РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 11/139-11-62/184 18.01.12

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», м.Київ,

про стягнення 1476,96 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: ОСОБА_2 - за дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», м.Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», м.Київ про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 1476,96 грн.

Ухвалою від 03.11.2011р. господарського суду Київської області порушено провадження по справі №11/139-11.

Ухвалою від 16.11.2011р. господарського суду Київської області справу №11/139-11 надіслано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Таким чином, виходячи з того, що ухвала від 16.11.2011р. господарського суду Київської області набрала законної сили, є дійсною та у встановленому законом порядку не скасованою, приймаючи до уваги положення ст.4-5, ст.115 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 24.11.2011р. господарським судом міста Києва справу №11/139-11 прийнято до провадження та присвоєно їй №11/139-11-62/184.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виплату Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»страхового відшкодування за договором добровільного страхування автотранспортних засобів №006-34204/025НТ від 26.04.2010р., внаслідок чого до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»перейшло право вимоги до відповідача.

Відповідач у відзиві без номеру та дати, який прийнято судом у судовому засіданні 07.12.2011р., проти задоволення позовних вимог заперечив з огляду на те, що розмір шкоди, заявленої до стягнення, не було оцінено в порядку, визначеному законодавством.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»є неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно із ст.16 Закону України «Про страхування»договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як свідчать матеріали справи, 26.04.2010р. між позивачем (страховик) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(страхувальник) було підписано договір №006-34204/025НТ добровільного страхування автотранспортних засобів.

Виходячи зі змісту довідки №8709344 від 02.11.2010р. про обставини дорожньо-транспортної пригоди, 20.10.2010р. о 17 годині 00 хвилин у Печерському районі м.Києва на перехресті вул.Басейна вул.Еспаладна відбулось зіткнення транспортних засобів 1. Легковий Тойота Камрі, номерний знак НОМЕР_1, водій ОСОБА_3 та 2. Легковий Мутсубісі Аутлендер, номерний знак НОМЕР_2, водій ОСОБА_4.

Наявність вини ОСОБА_4 у зіткненні автомобілів підтверджена постановою від 08.11.2010р. Печерського районного суду міста Києва по справі №3-4865/10р.

Як встановлено судом на підставі платіжного доручення №12375 від 15.12.2010р., позивач сплатив страхове відшкодування у відповідності до вимог договору №006-34204/025НТ від 26.04.2010р. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, як виконавця ремонту автомобіля страхувальника.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 37.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів»встановлено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Приймаючи до уваги, що транспортний засіб - автомобіль Мутсубісі Аутлендер, номерний знак НОМЕР_2, яким було спричинено дорожньо-транспортну пригоду 20.10.2010р., що потягнуло заподіяння шкоди застрахованому у позивача автомобілю Тойота Камрі, номерний знак НОМЕР_1, прийнятий на страхування Публічним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія»(поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/3128246), 22.03.2011р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №263-03/11 про відшкодування в порядку регресу 1986,96 грн.

Як зазначає позивач, відповідач встановлений законом обовязок по компенсації, виплаченого позивачем відшкодування не здійснив, внаслідок чого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес»заявлено вимоги про стягнення суми збитків у розмірі 1476,96 грн. (1986,96 грн. 510 грн. франшизи).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Тобто, враховуючи зміст вказаних статей, при зверненні до суду з розглядуваним позовом Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес»має бути доведено, що під час здійснення страхового відшкодування за договором №006-34204/025НТ від 26.04.2010р. страховиком було виконано усі умови, визначені законодавством, необхідні для вчинення таких дій.

За змістом ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 36 вказаного Кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно із ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим, зокрема, у разі визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Виходячи зі змісту позовної заяви, виплата страхового відшкодування в сумі 1986,96 грн. згідно умов договору №006-34204/025НТ від 26.04.2010р. була вчинена позивачем на підставі розрахунку, наявного у ремонтній калькуляції №21815 від 29.11.2010р.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2012р. позивача зобовязано надати докази складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку, складеного відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»та ОСОБА_1 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом №142/5/2092 від 24.11.2003р. Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України.

За поясненнями позивача, звіт про оцінку автомобіля Тойота Камрі, номерний знак НОМЕР_1 з метою визначення суми збитків страхувальника, завданих дорожньо-транспортною пригодою 20.10.2010р., не складався.

Одночасно, заявою б/н від 18.01.2012р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес»надало пояснення стосовно неможливості проведення експертного дослідження для встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля Тойота Камрі, номерний знак НОМЕР_1 на теперішній час, з огляду на те, що вказаний транспортний засіб вже відремонтовано.

Вказані обставини, за висновками суду, виключають можливість призначення судової експертизи з метою визначення збитку, який завдано автомобілю, застрахованому у позивача.

За таких обставин, за висновками суду, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес»не доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.34 Господарського процесуального кодексу України, що матеріальний збиток, завданий особою, відповідальність якої застрахована у відповідача, становить саме 1476,96 грн., внаслідок чого позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», м.Київ до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», м.Київ про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 1476,96 грн.

У судовому засіданні 18.01.2012р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя М.О.Любченко

Повне рішення складено 23.01.2012р.