донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.08.2012 р. справа №5006/32/65пн/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Москальової І.В., Мясищева А.М.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 за посвідченням;

від позивача: ОСОБА_2 по дов.;

від відповідача: не зявився.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора Новоазовського району Донецької області, м. Новоазовськ Донецької області

на рішення господарського суду Донецької області від 30.05.2012р. (повний текст від 05.06.2012р.) у справі №5006/32/65пн/2012 (суддя Сковородіна О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Маріуполь Донецької області

до Широкінської сільської ради, с. Широкине Новоазовського району Донецької області

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, м. Маріуполь Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Широкінської сільської ради, с. Широкине Новоазовського району Донецької області, про визнання за позивачем права власності на самочинно збудовані будівлі (будиночки відпочинку) літ. Н-2, літ. О-2, літ. П-2, літ. Р-2, літ. С-2, що розташовані за адресою: Донецька область, Новоазовський район, село Бердянське, вул. Морська, 39.

Рішенням від 30.05.2012р. господарський суд Донецької області позовні вимоги задовольнив, обґрунтувавши свій висновок приписами ст.ст.16, 328, 331, 376, 392 ЦК України, а також доведеністю матеріалами справи заявлених позовних вимог.

Проте з винесеним рішенням не погодилась прокуратура Новоазовського району Донецької області, у звязку з чим прокурор Новоазовського району звернувся до Донецького апеляційного господарського суду в інтересах держави в особі Широкінської сільської ради Новоазовського району Донецької області з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не зясував, чи звертався позивач до відповідних органів для оформлення правовстановлюючих документів на обєкт самочинного будівництва, а також для прийняття його в експлуатацію та оформлення права власності на спірне нерухоме майно.

Крім того, за твердженням скаржника, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, а саме не було залучено до участі у справі Державну архітектурно-будівельну інспекцію та КП «БТІ Новоазовського району», однак у спірному рішенні вирішено питання про їх права та обовязки.

До того ж заявник апеляційної скарги наголошує, що місцевий господарський суд при винесенні рішення не зясував, чи надавалась позивачу земельна ділянка для будівництва спірних будівель або під новозбудовані обєкти нерухомості, а також, чи відповідають вони законодавчо встановленим державним нормам і стандартам, вимогам пожежної безпеки, санітарним та іншим умовам.

Підсумовуючи апеляційні вимоги прокурор посилається також на те, що визнанням права власності на спірні будівлі позивачу в порушення ст. 134 ЗК України фактично надано можливість отримати земельну ділянку у власність без проведення земельних торгів, чим порушено встановлений державою порядок продажу земельних ділянок та прав на них на конкурентних засадах, та створено загрозу завдання шкоди економічним інтересам держави в особі Широкінської сільської ради.

Вищевикладене, на думку скаржника, є підставою для скасування незаконного та необґрунтованого рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає викладені в ній доводи необґрунтованими, у звязку з чим просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Враховуючи, що ухвалою про порушення апеляційного провадження явка представників сторін не визнавалась обовязковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 08.12.2007р. позивач, ОСОБА_3, разом із громадянином ОСОБА_4, придбав у ПП «СТ-Плюс»в рівних частках клуб любителів водного спорту «Янтар»в цілому, загальною площею 198,7кв.м., а саме літ. А-1 службові приміщення, літ.Б - будиночок №5, літ. В-гараж, літ.Г - душові, літ.Д - вбиральня, літ.Ж - їдальня, літ.З - навіс, літ.И - будиночок №4, літ. К будиночок №3, літ. Л будиночок №2, літ.М будиночок №1, літ. І водопровідна колонка, 1,2,3,4,5 ганки, 1 ворота, 2 огорожа розташованого будинку б/н по вул. Морська, с. Бердянське Новоазовського району Донецької області в місті Маріуполі.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації»Новоазовського району №16987826 від 10.12.2007р., за позивачем було зареєстровано право приватної власності на Ѕ частку клубу любителів водного спорту «Янтар»- буд б/н по вул. Морській у с. Бердянське Новоазовського району Донецької області.

