донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.07.2012 р. справа №27пн/5014/917/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Кододової О.В., Манжур В.В.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 за посвідченням;

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лугбудпоставка», м. Луганськ

на рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. (повний текст від 15.06.2012р.) у справі №27пн/5014/917/2012 (суддя Лазненко Л.Л.)

за позовом Прокурора Словяносербського району Луганської області в інтересах держави в особі Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Словяносербськ, Луганська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лугбудпоставка», м. Луганськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного комітету України із земельних ресурсів головного управління Держкомзему у Луганській області, м. Луганськ

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення 62 487,30грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Словяносербського району Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Словяносербської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Словяносербськ, Луганська область, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лугбудпоставка», м. Луганськ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного комітету України із земельних ресурсів головного управління Держкомзему у Луганській області, м. Луганськ, про зобовязання ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 3,754га, яка розташована за межами населеного пункту с. Трьохізбенка Словяносербського району, повернути вказану земельну ділянку до земель Трьохізбенської сільської ради, де вона обліковується, та провести рекультивацію земель. Крім того, прокурор просив суд стягнути з ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»на користь Трьохізбенської сільської ради розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 62 487,30грн.

Рішенням від 12.06.2012р. у справі №27пн/5014/917/2012 господарський суд Луганської області позовні вимоги задовольнив, обґрунтувавши свій висновок доведеністю матеріалами справи факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 3,754га за межами населеного пункту с. Трьохізбенка Словяносербського району, що є порушенням чинного земельного законодавства, а також обґрунтованістю розміру завданої таким зайняттям шкоди.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лугбудпоставка», звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було досліджено низки документів, які мають істотне значення для вирішення спору, а саме спеціального дозволу на користування надрами, висновку екологічної інспекції по Словяносербському району, договору №30/11-09 від 22.12.2009р., екологічної карти та плану за матеріалами геодезичної зйомки. Також, на думку заявника апеляційної скарги, матеріалами справи не доведено факту самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки.

Крім того, скаржник звертає увагу апеляційного господарського суду на той факт, що постанови Луганського окружного адміністративного суду та Донецького апеляційного адміністративного суду у справах №2а-3393/11/1270 та №2а-10031/11/1270 оскаржені ним до Вищого адміністративного суду України, однак рішення по ним ще не прийнято. Дана обставина, на думку заявника, є підставою для зупинення розгляду справи №27пн/5014/917/2012, чого не було зроблено господарським судом.

Вищевикладене, на думку скаржника. є підставою для скасування незаконного та необґрунтованого рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура Словяносербського району Луганської області вважає викладені в ній доводи необґрунтованими, у звязку з чим просить апеляційний господарський суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники сторін та третьої особи не скористались правом на участь у судовому засіданні, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Враховуючи, що ухвалою про порушення апеляційного провадження явка представників сторін не визнавалась обовязковою, за відсутності заперечень прокурора, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників за наявними у справі матеріалами.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2010р. спеціалістом відділу Держкомзему у Словяносербському районі Лунганської області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка», внаслідок якої встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,40га на території Трьохізбенської сільської ради. Внаслідок виявленого порушення відповідачу було видано припис про його усунення, складено адміністративний протокол та розраховано розмір заподіяної шкоди 7 452,27грн., який останнім було сплачено в повному обсязі згідно квитанції №ПН102 від 25.06.2010р.

Проте, 12.04.2011р. державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Луганській області знов було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»на території Трьохізбенської сільради за межами населеного пункту, за результатами якої складено акт, яким зафіксовано факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 2,2869га піщаних земель під розробкою корисних копалин (піску) ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка». На час перевірки правовстановлюючі документи на землю відсутні, що є порушенням ст. 125 ЗК України. Копію зазначеного акту отримав директор ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»ОСОБА_2 згідно підпису.

За результатами перевірки було також складено акт обстеження земельної ділянки №3 від 12.04.2011р., видано припис №000063 від 12.04.2011р. про усунення до 11.05.2011р. виявлених порушень вимог земельного законодавства, складено протокол про адміністративне правопорушення №000056 від 12.04.2011р., які директор ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»ОСОБА_2 підписав без зауважень та заперечень, копії зазначених актів отримав. Постановою про накладення адміністративного стягнення №3 від 12.04.2011р. директора ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.53-1 КУАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн.

