КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2012 р. Справа№ 13/191-3/291

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_2

за участі

представників сторін:

позивача: ОСОБА_3 дов. № 8 від 25.09.2011р.

відповідача-1: ОСОБА_4 дов. б/н від 05.11.2012р.

відповідача-2: не зявились, про дату, час та місце розгляду справи

повідомлені належним чином;

відповідача-3: не зявились, про дату, час та місце розгляду справи

повідомлені належним чином;

розглянувши Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-

матеріали дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені Ю.М.

апеляційної скарги ОСОБА_6

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2012 р.

у справі № 13/191-3/291 (суддя Домнічева І.О.)

Позивач: ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю „Одеська будівельна

компанія „Вікоіл

Відповідач-1: Державне підприємство ОСОБА_5 державного науково-

дослідного інституту проектування міст

„Діпромісто імені ОСОБА_6;

Відповідач-2: Одеська міська рада;

Відповідач-3: Управління інженерного захисту території міста й розвитку

узбережжя Одеської міської ради;

про спонукання до виконання зобовязань за договором

за заявою Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-

дослідного інституту проектування міст

„Діпромісто імені ОСОБА_6

про визнання Наказу Господарського суду міста Києва

від 10.05.2012р. № 13/191-3/291 таким,

що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

15.06.2012р. позивач ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю „Одеська будівельна компанія „Вікоіл (далі ТОВ «ОБК «Вікоіл») до Господарського суду

м. Києва з позовом до відповідача-1 Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6, відповідача-2 Одеської міської ради, відповідача-3 Управління інженерного захисту території міста й розвитку узбережжя Одеської міської ради про спонукання до виконання зобовязань за господарським договором, в якому просив: «Забезпечити позов забороною Одеській міській раді, її виконкому, Одеському міському голові, управлінню архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради, управлінню інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя, Одеському міському управлінню земельних ресурсів вчиняти будь-які дії щодо погодження місця розташування обєкта, затвердження проектної документації, надання земельної ділянки, видачі дозволу на будівництво на території берегових схилів від пляжу

« Лонжерон» до курорту «Аркадія» в м. Одеса.

Спонукати Одеську міську раду надати ОСОБА_5 державному науково-дослідницькому інституту проектування міст «Діпроміст» матеріали земельного кадастру на територію берегових схилів від пляжу «Лонжерон» до курорту «Аркадія» в м. Одеса, зокрема: координати вершин полігону земельної ділянки назву юридичної особи власника або землекористувача, адресу ділянки, цільове призначення земельної ділянки.

Спонукати ОСОБА_5 державний науково-дослідницький інститут проектування міст «Діпроміст» розробити детальний план території берегових схилів від пляжу «Лонжерон» до курорту «Аркадія» в м. Одеса і передати його товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська будівельна компанія «Вікоіл».

Рішенням Господарського суду м. Києва № 13/191-3/291 від 01.03.2012р позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2012р., вищевказане Рішення залишено без змін.

10.05.2012р. Господарський суд м. Києва видав Наказ № 13/191-3/291 «Про примусове виконання Рішення», яким зобовязав Державне підприємство ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6 виконати умови Договору на виконання містобудівної документації

№ 620-02/1-2004р. від 14.05.2004р., розробити детальний план території берегових схилів від пляжу «Лонжерон» до курорту «Аркадія» в місті Одеса і передати його позивачу ОСОБА_8 «ОБК «Вікоіл».

Постановою від 06.09.2012р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП № 34127065 по виконанню вищенаведеного Наказу.

Не погодившись з вказаним Наказом, відповідач-1 Державне підприємство ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6 звернулося до Господарського суду м. Києва з Заявою № Д-1160 від 25.06.2012р. про визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню.

Основним доводом названої Заяви від 25.06.2012р. є те, що: «При укладенні Договору від 14.05.2004 року № 620-02/1-2004 про розробку детального плану території це питання регулювалось ЗУ «Про планування і забудову територій», який втратив чинність у звязку з прийняттям ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», який набув чинності з 12.03.2011р.».

04.10.2012р. Господарський суд м. Києва виніс Ухвалу № 13/191-3/291, якою в задоволенні Заяви відповідача-1 про визнання Наказу № 13/191-3/291 від 10.05.2012р. таким, що не підлягає виконанню, відмовив.

24.10.2012р. через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга № Д-2075 від 12.10.2012р. на Ухвалу від 04.10.2012р. по даній справі від Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6.

У вказаній апеляційній скарзі скаржник просить скасувати повністю Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.10.2012р. по Заяві від 25.06.2012р. Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6 про визнання Наказу від 10.05.2012р., виданого на підставі Рішення від 01.03.2012 р. у даній справі, таким, що не підлягає виконанню та прийняти нове рішення.

Серед доводів апеляційного оскарження скаржник наголошує на наступному: «Згідно п.2.1.1. Договору від 14.05.2004 р. № 620-02/1-2004 заявник має обовязок виконати свої зобовязання по розробці ДПТ тільки за умови надання йому замовниками необхідних вихідних даних, тобто виникнення у заявника обовязку по розробленню ДПТ прямо залежить від надання вихідних даних, які відповідачі не надають (вже в період дії ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»). Коли такий обовязок відповідно до п. 2.1.1. Договору виникне у заявника (якщо йому нададуть вихідні дані), то він виникне на час чинності ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», і заявник відповідно до

ст. 3 та 9 цього Закону повинен розробляти містобудівну документацію на підставі цього та інших законів та нормативних актів, до складу яких ЗУ «Про планування і забудову територій» не входить».

Ухвалою КАГС від 29.10.2012 р. № 13/191-3/291 апеляційну скаргу ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6 прийнято до апеляційного провадження.

07.11.2012р. позивач ОСОБА_8 «ОБК «Вікоіл» надало письмовий Відзив, у якому просить суд Ухвалу господарського суду м. Києва № 13/191-3/291 від 14.10.2012р. залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У останнє судове засідання 28.11.2012р. представники відповідача-2 та відповідача-3 не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дійшла висновку висновку Ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.10.2012р. № 13/191-3/291 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6 залишити без задоволення, приймаючи до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заявник ОСОБА_5 державний науково-дослідницький інститут проектування міст Діпромісто, вважає Наказ Господарського суду міста Києва №13/191-3/291 від 10.05.2012 таким, що не підлягає виконанню, оскільки з часу укладення Договору від 14.05.2004р.

№ 620-02/1-2004 про розробку детального плану території змінилися положення законодавства, що регулює питання виконання вказаного Договору і розробку детального плану територій.

Зокрема, до плану території згідно чинної редакції ЗУ Про планування і забудову територій входить проект землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, що не передбачалось цим же законом станом на час укладення Договору від 14.05.2004р. № 620-02/1-2004. Надана Позивачем топозйомка в системі координат масштабом 1:2000 в звязку зі змінами законодавства також вже не застосовується.

Крім того, скаржник зазначає, що з 01.10.2012р. вступив в дію новий ДБН

Б.1.1-14:2012 Склад та зміст детального плану території, замінивши Настанову 2009 року.

Враховуючи вищенаведене відповідач-1 вважає, що наявних матеріалів для виконання Рішення суду першої інстанції та Наказу по справі №13/191-3/291 йому недостатньо - оскільки змінилось чинне законодавства і встановлено інший перелік та обсяг документів, необхідних для розробки детального плану території, і тому просить суд визнати вищевказаний Наказ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 117 ГПК України, наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим ЗУ Про виконавче провадження.

Згідно ст. 5 ЦК України - акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

З урахуванням вищенаведених норм закону, колегія суддів вважає, що заявником не наведено суду обставин, за яких обовязок по виконанню Рішення господарського суду міста Києва від 01.03.2012р. у справі №13/191-3/291 відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем-1 зокрема не доведено, що:

- нова редакція ЗУ Про планування і забудову територій має застосовуватись до правовідносин, що виникли на підставі Договору від 14.05.2004р. № 620-02/1-2004, коли діяла стара редакція вказаного закону;

- зміни в законодавстві призвели до відсутності обовязку по виконанню Рішення господарського суду міста Києва від 01.03.2012р. у справі №13/191-3/291.

Окрім цього, доводи заявника про те, що для виконання рішення суду необхідно подання іншого переліку документів (оскільки змінилось чинне законодавство), ніж передбачений при укладенні Договору від 14.05.2004р. № 620-02/1-2004 та встановлений Рішенням суду по справі №13/191-3/291, не є підставою передбаченою ст. 117 ГПК України для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Серед іншого, колегія суддів зауважує, що за своїм змістом доводи апеляційної скарги наведені щодо суті прийнятих судових рішень по даній справі, а не щодо суті оскаржуваної Ухвали та ґрунтуються на тому, що Наказ Господарського суду м. Києва

№ 13/191-3/291 «Про примусову виконання Рішення» може бути визнаним таким, що не підлягає виконанню з урахуванням «інших причин», передбачених ч.4 ст. 117 ГПК України. За думкою відповідача-1 вказані причини не обмежені законодавством.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3.3. листа Вищого господарського суду України від 20.04.2006р.№ 01-8/908, частина 4 статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведений перелік підстав є вичерпним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції надано правильну оцінку всім запереченням відповідача-1 щодо виданого Наказу Господарського суду м. Києва № 13/191-3/291 «Про примусове виконання Рішення від 10.05.2012р., підстави для скасування Ухвали Господарського суду м. Києва

№ 13/191-3/291 від 04.10.2012р. відсутні, апеляційна скарга Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Судовий збір за апеляційним оскарженням покладається на скаржника - Державне підприємство ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 25, 32-34, 43, 85, 99, 101-106, 117 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства ОСОБА_5 державного науково-дослідного інституту проектування міст „Діпромісто імені ОСОБА_6 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.10.2012 р. № 13/191-3/291 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2012р.

№ 13/191-3/291 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2012р.

№ 13/191-3/291 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 13/191-3/291 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Гаврилюк О.М.

ОСОБА_1

Згідно з оригіналом,

секретар с.з. ОСОБА_2