ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2012 р. Справа № 5023/1735/12

вх. № 1735/12

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Васильєва Л.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - ОСОБА_1 дов.№ 607 від 03.06.2012 року

розглянувши справу за позовом ІП "Торговий дім ЄПК-Запоріжжя", м.Запоріжжя

до СТГО "Південна залізниця" м. Харків

про про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" ( позивач) просить суд стягнути з Статутного територіально-галузевого об*єднання Південна залізниця суму основного боргу 1013758,46 грн., неустойку 98769,63 грн., відсотки 18818,67 грн., всього 1131346,77 грн. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору в частині розрахунків за отриману продукцію.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог , посилаючись на ті обставини, що позивач сам порушив умови договору та не надав акти прийому-передачі товару, що свідчить про те, що у відповідача не настав строк оплати. ( а.с.69).

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 22.05.2012 року по 30.05.2012 року до 9 год.30 хв.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, судом встановлено наступне, що 02.02.2011 року та 03.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено два договори за №№П/нх-11133/ню та( а.с.8-13) та П/нх-11890/ню ( а.с.14-19).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до предмету договорів позивач зобов*язався поставити і передати у зумовлені строки у власність відповідачу певну продукцію (товар), відповідно до специфікації №1 (додаток №1), яка є невід*ємною частиною договорів, відповідач зобов*язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору ( п.1.1).

Відповідач зобов*язався оплатити позивачу кожну прийняту партію товару не пізніше 45 банківських днів з дати поставки товару , при умові своєчасного надання позивачем рахунку-фактури, податкової накладної, документів якості на поставлений товар ( п.4.2 договору). Датою поставки товару вважаєтсья день підписання відповідчем або його уповноваженим представником акту прийому-передачі товару,який готується позивачем та надається разом з товаром відповідачу. ( п.5.1.4).

Представник відповідача при прийнятті товару зобов*язався звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному в накладній та видати представнику позивача довіренімть на отримання даної партії товару ( п.5.1.3 договору).

Так на виконання умов договору, позивачем було передано а відповідачем прийнято товар на підставі наступних видаткових накладних №№408 від 18.03.2011 року на суму 429004,80 грн. ( а.с.20), 1060 від 04.07.2011 року на суму 325672,09 грн ( а.с.21), №1360 від 15.08.2011 року на суму 158863,61 грн. ( а.с.22), № 1456 від 01.09.2011 року на суму 77329,61 грн.( а.с.23), № 1687 від 11.10.2011 року на суму 114229,66 грн. ( а.с.24), № 1822 від 01.11.2011 року на суму 149227,26 грн. ( а.с.25), № 226 від 13.02.2012 року на суму 149431,43 грн. Товар отриманий відповідачем на підставі довіреностей за № 86 від 21.03.2011 року, №6768 від 11.10.2011 року, № 544 від 01.09.2011 року, № 479 від 15.08.2011 року, № 347 від 06.07.2011 року, № 75 від 14.02.2012 року, № 768 від 02.11.2011 року. Факт отримання товару відповідачем не заперечується.

Датою поставки товару вважається день підписання відповідачем або його уповноваженим представником акту прийому-передачі товару,який готується постачальником та надається разом з товаром покупцю ( п.5.1.4 договору).

Відповідач посилаючись на цей пункт договору, просить суд відмовити в задоволені позовних вимог, з посиланням на ті обставини, що позивач не виконав взяті на себе господарські зобов*язання. ( а.с.69).

Акт прийому-передачі не тягне за собою виникнення будь-яких правових наслідків.

У відповідності до п. 4.2 договорів, відповідач оплачує позивачу кожну партію прийняту партію товару не пізніше 45 банківських днів з дати поставки товару покупцю, при умові своєчасного надання позивачем рахунків-фактури, податкової накладної, документів якості на поставлений товар.

Доказів надіслання, вручення відповідачу перелічених документів позивачем не надано.

12.12.2011 року позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія за № 1918 ( а.с.27, 29). У відповідності до якої позивач просив відповідача сплатити суму боргу 1254327,03 грн., 5 % штрафу , 3 % річних.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку строк з якого у відповідача виникає право оплати слід рахувати з дати отримання претензії 16.12.11 року ( а.с.29) + 7 днів, тобто з 23.12.2011 року.

НА підставі викладеного, суд задовільняє вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу в сумі 1013758,46 грн.

Щодо стягнення пені за несвоєчасну оплату товару, у відповідності до п.7.3 договору, відповідач за даними договорами несе відповідальність у вигляді сплати пені в розмірі облікової ставки НБУ за кожень день прострочення від суми неоплаченої вартості товару., що становить 63068,27 грн. в іншій частині- відмовляється.

Законом передбачено право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми (стаття 625 Цивільного кодексу України).

Щодо стягнення з відповідача суми 3% річних - 18818,67 грн., нарахування 3% річних по грошових розрахунках є визначеною законом платою боржника за користування грошовими коштами кредитора. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі викладеного 3 % річних стягуються в розмірі 24413,53 грн. в іншій частині - відмовляється.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,75,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовільнити частково.

Стягнути з Статутного територіально-галузевого об*єднаня Південна залізниця ( код ЄДПРПОУ 23913039, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7) на користь Іноземного підприємства "Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" ( , м.Запоріжжя, вул.Димитрова, 52) суму основного боргу 1013758,46 грн., пеню 63068,27 грн., 3 % річних- 24413,53 грн. судовий збір 22024,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.05.2012 року.

Суддя Лаврова Л.С.