ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2012 р. Справа № 5015/2232/12

за позовом: Державне підприємство Міжнародний аеропорт ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідач: ТзОВ Євросхідбуд

про стягнення заборгованості

ціна позову: 22800,72грн.

суддя Фартушок Т.Б.

секретар Полюхович Х.М.

Представники: від позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4- представники, довіреності матеріалах справи;

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Державне підприємство Міжнародний аеропорт ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Євросхідбуд про стягнення заборгованості; ціна позову 22800,72грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області по даній справі від 07.06.2012р. порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 11год. 15хв. 19.06.2012р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалі суду по даній справі від 19.06.2012р.

Представникам Позивача по явці оголошено права та обовязки, визначені ст.ст.20, 22, 28, 38 ГПК України. Крім того, в ухвалах господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровано Сторонам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції господарського суду Львівської області та наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень), зазначалось, що права та обовязки Сторін визначені ст.ст.20, 22, 28, 38 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід судді не надійшло.

Представники Позивача в судове засідання зявились, позовні вимоги підтримали повністю.

Протягом розгляду справи представниками Позивача подано суду наступні документи: копії довіреностей на право здійснення представництва; копію акту звірки, повідомлення про заборгованість та доказів направлення повідомлення; повідомлення про проведення перевірки органами прокуратури; повідомлення про відсутність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.62 ГПК України; лист Відповідача з проханням відстрочити борг з підтвердженнями визнання боргу.

Відповідач явку повноважного представника в жодне з судових засідань не забезпечив, явка визнавалась обовязковою, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений, в розумінні ч.1 ст.64 ГПК України, про дату, час та місце проведення судових засідань.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, сторін зобовязувалось надати всі докази в обгрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора. Жодних клопотань про витребування доказів не заявлялося.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Щодо стягнення 14759,03 грн. основного боргу.

Між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Львів», правонаступником якого є Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_2» (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євросхідбуд» (Відповідач) протягом 2009-2010р.р. укладено 8 договорів підряду на загальну суму 1931,84 тис.грн. (у т.ч. ПДВ) (далі Договори).

Відповідно до умов даних Договорів підряду, Відповідач (Підрядник) зобовязався виконати ремонтно-будівельні роботи приміщень Позивача, а Позивач (Замовник) зобов`язався прийняти та оплатити комплекс виконаних робіт.

Виконані роботи оформлені актами приймання підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт та витрат (форма № КБ-3), на підставі яких проводилась оплата. Взяті на себе договірні зобов`язання Сторони виконали.

З 28.02.2011р. по 11.05.2011р. працівниками Контрольно-ревізійного управління у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року. За результатами ревізії було складено акт ревізії № 05-21 від 18.05.2011 року (далі Акт ревізії).

В ході ревізії проведено зустрічну звірку у ТзОВ «Євросхідбуд» щодо стану взаємних розрахунків, за результатами якої розбіжностей не виявлено.

В ході зустрічної звірки проведено аналіз прямих витрат по статті «Будівельні матеріали», шляхом співставлення сум витрат в актах форми КБ-2 та сум витрат у відповідних регістрах бухгалтерського обліку ТзОВ «Євросхідбуд», розбіжностей не встановлено.

Проте, під час ревізії встановлено завищення вартості робіт по пяти із восьми договорів підряду, а саме: №213-09 від 16.06.09р., №314-09 від 15.09.09р., №315-09 від 15.09.09р., №160-10 від 17.05.10р., та №274-10 від 03.08.10р., в тому числі:

- завищення вартості будівельних робіт в сумі 6418,00грн. виникло внаслідок порушення п.п.1.2.2 та 1.2.3 Збірника 11 «Штукатурні роботи» та Збірника 12 «Малярні роботи» ДБН Д.2.4-12-2000 (РЕКН), якими передбачено розхід ресурсів на виконання штукатурних і оздоблювальних робіт із інвентарних столиків, стрем`янок, тощо в приміщеннях висотою до 4 м. Тоді як при виконанні ремонтних робіт в приміщеннях трансформаторної підстанції за договорм від 30.08.2010р. № 274-10 «Капітальний ремонт приміщень ТП-2», де висота приміщень не перевищує зазначену висоту (4,0 м.), в акті за грудень 2010 р. додатково задекларовано роботи по влаштуванню 122 м2 внутрішнього риштування (Р20-6-3);

- завищення вартості будівельних робіт в сумі 6476,00грн. виникло внаслідок порушення п.п.3.3.10.1ДБН Д. 1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівельних робіт», яким визначено, що вартість прямих витрат при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт визначається на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, передбачених в договірній ціні. Зокрема в актах виконаних робіт форми КБ-2в за 2009-2010 роки по договорах підряду від 15.09.2009 №№ 314-09 та 315-09, а також від 17.05.2010 від 03.08.2010 №№160-10 та 274-10 по обєкті будівництва (Капітальний ремонт приміщень ТП-2) встановлено, що загальна (зведена по всіх актах) площа фасаду, яка оздоблюється склала 630,33 м2. Тоді як загальна площа інвентарного риштування, з яких виконувались ці оздоблювальні роботи задекларовано в актах форми КБ-2в в кількості 820,6 м2, тобто в фізичному обсязі який на 190,23 м2 більший, ніж зумовлено потребою;

- завищення вартості будівельних робіт в сумі 5451,91грн. виникло внаслідок порушення п. 3.3.10.1 ДБН Д. 1.1.1-2000 «Правила визначення вартості будівельних робіт». Зокрема в актах виконаних робіт форми КБ-2в по договорах підряду за 2009 рік: від 15.09.2009 №№314-09 та 315-09, та від 16.06.2009 №213-09, та в актах виконаних робі форми КБ-2в по договорах підряду за 2010 рік: від 17.05.2010, від 03.08.2010 №№160-10 та 274-10 задекларовано роботу автомобілів бортових вантажопідйомністю до 3 т при тому, що необхідності у внутрішньо-будівельному транспортуванні матеріальних ресурсів автомобільним транспортом, в межах будівельного майданчика не було, оскільки приоб`єктного складу не будувалося, а місцем для зберігання матеріалів, виробів та конструцій використовувались приміщення об`єкту будівництва. Роз`яснення Держбуду, щодо використання таких автомобілів опубліковано в Збірнику офіційних документів та роз`яснень №6 за червень 2004 року;

- завищення вартості будівельних робіт в сумі 1413,10грн. виникло внаслідок порушення п.4.1.1 ДБН Д. 1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівельних робіт», в якому зазначено, що для розрахунку загальновиробничих витрат їхній перелік, наведений в додатку 19 (далі - Перелік), групується в три блоки: - кошти на заробітну плату працівників; - відрахування на соціальні заходи згідно із законодавством; - решта статей загальновиробничих витрат. В свою чергу, витрати на малоцінні інструменти і такі, що швидко спрацьовуються (далі - МШП) відповідно до п.5 розділу ІІ цього Переліку віднесено до блоку ІІІ - решта статей загальновиробничих витрат і враховуються в цьому блоці при розрахунках за виконані роботи. Тоді як, в актах виконаних робіт форми КБ-2в по договору підряду від 15.09.2009 № 314-09 за 2009 рік та в актах виконаних робіт форми КБ-2в по договорах підряду від 17.05.2010, від 03.08.2010 №№160-10 та 274-10 за 2010 рік додатково задекларовано та представлено до оплати витрати на МШП маяки для штукатурення стін, які відносяться до малоцінних швидкозношувальних предметів і, відповідно, до п. 4.1.1 ДБН Д. 1.1-1 2000 враховані усередненими показниками Держбуду при розрахунку блоку ІІІ загальновиробничих витрат.

Таким чином, ревізією правильності визначення вартості будівельних робіт, виконаних в 2009-2010 роках ТзОВ «Євросхідбуд», встановлено завищення вартості будівельних робіт на загальну суму 19759,03 грн. (з урахуванням ПДВ). Даний висновок відображений в Акті ревізії (с. 52).

На підставі даного акта КРУ представниками Відповідача, Позивача та КРУ у Львівській області підписано Додатки 1-4 до акту КРУ (надалі додатки - акти) - Акти перерахунку вартості ремонтно-будівельних робіт по обєктах будівництва ДП «МА «Львів», виконаних підрядною організацією ТзОВ «Євросхідбуд» за договорами підряду за період 2009-2010 р.р. на загальну суму 19759,03 грн., що є підтвердженням визнання Відповідачем завищень вартості робіт за укладеними Договорами.. Отже, підписання даних додатків-актів Відповідачем, підтверджує факт визнання Відповідачем завищення вартості ремонтно-будівельних робіт на вказану суму.

