донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.05.2012 р. справа №7/278

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Манжур В.В., Мясищева А.М.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1;

від позивача: ОСОБА_2 по дов.;

від відповідача: ОСОБА_3 по дов.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора м. Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області

на рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2012р. (повний текст від 26.03.2012р.) у справі №7/278 (головуючий суддя Сгара Е.В., судді Левшина Г.В., Лейба М.О.)

за позовом Прокурора м. Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Маріуполь Донецької області

про розірвання договору купівлі-продажу №1292, укладеного між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та ФОП ОСОБА_4 (покупець) 30 червня 2009р. нежитлової будівлі туалету Літ. А-1, приміщення 1,2 загальною площею 8,2кв.м., розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 36; повернення до комунальної власності м. Маріуполя в натурі предмету зазначеного правочину; стягнення штрафу в розмірі 1700,00грн. за перешкоджання у проведенні перевірки дотримання умов договору.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Маріуполя звернувся до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області, до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Маріуполь Донецької області, з вимогами про розірвання договору купівлі-продажу №1292, укладеного між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради та ФОП ОСОБА_4 (покупець) 30 червня 2009р. нежитлової будівлі туалету Літ. А-1, приміщення 1,2 загальною площею 8,2кв.м., розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 36; повернення до комунальної власності м. Маріуполя в натурі предмету зазначеного правочину; стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1700,00грн. за перешкоджання у проведенні перевірки дотримання умов договору.

Рішенням від 20.03.2012р. господарський суд Донецької області позовні вимоги задовольнив частково, розірвав договір №1292 від 30.06.2009р. купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 36, укладений між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, м. Маріуполь, та зобовязав Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4, м. Маріуполь, повернути обєкт приватизації державного майна нежитлової будівлі туалету літ. А-1, приміщення 1,2 загальною площею 8,2кв.м., розташованого за адресою: 87521, м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 36, в комунальну власність Управлінню міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили. В задоволенні іншої частини позову відмовив.

Висновок про часткове задоволення позову місцевий господарський суд обґрунтував, посилаючись на встановлену умовами договору та закону відповідальність покупця за договором купівлі-продажу обєкта комунальної власності за підтверджене матеріалами справи невиконання взятих на себе договірних обовязків у вигляді розірвання такого договору та повернення предмету вказаного правочину до комунальної власності міста. Разом з цим, з огляду на недоведеність позивачем факту перешкоджання відповідачем у проведенні перевірки виконання умов договору, а також недопущення працівників органу приватизації до спірного приміщення, суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні вимог про стягнення штрафу на підставі п. 7.5 договору в розмірі 1 700,00грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Прокурор м. Маріуполя звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення господарського суду Донецької області в частині відмови у позовних вимогах про стягнення штрафу та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 700,00грн. за перешкоджання у проведенні перевірки дотримання умов договору, в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що матеріалами справи підтверджений факт перешкоди відповідачем у проведенні перевірки дотримання умов договору купівлі-продажу шляхом ненадання на вимоги позивача документів про виконання приватизаційних зобовязань, хоча обовязок з такого надання безпосередньо закріплений п.5 спірного договору.

У судовому засіданні 14.05.2012р. відповідач проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2009р. між Управлінням міського майна м. Маріуполя (продавцем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (покупцем) було укладено договір №1292 купівлі-продажу нежитлового приміщення (посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 03.07.2009р. та зареєстрований в реєстрі за №1761, номер правочину 3514805), за умовами якого продавець зобовязався передати у власність покупцю окремо стоячу нежитлову будівлю туалету літ. А-1, приміщення 1,2 загальною площею 8,2кв.м. в цілому, розташовану за адресою: 87521, м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 36 на земельній ділянці Маріупольської міської ради.

Згідно п.1.1 договору, зазначене приміщення приватизоване способом «викуп».

Право володіння, користування і розпорядження обєктом приватизації переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення договору, державної реєстрації та після сплати повної вартості придбаного обєкта приватизації (п. 1.2 договору).

