ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

05.12.2012 р. №18/2381/12
м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагазпром" про накладення арешту на рахунок приватного підприємства "Цивільбудмонтаж" в межах 100 052,89 грн. для забезпечення позовних вимог у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагазпром", 36039, м. Полтава, вул. Куйбишева 20

до приватного підприємства "Цивільбудмонтаж", 36002, АДРЕСА_1

про стягнення 100 052,89 грн.

встановив:

Позивач у пункті четвертому прохальної частини позовної заяви від 03.12.2012 року (вих.. № 70-12) просить суд у порядку підготовки справи до розгляду вжити заходи до забезпечення позову, наклавши арешт на рахунок приватного підприємства "Цивільбудмонтаж" в межах 100 052,89 грн. Заяву позивач обґрунтовує тим, що оскільки сума позову є досить значною, а відповідач ігнорує свій обов'язок з погашення заборгованості, тобто діє недобросовісно, є підстави вважати, що при невжитті заходів по забезпеченню позову виконання рішення буде утруднено.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи і як гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення (ст. 65ГПК).

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки заявник керується лише припущеннями і в заяві відсутнє посилання на будь-які докази, які б свідчили про наявність зазначених вище обставин, суд дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя Пушко І.І.