Підставою виникнення зобовязання щодо повернення Позивачу суми завищеної вартості робіт є акт КРУ, додатки до якого підписані Сторонами Договорів.

Крім того, Сторонами підписано та скріплено відбитками печаток акт звірки взаємних розрахунків станом на 03.06.2011р., згідно якого борг у розмірі 19759,03 грн. Відповідачем визнано.

Сторонами підписано акт проведення звірки взаєморозрахунків від 03.06.2011 р., що підтверджує заборгованість відповідача у сумі 19759,03 грн. Підписання Відповідачем вказаного акту свідчить про визнання ним своєї заборгованості перед Позивачем на зазначену в ньому суму, а дата підписання 03.06.2011р. - є датою виникнення зобовязання щодо повернення вказаної суми Позивачу.

21.09.2011р. Позивач направив Відповідачу лист-претензію №1563 з проханням повернення коштів. Крім того 07.10.2011р. Позивач направив Відповідачу вимогу №1689 щодо сплати заборгованості в порядку ст.530 ЦК України. Наведене підтверджується матеріалами справи (копії фіскальних поштових чеків, реєстрів з відбитками поштових штемпелів).

В матеріалах справи відсутні, Сторонами не наведені доводи та не подані докази надання відповідей Відповідачем на вимоги Позивача чи здійснення оплати боргу повністю або частково.

26.10.2011 р. Відповідач звернувся до Позивача з листом про розстрочення сплати боргу з графіком погашення заборгованості та направив підтвердження (№5-9) заборгованості станом на 01.11.2011р., на загальну суму 19759,03грн.

Крім цього, Відповідачем надано Позивачу підтвердження №№5, 6, 7, 8, 9 від 01.10.2011р., згідно яких Відповідач борг визнав повністю.

Згідно доводів Позивача та наявної в матеріалах справи копії виписки з банківського рахунку Позивача, Відповідачем оплачено лише 08.12.2011р. 5000грн. в рахунок погашення боргу

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що борг Відповідача станом на час подання позову становить 14759,03 грн. (19759,03-5 000).

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України); згідно ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства..

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що в матеріалах справи відсутні, Сторонами не наведені доводи та не подані докази відсутності боргу у Відповідача перед Позивачем в розмірі 14759,03 грн., здійснення повної або часткової оплати такого, беручи до уваги, в тому числі, підписані Відповідачем акти перерахунку вартості робіт за Договорами, підтвердження, акт звірки взаємних розрахунків, гарантійний лист Відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 14759,03грн. підлягають до задоволення.

Щодо стягнення 518,82грн. 3% річних, 6312,29грн. пені, 1210,58грн. штрафу суд зазначає, згідно з ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, якою є штраф та пеня. Позивачем ж не доведено у встановлений спосіб наявності вини Відповідача, оскільки ціну за Договорами погоджено Сторонами, та Сторонами підписано без зауважень акти приймання-передачі виконаних робіт, відносини ж між Сторонами виникли на підставі Договорів. Крім того, в Акті ревізії, який є підставою позовних вимог, не зазначено, що дані порушення виникли саме з вини Відповідача, та Позивачем не доведено наявність та склад вини Відповідача. З врахуванням вищенаведеного в суда відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки. Крім того, Позивачем не доведено у встановлений законом спосіб, що 03.06.2011р. є датою порушення Відповідачем грошового зобовязання, а відтак, під ставність та правильність проведеного розрахунку.

Відповідно до вимог ст.4.-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

26.06.2012року у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний, з врахуванням вихідних, 03.07.2012року.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-5, 4-7, 33, 34, 43, 49, 75, 82-87, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Євросхідбуд" (79021, м.Львів, вул.Кульпарківська, 93, оф.312, ідентифікаційний код 35897915) на користь державного підприємства Міжнародний аеропорт ОСОБА_1 ОСОБА_2 (79000, м.Львів, аеропорт ЦА, ідентифікаційний код 33073442) 14759,03грн. боргу, 1046,18грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т.Б.