Розділом 5 договору сторони узгодили обовязки покупця, серед яких, зокрема, зберігати використання обєкта за цільовим призначенням (громадський туалет), надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього договору, додержувати екологічні та санітарно-гігієнічні норми, виконувати природоохоронні заходи, утримувати в належному порядку прилягаючу територію і зовнішній вигляд приміщення.

Крім того, згідно п. 7.5 договору, у випадку недопущення працівників органу приватизації, протидію чи перешкоджання проведенню ними перевірки дотримання умов договору купівлі-продажу, на покупця покладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний встановлений факт.

Усі спори, що виникають при виконанні умов цього договору, або у звязку з тлумаченням розділів договору, вирішуються шляхом переговорів. Якщо сторони протягом місяця не досягли домовленості, то спір передається на розгляд судових органів в порядку, встановленому чинним законодавством ( розділ 10 договору).

У разі невиконання однією зі сторін умов цього договору, він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду або господарського суду (п. 11.3 договору).

З матеріалів справи вбачається, що листом №08-4/1601 від 22.06.2011р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням про проведення перевірки обєкту приватизації 04.07.2011р. о 10.30год., необхідність забезпечення доступу працівникам міського управління майна на вищевказаний обєкт, присутності уповноваженого представника покупця та надання документів, які підтверджували б виконання п.5 договору купівлі-продажу, а також оригінал договору купівлі-продажу №1292 від 30.06.2009р. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази направлення вказаного листа на адресу відповідача.

Так, в акті поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 30.06.2009р. №1292 обєкта міської комунальної власності від 04.07.2011р. працівниками органу приватизації було зафіксовано, що на момент проведення перевірки відсутні документи на підтвердження вирішення питання про землекористування згідно вимог чинного законодавства, покупцем не надано необхідних документів, матеріалів, відомостей на підтвердження виконання умов договору, з моменту приватизації не здійснювалось ремонту приміщення, на обєкті не додержано вимог санітарно-гігієнічних норм, прилегла територія та зовнішній вигляд обєкта знаходиться в неналежному стані, захаращена сміттям.

За висновком вказаного акту, умови договору купівлі-продажу від 30.06.2009р. №1292 станом на 04.07.2011р. не виконані.

Покупець при проведенні перевірки присутній не був, зазначений акт не підписав.

Крім того, 04.07.2011р. представником Маріупольської санітарно-епідеміологічної станції було складено акт перевірки дотримання санітарного законодавства, яким зафіксовано, що громадський туалет, розташований за адресою: вул. Велика Морська, 36, та належний ФОП ОСОБА_4, експлуатується з порушенням п.п. 16, 18, 19 Санітарних правил облаштування та утримання громадських вбиралень №983-72 від 19.06.1972р., що є небезпечним в епідеміологічному відношенні та може сприяти виникненню і поширенню інфекційних захворювань серед населення.

14.12.2011р. відповідачу вдруге було направлено повідомлення №06-4/3300 від 13.12.2011р. про проведення 20.12.2011р. повірки обєкта приватизації (докази направлення наявні в матеріалах справи), проте згідно акту від 20.12.2011р. поточної перевірки умов договору купівлі-продажу від 30.06.2009р. №1292 представник покупця знову не зявився, умови договору купівлі-продажу також не виконав. Крім того, згідно акту перевірки Державною санітарно-епідеміологічною службою дотримання санітарного законодавства від 20.12.2011р., вищевказаний обєкт приватизації використовується з порушенням вимог санітарного законодавства, що може призвести до виникнення і поширення інфекційних захворювань серед населення.

Таким чином, посилаючись на невиконання покупцем обовязків щодо додержання екологічних та санітарно-гігієнічних норм, виконання природоохоронних заходів, утримання в належному порядку прилягаючої території і зовнішнього вигляду приміщення, ненадання органу приватизації жодних документів, які підтверджували б виконання істотних умов договору, яке завдає шкоди інтересам територіальної громади та позбавляє можливості контролю за використанням обєкту приватизації, прокурор звернувся до господарського суду Донецької області з відповідним позовом. Крім того, посилаючись на перешкоджання покупцем у проведенні перевірки дотримання умов договору, прокурор просив накласти на останнього штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 700,00грн.

