ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2012 р. Справа № 61/19-10

Вх. номер 319/4-61

Суддя господарського суду Рильова В.В.

при секретарі судового засідання Боброва Д.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;

відповідача - не з"явився;

Державної виконавчої служби - ОСОБА_1 за посвідченням №461;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Харківської області скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у справі за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків;

до Фізичної особи-підприємця Закут ОСОБА_3, м. Харків;

про стягнення 238000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. у справі № 61/19-10, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21 грудня 2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 29 березня 2011р., позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Закут ОСОБА_3 заборгованість з орендної плати в розмірі 238000,00грн., а також 2380,00грн. державного мита та 236,00грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення 02.09.2011р. було видано відповідний наказ.

04.07.2011 року позивач звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якій просив суд відновити процесуальний строк оскарження дій та бездіяльності органу ДВС, визнавши причини його пропуску поважними; визнати протиправною бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з ненаправлення на адресу господарського суду Харківської області постанови про повернення виконавчого документу, а також оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 №61/19-10; визнати протиправною втрату Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10; визнати протиправною невидачу Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції довідки про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2010 № 61/19-10; зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції видати довідку про втрату оригіналу наказу господарського суду Харківської обласгі від 07.05.2010 № 61/19-10

Ухвалою суду від 31.08.2011р. було відмовлено в задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в повному обсязі.

01.02.2012р. позивач звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою (вх.№16) на бездіяльність органу ДВС, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з примусового виконання рішення господарського суду Харківської області від 19.04.2010р. у справі №61/19-10; зобов"язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції здійснити передбачені законом заходи примусового виконання рішення суду, а саме зобов"язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції здійснити опис та арешт усього майна боржника - Закут ОСОБА_3 за місцем його проживання, іншим місцем знаходження майна та місцем здійснення ним підприємницької діяльності; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, включаючи транспортні засоби та квартиру боржника, здійснити їх опис та оцінку; виявити через органи державної податкової служби та банківські установи банківські рахунки боржника та накласти арешт на наявні на них кошти; виявити через органи місцевого самоврядування, у тому числі Харківський міськвиконком, місця здійснення підприємницької діяльності боржника, на які йому були видані дозволи на розміщення об"єктів торгівлі та закладів громадського харчування; внести подання до суду про обмеження Закут ОСОБА_3 у виїзді за межі України до виконання рішення господарського суду у справі 61/19-10; розглянути питання про притягнення боржника - Закут ОСОБА_3, до правової відповідальності за невиконання законних вимог державного виконавця й порушення вимог ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження" та витребувати з органу ДВС матеріали виконавчого провадження для огляду та копії для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2012р. скаргу позивача було прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Позивач та його представник позивача в судове засідання 27.03.2012р. не з"явились, але надали через канцелярію суду заяву, в якій наполягають на задоволенні скарги та просять суд розглянути дану скаргу без участі позивача та його представника.

Представник Державної виконавчої служби в судовому засіданні 27.03.2012р. проти задоволення скарги заперечував, посиалючись на те, що ДВС були вжиті усі необхідні заходи, передбачені нормами діючого законодавства, для належного виконання рішення суду у справі №61/19-10 від 19.04.2010р. На підтвердження своїх заперечень, представник ДВС надав через канцелярії суду документи для долучення до матеріалів справи, які долучаються судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 27.03.2012р. не з"явився, причини нез"явлення у судове засідання суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відміткою про вручення ухвали суду на поштовому повідомленні.

Оскільки, відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, скарга розглядається за наявними матеріалами, без участі стягувача та боржника.

Розглянувши скаргу стягувача та заслухавши пояснення представника ДВС, суд встановив наступне.

Стягувач в обгрунтування скарги посилається на те, що з моменту його звернення до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та по теперішній час не виконане судове рішення у справі №61/19-10 від 19.04.2010р., посилаючись при цьому на бездіяльність Державної виконавчої служби, а саме вважає, що державний виконавець, незважаючи на неодноразові вимоги ФОП ОСОБА_2, не вчинив усіх передбачених чинним законодавством, для виконання рішення дій. Зокрема, скаржник зазначає, що старшим державним виконавцем Біляк Ю.І. (у межах цього виконавчого провадження) не отримано запити з державного реєстру обтяжень нерухомого майна боржника та не вжито заходів до органів державної реєстрації прав щодо неподання ними відомостей щодо майна боржника, у зв'язку з чим не накладено арешт на його автомобіль та квартиру, а також банківські рахунки, у зв"язку з чим стягувач - ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду з даною скаргою.

З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2011р. ФОП ОСОБА_2 звернулась з заявою про пред"явлення наказу для примусового виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а 08.09.2011р. вказана заява була призначена до виконання державному виконавцю Біляк Ю.І. (том 3-ій, арк. спр. 61-63).

09.09.2011р., відповідно до статті 25 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження", було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження . В даній постанові боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення - до 16.09.2011р. Копії даної постанови були надіслані сторонам виконавчого провадження для виконання та відому (вих. № 27767, згідно журналу вихідної кореспонденції відділу, том 3-ій, арк. спр. 64).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ст. 50 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 55 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження", державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно ч. 2 ст. 25 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Так, 09.09.2011р. для виявлення майна, належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем були надіслані відповідні запити до установ і організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна, як то ДПІ Ленінського району м. Харкова, КП " Харківське Міське БТІ", ДАІ з обслуговування Ленінського району (том 3-ій, арк. спр. 66-67).

27.09.2011р. до державного виконавця надійшла відповідь ДАІ на запит та повідомлено, що за боржником зареєстровано автомобіль НОМЕР_1.

Постановою від 05.10.2011р. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на авто НОМЕР_1, яке належить боржнику та надіслано на виконання до УДАІ УМВС України в Харківській області вих. №35705 (том 3-ій, арк.спр. 70, витяг з реєстру заборон - арк. спр. 71-72).

21.11.2011р. державним виконавцем надіслано запит до адресно - довідкового бюро м. Харкова щодо отримання паспортних даних боржника, а 23.11.2011р. до державного виконавця надійшла відповідь на запит з КП ХМБТІ про те, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру ;13 по вул. Єлізарова, 9, а 23.11.2011р. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем накладено арешт на квартиру боржника та надіслано на виконання до КП ХМБТІ за вих. № 41735 (том 3-ій, арк.спр. 92).

06.01.2012 року в провадження державного виконавця надійшла відповідь на запит з ДПІ Ленінського району м. Харкова про те, що інформація про наявність розрахункових рахунків у ДПІ відсутня

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем здійснено вихід за адресою : АДРЕСА_1. При цьому, встановлено , що боржник не мешкає за вищезазначеною адресою, а майно, підлегле опису, відсутнє ( акт державного виконавця від 09.11.2011р., том 3-ій, арк. спр. 83-84).

03.01.2012 року в провадження державного виконавця надійшло повідомлення з КП ХМБТІ про те що прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

26.01.2012р. державним виконавцем відділу, повторно, направлено запит до АДБ Харківської області щодо надання паспортних даних боржника та місця його реєстрації (вих. № 2346 від 26.01.2012р. згідно журналу вихідної кореспонденції відділу).

06.02.2012р. державним виконавцем відділу повторно направлено запит до ВАТ КБ "Надра" щодо надання згоди на реалізацію арештованого майна боржника та розміру заборгованості боржника перед заставодержателем та повідомлено банківську установу щодо її права, передбаченого діючим законодавством на першочергове задоволення вимог у разі, якщо останнім будуть надані відповідні документи належного права на заставлене майно (вих. № 3088 від 06.02.2012р. згідно журналу вихідної кореспонденції відділу).

10.02.2012р. державним виконавцем відділу направлено запит до Управління Держкомзему у м. Харкові та Департаменту транспорту та зв'язку міської інспекції держтехнагляду щодо наявності земельних ділянок та техніки, належних боржнику (вих. № 4061 від 10.02.2012р. згідно журналу вихідної кореспонденції відділу).

10.02.2012р. на прийом до державного виконавця з'явився боржник - ОСОБА_4 та надав відповідні письмові пояснення, що доходів на теперішній час боржник не має, тимчасово не працює, підприємницькою діяльністю не займається, автотранспортним засобом, який знаходиться у банківській заставі на теперішній час не користується, на вимогу державного виконавця Закут В.Р. паспорт надати відмовився, пояснивши, що на теперішній час вищезазначений документ у останнього відсутній, знаходиться на перереєстрації у відповідній державній установі.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що Державною виконавчою службою вживались заходи для належного виконання наказу господарського суду Харківської області від 02.09.2011р. у справі №61/19-10.

Крім того, стягувач наголошує, що він неодноразово звертався до державного виконавця з вимогами здійснити виконавчі дії, проте доказів таких звернень стягувачем суду надано не було, відсутні такі звернення і у матеріалах виконавчого провадження.

Положеннями ч.2 ст. 12 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Натомість, з обставин, викладених у скарзі, вбачається, що стягувач правами наданими йому Законом України "Про виконавче провадження" не скористався, та навіть не ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, що, зокрема підтверджується вимогами розглядаємої скарги, а саме, як вже вказувалось вище, арешт на квартиру та автомобіль боржника вже накладені (постанови державного виконавця від 23.11.2011р. та від 05.10.2011р., відповідно), запити до банку та ДПІ Ленінського району м. Харкова здійснені та здійснено ряд інших дій для виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Частина 1 та частина 2 ст. 11 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження" регламентують обов"язки державного виконавця, а частина 3 вказаного ОСОБА_4 містить перелік повноважень, якими наділений державний виконавець, під час здійснення своїх повноважень.

Посилання стягувача на те, що державний виконавець мав здійснити всі дії передбачені ч. 3 ст. 11 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження" не відповідають дійсності, оскільки частиною 3 вказаної статті встановлюються права, а не обов"язки державного виконавця, та він наділений правом самостійно вирішувати доцільність вжиття того чи іншого заходу для виконання рішення суду.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що державний виконавець належним чином виконав дії, що передбачені чинним законодавством, але те, що вказані дії ще не призвели до виконання рішення суду, не може свідчити про бездіяльність державного виконавця.

Відповідно ч.1 ст. 5 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За таких обставин, зважаючи на відсутність порушень державним виконавцем вимог чинного законодавства при проведенні виконавчих дій з виконання наказу суду від 02.09.2011р. та те, що наданими Державною виконавчою службою доказами спростовуються твердження стягувача саме про бездіяльність ДВС, суд відмовляє у задоволенні скарги стягувача, як у необгрунтованій та такій, що не доведена матеріалами справи.

Керуючись статтями 5, 11, 12, 25, 50, 55 ОСОБА_4 України "Про виконавче провадження", статтями 22, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на бездіяльність органу ДВС.

Суддя Рильова В.В.

Справа №61/19-10