ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

20.11.12 Справа № 22/5009/5359/11

Суддя Мойсеєнко Т.В.,

розглянувши заяву Управління комунального господарства виконавчого комітету Бердянської ради Запорізької області, м. Бердянськ, про повернення судового збору

у справі № 22/5009/5359/11

за позовом Управління комунального господарства виконавчого комітету Бердянської ради Запорізької області (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. 1 Бердянської ради, буд. 2)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Майстер-сервіс(71100, АДРЕСА_1)

про визнання частково недійсними п. 3.2. договору підрядних робіт від 18.12.2008р. № 143, п. 3.2. договору підрядних робіт від 31.03.2009р. № 18, п. 3.2. договору підрядних робіт від 06.07.2010р. № 23 та стягнення 30 159,48 грн.,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.09.2011р. позовну заяву Управління комунального господарства виконавчого комітету Бердянської ради Запорізької області повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 5, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

16.11.2012р. на адресу суду від позивача надійшла заява № 883 від 14.11.2012р. про повернення судового збору, в якій останній просить суд розглянути питання про повернення судових витрат на загальну суму 85,00 грн., сплачену згідно платіжного доручення № 186 від 02.09.2011р. за подання позовної заяви до господарського суду.

Відповідно до автоматичного розподілу справ у звязку з перебуванням судді Ярешко О.В. у відпустці по догляду за дитиною, заяву про повернення судового збору по справі № 22/5009/5359/11 передано на розгляд судді Мойсеєнко Т.В.

Суд звертає увагу на те, що в платіжному дорученні № 186 від 02.09.2011р., доданому до заяви, у призначенні платежу зазначено: «оплата державного мита згідно позовної заяви до господарського суду Запорізької області».

Таким чином, заявник фактично просить суд повернути сплачену ним суму державного мита.

Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито»№ 7-93 від 21.01.1993р., який є чинним на даний час, передбачено, що сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках:

1) внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством;

2) відмови державних нотаріальних контор або виконавчих комітетів міських, селищних і сільських Рад народних депутатів у вчиненні нотаріальних дій;

6) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Повернення державного мита провадиться за умови, якщо заяву подано до відповідної установи, що справляє мито, протягом року з дня зарахування його до бюджету.

Крім того, згідно з ч. 4 Листа Державної податкової адміністрації України «Щодо повернення державного мита (судового збору)»передбачено, що основною умовою для повернення державного мита є подання заяви його платником до відповідної установи, що справляє мито, протягом року з дня зарахування його до відповідного бюджету.

В даному випадку заявник додав до заяви про повернення судового збору платіжне доручення № 186 від 02.09.2011р., з якого вбачається, що державне мито за подання позовної заяви до господарського суду було зараховано в дохід Державного бюджету України 02.09.2011р.

Таким чином, заявник подав до суду заяву про повернення державного мита після спливу року з дня зарахування державного мита в дохід бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави для повернення заявнику суми державного мита, сплаченого за платіжним дорученням № 186 від 02.09.2011р., відсутні.

Керуючись ст. 8 Декрету «Про державне мито», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Управління комунального господарства виконавчого комітету Бердянської ради Запорізької області, м. Бердянськ, про повернення судового збору відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко