КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2012 № 64/386

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Шипка В.В.

ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_2

за участі представників

сторін:

позивача: ОСОБА_3 дов. № 2-48д від 26.12.2011 р.;

відповідача: ОСОБА_4 дов. б/н від 12.07.2011 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Дочірньої компанії „Укргазвидобування Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України

на рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 р.

у справі № 64/386 (суддя Зеленіна Н.І.)

позивач: Дочірня компанія „Укргазвидобування Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова База „Укрбуд

про стягнення заборгованості у розмірі 11 280,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача - ТОВ „Торгова База „Укрбуд про стягнення пені за невиконання зобовязань по Договору від 31.12.2010 р. №118/11 в сумі 3 079,49 грн., 7604,52 грн. інфляційних втрат та 596,03 грн. трьох процентів річних.

Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним виконанням зобовязань за Договором на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату від 31.12.2010 р. № 118/11 в період з лютого по квітень 2011 року, в звязку з чим позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача в судовому порядку вказані штрафні санкції.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 р. № 64/386 позовні вимоги задоволено частково, а саме:

- присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 539,75 грн. пені, 5 802,45 грн. інфляційних витрат та 596,03 грн. трьох відсотків річних та судові витрати;

- в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням, позивач - ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України в особі ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України ГПУ „Полтавагазвидобування звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить змінити Рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 р. №64/386 в частині стягнення пені в сумі 1 539,74 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного Рішення було допущено порушення норм процесуального права.

Ухвалами КАГС від 15.02.2012 р. відновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України на Рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 р. № 64/386, розгляд справи призначено на 13.03.2012 р..

У судове засідання призначене на 13.03.2012 р. зявилися представники обох сторін та надали усні пояснення по справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України, Рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 р. № 64/386 залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 31.12.2010 р. між позивачем - ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (виконавець) та відповідачем - ТОВ «Торгова База «Укрбуд» (замовник) було укладено Договір № 118/11 на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату (даліДоговір).

Відповідно до умов Договору виконавець надає замовнику на свердловині № 161 Більського НГКР послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату, а замовник зобов'язується оплачувати вартість наданих послуг згідно умов Договору (п. 1.1. та 1.2. Договору).

Як визначено п. 3.1. Договору вартість послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню однієї тони газового конденсату складає 500 грн. з ПДВ 83,33 грн.(згідно калькуляції).

Відповідно до п. 4.1. Договору виконавець та замовник не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним, складають двосторонній акт прийому-передачі газового конденсату, в якому, на підставі показників вимірювального комплексу, який встановлений на Більській УКПГ, і нормативів виконавця на виробничо-технологічні витрати та втрати, вказується обсяг видобутого газового конденсату, переданого замовником виконавцю для збору, підготовки, обсяг товарного газового конденсату протранспортованого виконавцем на ТЦСК - Базилівщина в Управління з переробки газу та газового конденсату ДК «Укргазвидобування» протягом звітного місяця і переданого замовнику. На основі акту прийому-передачі газового конденсату виконавець складає і разом з замовником підписують акт приймання - передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату замовника протягом звітного місяця.

Згідно із п. 4.2. Договору, замовник зобов'язується щомісячно, до 15 числа звітного місяця, провести попередню оплату на підставі рахунку-фактури, наданого виконавцем, в розмірі 100 відсотків від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі рахунку-фактури, наданого виконавцем з урахуванням перерахованої попередньої оплати. Замовник зобов'язується щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, провести звірку оплати за надані послуги виконавцем.

Господарським судом встановлено, що за січень 2011 року позивачем надано послуги за Договором на суму 138 228,00 грн., про що сторонами підписано Акт виконаних робіт за цей місяць (арк. с. 14).

Позивачем був наданий відповідачу остаточний рахунок за послуги у січні 2011 року, який, згідно реєстру, отриманий представником відповідача 14.02.2011 р..

До 15.02.2011 р. оплата відповідачем проведена не була, а здійснена 09.03.2011 р. на суму 138 228,00 грн..

За лютий 2011 року позивачем було надано послуги за Договором на суму 118 845,00 грн., про що сторонами підписано Акт виконаних робіт за цей місяць.

10.03.2011 року позивачем було направлено на адресу відповідача рахунок-фактуру за № 833 про попередню оплату наданих послуг. Однак у визначений Договором строк попередня оплата не проведена.

До 15.03.2011 р. оплата відповідачем проведена не була, здійснена 21.03.2011 р. на суму 118 845,00 грн..