Як зазначалось вище, господарський суд Донецької області позовні вимоги задовольнив частково.

Судова колегія погоджується з таким висновком господарського суду виходячи з наступного.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення містить ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ст. 614 ЦК України, підставою для відповідальності за порушення зобовязання є вина, яка презюмується, оскільки саме на відповідача покладений обовязок спростування її наявності через доведення факту вжиття всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобовязання.

З матеріалів справи вбачається (акти перевірок від 04.07.2011р. та від 20.12.2011р.), а відповідачем не спростовано факт невиконання ним умов договору купівлі-продажу в частині додержання екологічних та санітарно-гігієнічних норм, виконання природоохоронних заходів та утримання в належному порядку прилеглої території і зовнішнього вигляду приміщення.

Частиною 5 статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобовязань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», позивач як орган приватизації управнений у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору у разі невиконання його умов покупцем.

За змістом ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зі змісту наведених норм вбачається, що спірний договір може бути розірвано за будь-яких обставин у разі наявності істотного порушення його умов, та незалежно від істотності порушення якщо це передбачено договором або законом.

Виходячи з підстав позовних вимог про розірвання спірного договору, в розумінні їх визначення в абз. 3 п. 3.12. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., прокурор та позивач наполягають на розірванні договору саме у звязку з порушенням його умов з боку відповідача у вигляді невиконання вимог п.5 спірного договору, а саме: вчинення відповідачем дій, які свідчать про недодержання екологічних та санітарно-гігієнічних норм, невиконання природоохоронних заходів та неутримання в належному порядку прилеглої території і зовнішнього вигляду приміщення.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що згідно з рішенням Конституційного суду України від 09.07.2002р. №15-пр/2002, недотримання позивачем вимог ч.1 ст. 188 ГК України щодо обовязку надсилання іншій стороні пропозиції про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обовязком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутись за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

З огляду на вказані обставини, матеріали справи та приписи ст. 611 ЦК України, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невиконання відповідачем обовязків, визначених у п.5 спірного договору, має наслідком його розірвання, незважаючи, враховуючи умови договору та закону, на істотність такого порушення.

Крім того, пунктом 9 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»визначено, що у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у звязку із невиконанням покупцем договірних зобовязань, приватизований обєкт підлягає поверненню у державну ( в даному випадку комунальну) власність.

За таких обставин, вимоги прокурора про повернення до комунальної власності м. Маріуполя в натурі предмету спірного правочину судова колегія вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, стосовно позовних та апеляційних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 700,00грн. за перешкоджання у проведенні перевірки дотримання умов договору, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За приписами статті 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, пунктом 7.5 спірного договору встановлена відповідальність покупця за недопущення працівників органів приватизації, протидію чи перешкоджання проведенню ними перевірки у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений факт.

Разом з цим, судовою колегією не можуть бути прийняті до уваги посилання прокурора на перешкоджання відповідачем у проведенні перевірки дотримання умов договору купівлі-продажу шляхом ненадання на вимоги позивача, викладені в листі №08-4/1601 від 22.06.2011р., документів про виконання приватизаційних зобовязань, оскільки по-перше, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження направлення вказаного листа на адресу відповідача, а по-друге, матеріалами справи, зокрема, змістом актів від 04.07.2011р. та від 20.12.2011р. спростовуються твердження прокурора про вчинення відповідачем перешкод чи протидії у здійсненні представниками позивача такої перевірки.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цій частині.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2012р. у справі №7/278 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді матеріалів та обставин справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2012р. (повний текст від 26.03.2012р.) у справі №7/278 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Прокурора м. Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 20.03.2012р. (повний текст від 26.03.2012р.) у справі №7/278 залишити без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: В.В. Манжур

ОСОБА_6

Надруковано примірників-7

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

2-прокуратурі

1-господарському суду

1-ДАГС