донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.07.2012 р. справа №27н/5014/1119/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Кододової О.В., Манжур В.В.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 по дов.;

від відповідача: ОСОБА_2 (голова сільської ради);

від третьої особи: не зявився.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АгроЛугань», м. Луганськ

на рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. (повний текст від 15.06.2012р.) у справі №27н/5014/1119/2012 (суддя Лазненко Л.Л.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АгроЛугань», м. Луганськ

до Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області, с. Жовте Словяносербського району Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Словяносербськ Луганської області

про визнання переважного права на укладання договору оренди земельної ділянки, визнання неправомірним та скасування рішення №13/47 від 26.03.2012р. про відмову ТОВ НВП «АгроЛугань»в поновленні договору оренди земельної ділянки, зобовязання Жовтенської сільської ради розглянути на сесії та прийняти рішення з питання укладення з ТОВ НВП «АгроЛугань»договору оренди земельної ділянки загальною площею 35,9900га, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах, визначених договором оренди землі, зареєстрованому у Словяносербському реєстраційному офісі 16.07.2007р. за №82200/27

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АгроЛугань», м. Луганськ, звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача, Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області, с. Жовте Словяносербського району Луганської області, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Словяносербськ Луганської області, про визнання переважного права ТОВ НВП «АгроЛугань»на укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 35,9900га, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах, визначених договором оренди землі, зареєстрованому у Словяносербському реєстраційному офісі 16.07.2007р. за №82200/27; визнання неправомірним та скасування рішення №13/47 від 26.03.2012р. Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області про відмову ТОВ НВП «АгроЛугань»в поновленні договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області площею 35,99га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; зобовязання Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області розглянути на сесії та прийняти рішення з питання укладення із ТОВ НВП «АгроЛугань»договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) щодо земельної ділянки загальною площею 35,9900га, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах, визначених договором оренди землі, зареєстрованому у Словяносербському реєстраційному офісі 16.07.2007р. за №82200/27.

Рішенням від 12.06.2012р. господарський суд частково задовольнив заявлені позовні вимоги, визнавши неправомірним та скасувавши рішення №13/47 від 26.03.2012р. Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області про відмову ТОВ НВП «АгроЛугань»в поновлення договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області площею 35,9900га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в іншій частині позову відмовив.

Висновок про часткове задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обґрунтував посилаючись на те, що в оскаржуваному рішенні сільради не зазначені підстави для відмови у задоволенні клопотання позивача про поновлення спірного договору оренди земельної ділянки, а отже воно є неправомірним та підлягає скасуванню. Натомість, в частині вимог про визнання переважного права позивача на поновлення договору оренди суд першої інстанції відмовив з посиланням на невірно обраний позивачем спосіб захисту, а в частині вимог про зобовязання сільради розглянути на сесії питання про поновлення договору оренди - оскільки це не є компетенцію господарського суду.

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АгроЛугань», звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити позов повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що висновок суду про невірно обраний позивачем спосіб захисту права щодо вимоги про визнання переважного права за ТОВ НВП «АгроЛугань»на укладення договору оренди земельної ділянки площею 35,99га є необґрунтованим, оскільки Жовтенською сільською радою таке право позивача не визнається, а в силу ст.ст. 15, 16 ЦК України може бути захищено в судовому порядку.

Стосовно вимоги про зобовязання Жовтенської сільської ради розглянути на сесії спірне питання про поновлення договору оренди та висновку суду про те, що таке зобовязання не є його компетенцією, заявник апеляційної скарги зазначає, що згідно п. 2.14 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011р., господарський суд залежно від характеру спору може зобовязати органи місцевого самоврядування виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути у встановленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Вищевикладені порушення норм матеріального права, на думку апелянта, є підставою для зміни незаконного та необґрунтованого рішення господарського суду Луганської області.