За березень 2011 р. позивачем було надано послуги на суму 124 915,00 грн., про що сторонами підписано Акт виконаних робіт за цей місяць.

Позивачем було направлено на адресу відповідача рахунок фактуру за № 907 про попередню оплату наданих послуг. Однак у визначений Договором строк попередня оплата не проведена.

До 12.04.2011 р. оплата відповідачем проведена не була, а здійснена 10.05.2011 р. на суму 124 915,00 грн..

За квітень 2011 року виконавцем надано послуги на суму 97 574 грн., про що сторонами підписано Акт виконаних робіт за цей місяць.

Позивачем 26.04.2011 р. направлено на адресу відповідача рахунок фактуру за № 07 про попередню оплату наданих послуг. Однак у визначений Договором строк передня оплата не проведена.

Позивачем був виставлений остаточний рахунок на надані у цьому місяці послуги, який, згідно реєстру, отриманий представником замовника 1 червня цього року.

(вказані вище документи залучені до матеріалів справи у належним чином завірених копіях)

Зважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що доказів належної (вчасної) оплати послуг за Договором від 31.12.2010 р. № 118/11 господарському суду не надано.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити про те, що під час апеляційного перегляду даної справ, у судовому засіданні від 13.03.2012 р. представником відповідача було зауважено на тому, що з його сторони дійсно мало місце прострочення оплати за надані позивачем по Договору послуги.

Однак, таке порушення ним умов Договору, як своєчасність проведення платежів за спожиті послуги є наслідком неналежного виконання позивчем своїх договірних зобовязань, передбачених п. 4.2. Договору, що виявилося у несвоєчасному наданні рахунків-фактур, які є підставою для проведення остаточного розрахунку між сторонами у відповіному звітному місяці.

Тому, за висновком відповідача, встановлена місцевим господарським судом прострочка з оплати за спожиті послуги, сталася не з вини відповідача, а з вини позивача, а саме, через несвоєчасність виставлення ним рахунків-фактур на підставі яких і проводився остаточний розрахунок по Договору.

В звязку з вищенаведеним, у тому ж судовому засіданні від 13.03.2012 р., колегією суддів перед представником позивача ставилося питання - чи дійсно позивач в порушення п. 4.2. Договору із запізненням надавав рахунки-фактури за відповідні звітні місяці (з лютого по квітень 2011 року) для проведення остаточного розрахунку по Договору від 31.12.2010 р. № 118/11?

На що позивачем дана ствердна відповідь.

З огляду на наведене, позивачем на підставі п. 6.3. Договору було нараховано та заявлено до стягнення в судовому порядку пеню в розмірі 3 079,49 грн..

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Як вбачається зі змісту оскарженого Рішення, місцевий господарськи суд перевіривши розрахунок позивача, визнав його таким, що відповідає умовам Договору та діючому законодавству.

Разом з тим, господарським судом було зауважено і про те, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частина 1 ст. 233 ГК України передбачає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на приписи вищевказаних норм та додатково встановлені під час апеляційного перегляду даної справи обставини, колегія суддів погоджується та визнає цілком правомірним висновок суду першої інстанції про необхідність зменшення суми нарахованої позивачем пені з 3 079,49 грн. до 1 539,75 грн., в звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Окрім того, позивач просив місцевий суд стягнути з відповідача на свою користь 7604,52 грн. інфляційних втрат та 596,03 грн. трьох відсотків річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За оцінкою колегії суддів, місцевий господарський суд цілком обгрунтовано врахувавши періоди, коли індекс інфляції становив менше ста відсотків, а також дати оплат нарахувань за надані послуги у кожному місяці позовного періоду та здійснивши власний розрахунок сум інфляційної складової боргу та трьох процентів річних дійшов обгрунтованого висновку, що з відповідача підлягає стягненню лише 5 802,45 грн. інфляційних втрат та 596,03 грн. трьох процентів річних, в звязку з чим позовні вимоги у цій частині також підлягаються частковому задоволенню.

Доводи скаржника - ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України викладені в апеляційній скарзі, про те, що місцевим господарсьим судом не названо достатніх підстав для зменшення нарахованої та заявленої позивачем до стягнення пені не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що повністю спростовуються встановленими обставинами у даній справі.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Позивач доказів на підтвердження своїх аргументів не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 р. № 64/386, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ДК „Укргазвидобування НАК „Нафтогаз України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 р. № 64/386 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2012 р.

№ 64/386 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2012 р.

№ 64/386 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 64/386 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Шипко В.В.

ОСОБА_1