставки товару за наведеними у позові видатковими накладними.

Заява відповідача про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог у звязку з пропущенням ним строку позовної давності задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної даності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Строк виконання зобовязання відповідача - ВАТ «Бурякорадгосп «Шевченківський» по оплаті отриманого товару у видаткових накладних встановлений не був.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач не надав суду доказів, що первісний кредитор ТОВ «ЮВС» надсилало вимогу про проведення оплати за поставлений товар.

Вимогою повідомленням від 04.04.2010 року, яка була відправлена відповідачу 22.08.2011 року, позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання зобовязання з оплати товару, отриманого згідно з видатковими накладними, у семиденний термін з дня отримання повідомлення. Таким чином, позивачем строк позовної давності не пропущений.

Факт поставки відповідачу товару на суму 199 160 грн. 62 коп. підтверджується первинними бухгалтерським документами. Відповідач доказів сплати боргу не подав.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, надав суду достатньо доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, заперечення відповідача спростовуються наведеним вище.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються 3 983 грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору. Сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення № 48 від 03.05.2012 року судовий збір в сумі 16 грн. 79 коп. підлягає поверненню позивачу в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з державного бюджету як сплачений у більшому, ніж передбачено Законом, розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Бурякорадгосп «Шевченківський» (42335, Сумська область, Сумський район, с. Храпівщина, вул.Шевченко, 2-а; код 00386991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеСтар» (40011, м.Суми, а/я 1940; код 35539968) 199 160 грн. 62 коп. заборгованості, 3 983 грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 14.08.2012 року.

СУДДЯ О.Ю. СОПЯНЕНКО