Крім того, за договором купівлі-продажу частини нежитлових будівель від 24.12.2009р. позивач придбав у ОСОБА_4 Ѕ частину нежитлових приміщень та споруд клубу любителів водного спорту «Янтар»загальною площею 99,9кв.м., а 15.01.2010р. за №25048102 КП «БТІ Новоазовського району»за ним зареєстровано право власності на зазначене майно.

20.05.2009р. між Широкінською сільською радою (орендодавцем) та ОСОБА_3 (орендарем) було укладено договір оренди землі (номер державної реєстрації 02), за умовами якого позивач набув право оренди земельної ділянки площею 0,2454га строком на 20 років для обслуговування клубу любителів водного спорту «Янтар», яка знаходиться на території Широкінської сільської ради в межах населеного пункту с. Бердянське, вул. Морська, б/н Новоазовського району.

Рішенням виконавчого комітету Широкінської сільської ради №10 від 03.04.2012р. клубу водного спорту «Янтар», що розташований в с. Бердянське по вул. Морській та належить на підставі договорів купівлі-продажу від 18.12.2007р. та від 24.12.2009р. ОСОБА_3, було присвоєно юридичну адресу: с. Бердянське, вул. Морська, 39.

Як зазначає позивач, в ході господарської діяльності ним було самочинно збудовано будиночки відпочинку літ. Н-2, літ. О-2, літ. П-2, літ. Р-2, літ. С-2 за адресою: с. Бердянське Новоазовського району, вул. Морська, 39, які проінвентаризовані БТІ та про що у технічному паспорті зроблена відмітка про самовільно збудовані обєкти нерухомості.

Відповідно до технічного висновку, виконаного ТОВ «Азовбудпроект»(ліцензія АВ №555017), будиночки відпочинку літ. Н-2, літ. О-2, літ. П-2, літ. Р-2, літ. С-2, які розташовані по вул. Морській, 39 у с. Бердянське Новоазовського району Донецької області, згідно з класифікацією відносяться до технічного стану ІІ задовільний. Виконані будівельно-монтажні роботи відповідають вимогам нормативних документів, санітарногігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки не порушені. Вимоги нормативних документів з розміщення на ділянці і до обємнопланувальних рішень будівель виконуються. Технічний стан будівельних конструкцій обстежених будинків забезпечує їх подальшу безпечну та надійну експлуатацію.

Враховуючи викладене та посилаючись на приписи ст. 376 ЦК України, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання права власності на вищевказані обєкти самочинного будівництва.

Як вже зазначалось вище, господарський суд позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно положень ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено порядок набуття права власності на самочинне будівництво, згідно якого право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй виділена для цієї мети, лише за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до приписів зазначеної статті, будівля, споруда та інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за власником (користувачем) земельної ділянки чи за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно.

Тобто, як вірно встановлено судом першої інстанції, законодавчо передбачена можливість легалізації самочинно збудованого нерухомого майна шляхом визнання права власності на нього в судовому порядку. Крім того, чинне законодавство встановлює, що для визнання права власності на самочинно збудоване майно необхідно зясувати ряд обставин, що мають суттєве значення для розвязання справи, а саме встановити особу, яка є фактичним власником спірного майна, відсутність порушень прав третіх осіб, відповідність самочинно збудованих обєктів приписам основних державних будівельних норм та питання щодо можливості їх подальшого безпечного використання, наявність наданої у встановленому законом порядку земельної ділянки.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що положення Цивільного кодексу України щодо регулювання правових наслідків самочинного будівництва передбачають в якості способу набуття права власності на нього лише його визнання в судовому порядку. Обовязок власника чи іншої зацікавленої особи, а також сама необхідність прийняття в експлуатацію обєктів самочинного будівництва не передбачена в чинному законодавстві, а порядок прийняття в експлуатацію обєктів самочинного будівництва не врегульовано жодним нормативним актом.

В матеріалах справи відсутня інформація стосовно претензій майнового чи немайнового характеру з боку третіх осіб до позивача.

