ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" березня 2012 р.Справа № 5/3/5022-20/2012(14/34-527)
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

розглянув справу

за позовом Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", вул. Дегтярівська, 8 "а", м. Київ, 04050

до відповідача ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

За участю представники від:

Позивача: ОСОБА_3 представник (дов. № Л-82 від 04.01.2012р.);

Відповідача: ОСОБА_2 - підприємець.

Суть справи:

Акціонерний банк "Банк регіонального розвитку" звернувся в господарський суд Тернопільської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, з врахуванням заяви від 28.02.2012 року, про стягнення заборгованості в сумі 32907,84 доларів США, що в перерахунку на національну одиницю України в еквіваленті за курсом НБУ станом на 01.02.2012р. становить 262923грн.77коп. із яких: 26019,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 207890грн.00коп. заборгованості за кредитом, 6888,09 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55033грн.77коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог, та згідно пояснень повноважного представника в судовому засіданні, позивач посилається на те, що відповідач взяті на себе визначені умовами кредитного договору №18/Т від 28.10.2005р. зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. У звязку із чим 24.10.2008р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за заявою позивача було вчинено виконавчий напис, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки (майно відповідача передане в забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору) з метою погашення заборгованості за кредитним договором. Внаслідок примусового продажу предмету іпотеки за виконавчим написом нотаріуса відбулось часткове погашення сум заборгованості, а саме: погашено 27612,22 доларів США заборгованості за основною сумою кредиту та 10872,44 доларів США заборгованості по нарахованих відсотках. Однак, зважаючи, що стягнення за виконавчим написом проведене органом ДВС лише 23.03.2010р. у гривневій валюті, в той час як кредитні кошти відповідачу надавалися у доларах США, і погашення згідно умов договору повинно проводитись у валюті в якій кредит надавався, а тому після отримання від органу ДВС коштів від реалізації предмету іпотеки в гривневій валюті, враховуючи зміну курсу долара США, непогашеними залишилися 26019,75 доларів США боргу по кредиту, і відповідно 6888,09 доларів США відсотків за користування кредитом, які позивач просить стягнути із відповідача в судовому порядку.

Відповідач у запереченні на позовну заяву, відзиві на позовну заяву, відзиві на заяву про зміну предмету позову, та згідно пояснень в судовому засіданні зазначає, що позивач хибно вважає, що кредитні кошти надавалися відповідачу в доларах США, оскільки документально не підтверджено отримання відповідачем жодного цента США на його розрахункові рахунки і фактично банк надав йому кредитні кошти лише в гривнях і на його рахунки банком перераховувались лише гривні. Ініціюючи звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом вчинення виконавчого напису, Банк визначив розмір зобовязання позичальника, який становив 308183грн.33коп.. А тому вважає, що оскільки виконавчий напис складений у національній валюті України в сумі 308183грн.33коп., що погашає заборгованість по кредитному договору №18/Т, то такий перерахунок є безпідставним. Ч.2 ст.524 ЦК України допускає використання значень у іноземній валюті, а згідно з ст.533 ЦК України виконання такого зобовязання є можливим виключно у гривнях. Позивач на протязі терміну від моменту вчинення виконавчого напису і до моменту отримання коштів від реалізації майна мав повну можливість реалізувати майно, що перейшло в його власність за ціною і умовами, що повністю відповідали його потребам в той період, однак зволікаючи був сам наражений на фінансові ризики. Відшкодування збитків від курсової різниці суперечить розділу кредитного договору, який визначає погашення можливих витрат Банку, повязаних з несвоєчасним поверненням кредитних коштів за рахунок пені у розмірі 0,2% простроченої кредитної лінії. Вважає, що використання валютного кредиту у сумі 32500, 16500, 7900, 4506 доларів США документально не підтверджено, оскільки відсутні будь-які квитанції, або чеки на одержання ОСОБА_2 валютних коштів по даному кредиту, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні, в порядку ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва з 14.03.2012р. до 26.03.2012р. до 16год.00хв.

Після перерви відповідач в судовому засіданні зазначив, що заяви про продаж іноземної валюти ним не підписувались, а також він не може пригадати чи підписував додаткові угоди, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, в звязку із чим подав клопотання, в якому просить провести почеркознавчу експертизу по матеріалах справи №5/3/5022-20/2012(14/34-527), що стосується виконання його підписів (СПД ФО ОСОБА_2Ю.) на первинних документах, а саме: додаткових угодах та заявах про продаж іноземної валюти. І просить зробити висновок експерта щодо достовірності підпису СПД ФО Рассказова ОСОБА_5 на цих документах.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи заперечує.

Розглянувши подане клопотання, матеріали справи, заслухавши представників сторін та проаналізувавши доводи, подані сторонами в обґрунтування відповідно своїх вимог і заперечень, приймаючи до уваги, що для обєктивного розгляду спору по суті та оцінки належності доказів має значення встановлення факту достовірності підпису ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 на додатковій угоді №2 від 09.11.2005р., на додатковій угоді №3 від 08.12.2005р., на додатковій угоді №4 від 16.06.2005р., на додатковій угоді №5 від 11.07.2005р., на заяві про продаж іноземної валюти №3 від 03.03.2006р., на заяві про продаж іноземної валюти №3 від 16.06.2006р., на заяві про продаж іноземної валюти №3 від 11.07.2006р., а питання щодо дійсності підпису відповідача потребує спеціальних знань, тому суд з метою забезпечення всебічного і повного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та призначити у справі судово-почеркознавчу експертизу.

Провадження у справі на підставі п.1 ч.2 ст.79 ГПК України, зупиняється на період проведення експертизи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 41, 43, 79, 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Призначити у справі №5/3/5022-20/2012(14/34-527) судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вул. Січових Стрільців,4, м. Тернопіль.

2. На вирішення експерта поставити наступне питання:

- Чи виконаний підпис ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 на додатковій угоді №2 від 09.11.2005р., на додатковій угоді №3 від 08.12.2005р., на додатковій угоді №4 від 16.06.2005р., на додатковій угоді №5 від 11.07.2005р., на заяві про продаж іноземної валюти №3 від 03.03.2006р., на заяві про продаж іноземної валюти №3 від 16.06.2006р., на заяві про продаж іноземної валюти №3 від 11.07.2006р. ОСОБА_2?

3. Для здійснення експертизи направити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи №5/3/5022-20/2012(14/34-527) у 4-х томах у встановленому порядку.

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України та направити йому копію даної ухвали.

5. Провадження у справі зупинити на період проведення експертизи.

6. Обовязок проведення оплати за проведення експертизи покласти на відповідача і докази такої оплати надати суду.

7. Зобовязати сторони на вимогу експерта надавати йому всі необхідні документи для проведення експертизи в тому числі позивачу направити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз оригінали документів, а саме: - додаткову угоду №2 від 09.11.2005р., додаткову угоду №3 від 08.12.2005р., додаткову угоду №4 від 16.06.2005р., додаткову угоду №5 від 11.07.2005р., заяву про продаж іноземної валюти №3 від 03.03.2006р., заяву про продаж іноземної валюти №3 від 16.06.2006р., заяву про продаж іноземної валюти №3 від 11.07.2006р.

8. По закінченню експертизи висновки та матеріали справи №5/3/5022-20/2012(14/34-527) експертній установі подати господарському суду.

Суддя Г.З. Андрушків