ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"30" травня 2012 р.Справа № 6/27/5022-302/2012
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув заяву про забезпечення позову у справі

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 вул. С. Бандери, 76/21, м.Тернопіль, 46000

до відповідача №1 - Приватного підприємства "Фірма "Акорд" бул. Просвіти, 19, м.Тернопіль, 46027

відповідача №2 - Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції вул. Лисенка, 1, м.Тернопіль,46000

про визнання права власності та звільнення з-під арешту майна

Суть справи:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Фірма "Акорд", Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання права власності та звільнення з-під арешту майна.

Вимоги позивача мотивовано тим, що на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Тернопільської області від 20 грудня 2011 року у справі №4/94/5022-1643/2011, до підприємця ОСОБА_1 перейшло право власності на автомобіль марки NISSAN NABARA 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі VSKCVND 40 U0317943.

Однак, постановою державного виконавця ВП №21637491 від 01 листопада 2010 року на вказаний автомобіль було накладено арешт та заборону на його відчуження, що перешкоджає проведенню у встановленому законом порядку реєстрації права власності.

В процесі розгляду справи від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна, оскільки, як стало відомо підприємцю ОСОБА_1, на 31 травня 2012 року призначено проведення аукціону з реалізації належного йому транспортного засобу.

За твердженням заявника, відчуження транспортного засобу з аукціону третім особам, може утруднити виконання судового рішення або зробити його неможливим.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 09 липня 2010 року у справі №7/35-871 позовні вимоги Спільного українсько - естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм ЛТД" задоволено частково, та постановлено стягнути з Приватного підприємства "Фірми " Акорд" б-р. Просвіти , 19, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 31010621 на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм ЛТД" вул. Кіквідзе, 18-а, м. Київ 103, ідентифікаційний код 620,30 грн. боргу, 2000,00 грн. штрафу, 186,22 грн. річних, 894,50 грн. державного мита та 236,00 грн. інформаційних витрат.

Пунктом 2 рішення від 09 липня 2010 року у справі №7/35-871, його виконання в загальній сумі 80937,02 грн. розстрочено до кінця 2010 року зі сплатою щомісяця рівними платежами по 13489,50 грн., в грудні 13489,52грн.

Вказаним рішенням зокрема встановлено, що в наслідок неналежного виконання зобов'язання в період квітня травня 2010 року у ПП "Фірма "Акорд" виникла заборгованість по оплаті отриманих від Спільного українсько - естонського підприємства у формі ТОВ "Оптіма-Фарм ЛТД" товарно-матеріальних цінностей на суму 77620,30 грн.

Після набрання судовим рішенням законної сили, 03 серпня 2010 року видано відповідний наказ. На час розгляду даної справи, вказане рішення не оспорено, не скасовано і є чинним).

За заявою стягувача (СП ТОВ "Оптіма-Фарм ЛТД"), 20 вересня 2010 року судовим виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№21637491 та встановлено боржнику строк для добровільного виконання до 27 вересня 2010 року.

У звязку з не сплатою боргу в добровільному порядку, 01 листопада 2010 року в межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме транспортного засобу марки NISSAN NABARА, д.н.з. НОМЕР_1.

31 грудня 2010 року, в присутності понятих, вказаний автомобіль включено до акта опису й арешту майна та передано на відповідальне зберігання представнику боржника ОСОБА_2

По акту державного виконавця від 13 грудня 2011 року, через відмову зберігача передати автомобіль та документи на нього в добровільному порядку, в присутності понятих, транспортний засіб погружено на евакуатор, вилучено та передано на відповідальне зберігання представнику торгівельної організації філія 20 ПП "Нива-В.Ш.".

В межах виконавчого провадження проведено експертну оцінку майна боржника та визначено вартість майна, яка згідно з висновком станом на 21 грудня 2011 року становить 212930 грн.

03 березня 2012 року Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції подано заявку на реалізацію арештованого майна транспортного засобу марки NISSAN NABARA 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, початковою вартістю 212930 грн. (без ПДВ), визначеною згідно з експертним висновком станом на 21 грудня 2011 року.

Реалізація майна через аукціон, проведений 20 квітня 2012 року не відбулась через відсутність покупців.

У звязку з цим, в Системі реалізації конфіскованого та арештованого майна (електронна адреса https://trade.informjust.ua/anonym/bargainingviewer.aspx? Messageid = 430511) 15 травня 2012 року опубліковано повідомлення про торги №430511, згідно з яким лот №760914 транспортний засіб марки NISSAN NABARA 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_2, стартовою ціною 170344 грн. виставлено на аукціон, що відбудеться 31 травня 2012 року о 10 год. 00 хв.

Поряд з цим, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 20 грудня 2011 року у справі №4/94/5022-1643/2011, що набрала законної сили, затверджено укладену між Приватним підприємцем ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Фірма "Акорд" мирову угоду.

За змістом ухвали, затвердженої нею мирової угоди, в рахунок погашення заборгованості в сумі 200000 грн., що виникла в період з лютого 2008 року по квітень 2011 року ПП "Фірма "Акорд" передала у власність підприємцю ОСОБА_1 автомобіль марки NISSAN NABARA 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

У звязку з цим, підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд із позовними вимогами про визнання права власності та звільнення з-під арешту майна.

Ухвалою від 17 травня 2012 року розгляд справи відкладено на 31 травня 2012 року.

Проведення 31 травня 2012 року аукціону з продажу автомобіля, належного заявнику на підставі затвердженої мирової угоди, стало підставою для звернення останнього із заявою про застосування заходів забезпечення позову.

Зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки. (постанова Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову")

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру, відповідно до ч.1 п.3 постанови Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Такими заходами, зокрема є зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п.5 ч.1 ст. 67 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову, відповідно до ч.2 п.1.1 Інформаційного листа №01-8/2776 від 12.12.06р., господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом ч.2 п.3 постанови Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (зокрема реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Беручи до уваги приписи перелічених норм, призначення заходів забезпечення позову (запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення в майбутньому), обставини даної справи та заявлені у ній вимоги (про визнання права власності та звільнення з-під арешту майна, яке до вирішення спору вже виставлено для продажу на торгах), суд прийшов до висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Для недопущення цього, приналежно до спірних правовідносин, слід застосувати спосіб забезпечення позову, передбачений ст.67 ГПК України у вигляді зупинення продажу арештованого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.66-67,86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Зупинити продаж арештованого майна транспортного засобу марки NISSAN NABARA 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Ухвала є обовязковою до виконання.

На ухвалу господарського суду, яка не набрала законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський