Господарський суд
Житомирської області
__________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" лютого 2012 р. Справа № 5/5007/7/12 .

За позовом Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" (м. Житомир)

До : Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.Житомир)

про стягнення 2260,00 грн.

Суддя Ляхевич А.А.

Підприємство облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок"

звернулось до господарського суду Житомирської області з вимогою про стягнення з відповідача -Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2260 грн.00коп. основної заборгованості, а також стягнути витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань щодо сплати вартості оренди відповідно до договору №КО-0000854 від 31.12.2010р.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03.02.12. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 28.02.12. для розгляду справи по суті.

Звертаючись із позовною заявою позивач просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У роз'ясненні Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. N 02-5/611 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивач свою заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача обґрунтував лише порушенням відповідачем зобовязань за договором про оплату оренди приміщення.

При цьому доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивач суду не надав, а також нічим не підтвердив припущення, що майно , яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 Кинтикіївній.

Враховуючи позицію Вищого господарського суду України, викладену в п. 9 Розяснення ВАСУ „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 23.08.94 р. N 02-5/611, рішення суду відносно відхилення вимог про вжиття забезпечувальних заходів має оформлюватися ухвалою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 66, 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Підприємству облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Суддя Ляхевич А.А.

Друк. : 3 примірники

1- до справи

2--позивачу(рек.з пов.)

3-відповідачу (рек.з пов.)