У судовому засіданні представник позивача надав апеляційному господарському суду витребуване ухвалою про порушення апеляційного провадження належним чином оформлене платіжне доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, яке долучено до матеріалів справи. Крім того, 30.07.2012р. від представника позивача надійшла заява про уточнення дати спірного договору оренди земельної ділянки, в якій вказано, що через друкарську помилку у позовній заяві датою укладання спірного договору було помилково вказано 16.07.2007р., в той час як вірною датою укладання договору є 16.01.2007р. Зазначена заява судовою колегією розглянута та долучена до матеріалів справи.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Враховуючи, що ухвалою про порушення апеляційного провадження явка представників сторін не визнавалась обовязковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаного представника за наявними у справі матеріалами.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області №27/5 від 03.02.2006р. було погоджено надання ТОВ НВП «АгроЛугань»земельної ділянки загальною площею 35,66га, з них ріллі 35,99га із земель запасу, контур поля 521,756, згідно схеми розподілу земель КСП «Рассвет»Жовтенської сільської ради, за межами населеного пункту, в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В подальшому між Словяносербською райдержадміністрацією (орендодавцем) та ТОВ НВП «АгроЛугань»(орендарем) було укладено договір оренди землі (зареєстрований у Словяносербському реєстраційному офісі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №81200/27 від 16.01.2007р.), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 35,99га, в тому числі ріллі 35,99га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області.

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

Вищевказана земельна ділянка була передана ТОВ НВП «АгроЛугань» за актом прийому-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 16.11.2011р. (до закінчення строку дії договору) позивач звернувся до голови Словяносербської районної державної адміністрації про поновлення терміну дії договору оренди (реєстраційний номер 82200/27) на 5 років, на що листом №01/7-2873 від 26.12.2011р. Словяносербська районна державна адміністрація Луганської області повідомила, що згідно з проектом встановлення меж сільських населених пунктів Жовтенської сільської ради дана земельна ділянка знаходиться в межах населених пунктів, тому позивачу необхідно звернутись до Жовтенської сільської ради для вирішення даного питання.

Листом №261 від 28.12.2011р. ТОВ НВП «АгроЛугань»звернулось до Жовтенської сільради з проханням поновити термін дії вищевказаного договору на 5 років, проте рішенням Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області від 26.03.2012р. №13/47 позивачу було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області площею 35,99га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з цим, листом №8-6-30/1182 від 20.03.2012р. відповідач повідомив позивача про те, що для оформлення договору оренди на вищевказану земельну ділянку йому необхідно звернутись із клопотанням до Жовтенської сільської ради.

Враховуючи викладене, посилаючись на те, що протягом дії договору ним сумлінно виконувались взяті на себе обовязки, проте відповідач невмотивовано відмовив у поновленні договору оренди, чим порушив переважне право позивача, останній звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалось вище, господарський суд Луганської області частково задовольнив позовні вимоги.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку про часткове скасування рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 12 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України закріплено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Стаття 12 Земельного кодексу України встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин. Зокрема, до їх повноважень належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності; додержання земельного та екологічного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що орендодавцем у спірному договорі оренди була Словяносербська райдержадміністрація, проте, оскільки на даний час спірну земельну ділянку включено в межі населеного пункту с. Жовте Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області, розпорядження нею належить Жовтенській сільській раді Словяносербського району Луганської області.

Стаття 116 Земельного кодексу України визначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.6 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно і законом після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»визначено поняття договору оренди землі як договору, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В матеріалах справи відсутні докази невиконання або неналежного виконання орендарем (позивачем) умов спірного договору. Крім того, скориставшись наданим йому пунктом 8 договору правом, позивач звертався до орендаря та органу, що на даний час уповноважений розпоряджатись спірною земельною ділянкою, з проханням поновити спірний договір на новий строк.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вказаною нормою та приписами чинного законодавства не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Тобто, наявність рішення відповідного органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в оренду чинним земельним законодавством визначається в якості обов'язкової передумови подальшого укладення договору оренди земельної ділянки, а, відтак, договір оренди є наслідком виконання відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Необхідною умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, зобовязання цього органу укласти або поновити договір оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням його виключного передбаченого Конституцією України права на здійснення права власності від імені українського народу та управління землями.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Однак з матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області №13/47 від 26.03.2012р. позивачу було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області площею 35,99га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач не згоден з винесеним рішенням, тому оскаржив його правомірність в порядку господарського судочинства.