На підставі викладеного спеціалістами Головного управління Держкомзему у Луганській області було розраховано розмір шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, сума якої склала 42 606,50грн.

Не погодившись із вказаним, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лугбудпоставка»звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держкомзему у Луганській області, державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель в Луганській області Головного управління Держкомзему у Луганській області ОСОБА_3, про визнання незаконними дій та скасування акту перевірки дотримання земельного законодавства від 12.04.2011р., розрахунку розміру шкоди та припису №000063 від 12.04.2011р.

Постановою від 25.06.2011р. у справі №2а-3393/11/1270 Луганський окружний адміністративний суд позовні вимоги ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»задовольнив частково, визнав дії державного інспектора по контролю за використанням та охороною земель в Луганській області Головного управління Держкомзему у Луганській області ОСОБА_3 щодо складання розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, протиправними, визнав протиправним та скасував акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.04.2011р. та розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, а також визнав протиправним та скасував припис №000063 від 12.04.2011р.

Проте, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011р. вказане рішення було скасовано та у задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»відмовлено. За висновками апеляційного адміністративного суду, для набуття права на фактичне використання спірної земельної ділянки позивач повинен був укласти договір оренди землі, чого не зробив та самовільно почав експлуатувати родовище на земельній ділянці площею 2,2869га.

В подальшому, 27.09.2011р. державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Луганській області знов було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»на землях Трьохізбенської сільради Словяносербського району, якою встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 1,0671га піщаних земель під розробкою корисних копалин (піску) ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст.ст. 125, 126 ЗК України. За результатами перевірки було складено акт від 27.09.2011р., акт обстеження земельної ділянки від 27.09.2011р. №19, які директор відповідача отримав.

Приписом №000079 від 27.09.2011р. відповідача було зобовязано у строк до 26.10.2011р. усунути виявлені порушення вимог земельного законодавства.

27.09.2011р. проти директора ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол №000077, а постановою від 27.09.2011р. №11 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 53-1 КУАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1530грн.

За розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, сума завданої шкоди склала 19 880,80грн.

Примірники вищевказаних документів директор відповідача отримав, про що свідчать відповідні підписи останнього, однак з їх винесенням не погодився та звернувся до Луганського окружного адміністративного суду.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 05.12.2011р. у справі №2а-10031/11/1270 адміністративний позов ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»було задоволено, визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держкомзему в Луганській області №000079 від 27.09.2011р., визнано протиправними дії державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему в Луганській області ОСОБА_3 зі складання розрахунку розміру шкоди.

Проте постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.02.2012р. вказана постанова була скасована, у задоволенні позову відмовлено. Зазначеним рішення апеляційного адміністративного суду встановлено, що підстави для висновку про протиправність дій державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3 відсутні, а акт обстеження земельної ділянки та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.09.2011р. є належними доказами факту самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка».

Оскільки директором ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»були отримані розрахунки розміру шкоди на загальну суму 62 487,30грн., заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, проте така шкода у добровільному порядку сплачена на була, земельна ділянка не звільнена, прокурор звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалось вище, господарський суд Луганської області задовольнив заявлені вимоги у повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі (стаття 124 вказаного Кодексу).

За приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, визначений Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007р.

Згідно листа Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 16.10.2007р. №6-8-1833/1018 стосовно надання розяснення щодо застосування ОСОБА_3 визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. № 963, при використанні земельних ділянок без правовстановлюючих документів, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, згідно п.3 ОСОБА_3, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Таким чином, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є вказані документи в їх сукупності, оскільки саме такі документи можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав (пункт 4.2.3 Рекомендацій президії ВГСУ від 02.02.2010р. № 04-06/15).

Матеріалами справи (актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.04.2011р. та від 27.09.2011р., актами обстеження земельної ділянки від 12.04.2011р. №3 та від 27.09.2011р. №19, приписами від 12.04.2011р. №000063 та від 27.09.2011р. №000079, протоколами про адміністративне правопорушення від 12.04.2011р. №000056 та від 27.09.2011р. №000077, постановами від 12.04.2011р. №3 та від 27.09.2011р. №11 про накладення адміністративного стягнення) підтверджений факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 3,354га на території Трьохізбенської сільради за межами населеного пункту.