До того ж, спірне нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні позивача на підставі договору оренди землі від 20.05.2009р. (реєстраційний номер 02).

До моменту розгляду справи Широкінська сільська рада, до компетенції якої відносяться повноваження щодо розпорядження землями в межах території села, та її виконавчі органи, до повноважень яких належить здійснення контролю за дотриманням місцевих правил забудови, та зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу, не здійснювала жодних дій та не приймала жодних рішень, спрямованих на ліквідацію вказаних обєктів самочинного будівництва, та не інформувала його власника щодо неможливості подальшого існування спірного майна. Таким чином, посилання заявника в апеляційній скарзі на невмотивоване незалучення судом першої інстанції до участі у справі Державної архітектурно-будівельної інспекції та КП «БТІ Новоазовського району»є безпідставними та необґрунтованими.

В матеріалах справи міститься висновок ТОВ «Азовбудпроект», згідно з яким спірні обєкти нерухомості відповідають санітарно-пожежним нормам і правилам, є готовими та придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

До того ж, на час розгляду справи позивач відкрито володів майном, самочинно збудованим по вул. Морській, 39 у с. Бердянське Новоазовського району Донецької області. Право позивача на вказане майно не спростовувалось жодною особою.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Донецької області від 30.05.2012р. у справі №5006/32/65пн/2012 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому рішення господарського суду слід залишити без змін.

Натомість доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути прийняті судовою колегією до уваги.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.6 ч.2 ст.20 Закону України «Про прокуратуру», при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Стаття 35 Закону України «Про прокуратуру» визначає, що обсяг і межі повноважень прокурора, який бере участь у судовому процесі, визначаються цим Законом та процесуальним законодавством України.

Відповідно до статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У позовній заяві прокурора повинно бути зазначено, в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави, вказано орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Зміст поняття «державні інтереси»розглянуто в Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 8 квітня 1999р.: державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

З врахуванням того, що «інтереси держави»є оціночним поняттям, у кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначають, з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів саме держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Із матеріалів даної справи вбачається, що прокурор Новоазовського району Донецької області звернувся до апеляційного господарського суду в інтересах держави в особі Широкінської сільської ради, посилаючись при цьому на порушення винесеним рішенням прав та інтересів держави в особі вказаного органу.

Однак, ні до матеріалів справи, ні до апеляційної скарги заявником не додано доказів в підтвердження проведення прокуратурою Новоазовського району відповідних перевірок або встановлення фактів порушення норм чинного законодавства, прав та охоронюваних законом інтересів громадянина чи держави. Крім того, в матеріалах справи наявне клопотання Широкінської сільської ради №114 від 24.05.2012р., в якому остання просила господарський суд Донецької області розглянути справу №5006/32/65пн/2012 за відсутності свого представника, хоча в порядку ст. 22 ГПК України, маючи процесуальний статус відповідача у справі, мала право та можливість підготувати та направити до суду першої інстанції свої доводи та заперечення стосовно заявлених позовних вимог.

Таким чином, заявником апеляційної скарги не доведено належними і допустимими доказами факту порушення прийняттям спірного рішення інтересів Широкінської сільської ради, оскільки у даному випадку спір виник стосовно здійснення визначеного законом права субєкта господарювання на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а врегулювання даного питання не загрожує порушенню державних інтересів. Тобто, прокурором під час звернення зі скаргою до Донецького апеляційного господарського суду не доведено наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою, що, згідно приписів Закону України «Про прокуратуру», є підставою представництва у суді інтересів держави.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 30.05.2012р. (повний текст від 05.06.2012р.) у справі №5006/32/65пн/2012 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Прокурора Новоазовського району Донецької області, м. Новоазовськ Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 30.05.2012р. (повний текст від 05.06.2012р.) у справі №5006/32/65пн/2012 залишити без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: І.В. Москальова

ОСОБА_5

Надруковано примірників-7

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

2-прокуратурі

1-господарському суду

1-ДАГС