Згідно п.1.2.5 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»(зі змінами та доповненнями), спір, що виник внаслідок порушення права субєкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, є спором про право цивільне і підлягає розгляду за правилами ГПК. Зокрема, відповідно до ст. 20 ГК України, ст.ст. 16, 393 ЦК України, визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади або місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, належить до способів захисту права власності.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч.1 ст. 73 Закону).

Водночас, згідно ч.2 ст. 77 Закону, спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно зі статтею 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що при здійсненні владних управлінських функцій з розпорядження спірною земельною ділянкою субєкт владних повноважень - Жовтенська сільська рада Словяносербського району Луганської області, не довів обєктивність причин відмови позивачу в поновленні строку договору оренди земельної ділянки, як і обґрунтованість прийнятого рішення №13/47 від 26.03.2012р. «Про лист ТОВ НВП «АгроЛугань»щодо поновлення договору оренди земельної ділянки», оскільки в ньому відсутні посилання на підстави для відмови у задоволенні клопотання позивача про поновлення спірного договору оренди.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання вищевказаного рішення сільради неправомірним та його скасування.

Водночас, висновок місцевого господарського суду про невірно обраний позивачем спосіб захисту стосовно вимоги визнати за ним переважного права на укладання договору оренди спірної земельної ділянки в межах, визначених договору оренди землі від 16.01.2007р. №82200/27, судова колегія вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Зі змісту наведеного вбачається, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом способів, у тому числі шляхом поновлення прав юридичних і фізичних осіб, порушених внаслідок прийняття неправомірних рішень, дій чи бездіяльності державних органів або посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Враховуючи висновок суду про неправомірність рішення Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області №13/47 від 26.03.2012р. про відмову у поновленні позивачу договору оренди землі, відсутність в матеріалах справи доказів неналежного виконання позивачем взятих на себе за договором обовязків щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням, повного та своєчасного внесення орендної плати, судова колегія вважає обґрунтованими і доведеними позовні вимоги ТОВ НВП «АгроЛугань»про визнання за ним переважного права на укладання договору оренди земельної ділянки загальною площею 35,9900га, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах, визначених договором оренди землі, зареєстрованим у Словяносербському реєстраційному офісі 16.01.2007р. №82200/27. За таких обставин, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з цим, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ НВП «АгроЛугань»про зобовязання Жовтенської сільської ради розглянути на сесії та прийняти рішення з питання укладення із ТОВ «АгроЛугань»договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) щодо земельної ділянки загальною площею 35,9900га, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах, визначених договором оренди землі, зареєстрованим у Словяносербському реєстраційному офісі 16.01.2007р. за №82200/27, та вважає за необхідне зазначити, що враховуючи приписи законодавства позивачем неправильно обраний спосіб захисту свого права, оскільки зобов'язання Жовтенської сільської ради прийняти відповідне рішення виходить за межі повноважень господарських судів, з огляду на те, що розглядаючи таку вимогу суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасника господарських відносин.

У звязку викладеним, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що всупереч вимогам ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. у справі №27н/5014/1119/2012 не повністю відповідає нормам матеріального права, тому рішення господарського суду слід скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визнання переважного права позивача на укладення договору оренди земельної ділянки, а апеляційну скаргу в цій частині задовольнити.

Судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині скарги.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 49, ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст. 104, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АгроЛугань», м. Луганськ, на рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. (повний текст від 15.06.2012р.) у справі №27н/5014/1119/2012 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. (повний текст від 15.06.2012р.) у справі №27н/5014/1119/2012 скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визнання переважного права позивача на укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 35,9900га, яка знаходиться на території Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах, визначених договором оренди землі, зареєстрованим у Словяносербському реєстраційному офісі 16.01.2007р. за №82200/27.

Позовні вимоги в цій частині задовольнити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Жовтенської сільської ради Словяносербського району Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АгроЛугань», м. Луганськ, 268,25грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: О.В. Кододова

ОСОБА_3

Надруковано примірників-6

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

1-третій особі

1-господарському суду

1-ДАГС