Крім того, постановами Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011р. та від 08.02.2012р., якими було скасовано відповідні рішення Луганського окружного адміністративного суду у справах №2а-3393/11/1270 та №2а-10031/11/1270, встановлено, що для набуття права на фактичне використання спірної земельної ділянки позивач повинен був укласти договір оренди землі, чого не зробив та самовільно почав експлуатувати родовище, наявні в матеріалах справи документи є належними доказами факту самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка».

Судова колегія апеляційної інстанції приймає до уваги встановлені судами при вирішенні адміністративних спорів фактів, які мають безпосереднє значення для вирішення даного спору в порядку ст. 35 ГПК України, з огляду на наступне.

Згідно п.38 інформаційного листа №01-08/163 від 12.03.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», за змістом і направленістю положень статті 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з адміністративної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору, з тих же підстав, що й рішення суду з цивільної справи. Відсутність безпосередньої вказівки з цього приводу у Господарському процесуальному кодексі України зумовлена виключно тією обставиною, що її формулювання належить до того періоду часу, коли адміністративного судочинства як такого ще не існувало.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів наявності у відповідача відповідних правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, судова колегія вважає доведеним факт самовільного зайняття ТОВ «Компанія «Лугбудпоставка»спірної земельної ділянки Трьохізбенської сільської ради за межами населеного пункту, а розмір заподіяної шкоди таким, що розраховано спеціалістами Управління Держкомзему у м. Луганську у відповідності з вимогами ОСОБА_3, у звязку з чим дійшла висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині стягнення з відповідача розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, в сумі 62 487,30грн.

Водночас, згідно ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За висновком апеляційного господарського суду, суд першої інстанції вірно встановив, що оскільки матеріалами справи доведений факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, позовні вимоги про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лугбудпоставка»звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,754га (0,4га згідно акту обстеження земельної ділянки від 11.06.2010р. №21, 2,2869га згідно акту обстеження земельної ділянки від 12.04.2011р. №3, 1,0671га згідно акту обстеження земельної ділянки від 27.09.2011р. №19), яка розташована за межами населеного пункту с. Трьохізбенка Словяносербського району, повернути її до земель Трьохізбенської сільської ради, де вона обліковується, та провести рекультивацію землі обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно посилань відповідача в апеляційній скарзі на невмотивоване не дослідження судом першої інстанції спеціального дозволу на користування надрами, висновку екологічної інспекції по Словяносербському району, договору №30/11-09 від 22.12.2009р., екологічної карти та плану за матеріалами геодезичної зйомки, судова колегія вважає їх необґрунтованими, оскільки вказані документи досліджувались Донецьким апеляційним адміністративним судом при розгляді адміністративних спорів, висновки якого судова колегія прийняла до уваги в порядку ст. 35 ГПК України, крім того, не спростовують факту самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки та завдання вказаними діями шкоди державі у відповідному розмірі.

Щодо тверджень відповідача про касаційне оскарження відповідних судових актів адміністративного провадження, наслідком чого повинно було бути зупинення провадження у справі №27пн/5014/917/2012, апеляційний господарський суд вважає їх неналежним чином обґрунтованими, оскільки до апеляційної скарги заявником додані лише копії касаційних скарг без доказів їх направлення до Вищого адміністративного суду України або доказів прийняття їх останнім та порушення касаційного провадження.

Інші доводи відповідача в апеляційній скарзі апеляційний господарський суд до уваги не приймає за необґрунтованістю.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. у справі №27пн/5014/917/2012 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до с. 49 ГПК України підлягають віднесенню на заявника.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. (повний текст від 15.06.2012р.) у справі №27пн/5014/917/2012 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лугбудпоставка», м. Луганськ, на рішення господарського суду Луганської області від 12.06.2012р. (повний текст від 15.06.2012р.) у справі №27пн/5014/917/2012 залишити без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: О.В. Кододова

ОСОБА_4

Надруковано примірників-8

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

1-третій особі

2-прокуратурі

1-господарському суду

1-ДАГС