РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2012 року Справа №15/5007/46/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Саврій В.А. ,

судді Філіпова Т.Л.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (паспорт №ВМ079565)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 15.08.2012 р.)

- ОСОБА_3 (паспорт серії МЕ458643)

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства "Чижівська паперова фабрика" на рішення господарського суду Житомирської області від 05 липня 2012 року у справі №15/5007/46/12 (суддя Кравець С.Г.)

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Чижівська паперова фабрика"

про стягнення в сумі 22 638,00 грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2012 року, розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із неможливістю прийняти участь у судовому засіданні суддів Олексюк Г.Є., Сініциної Л.М., було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено її у наступному складі: ОСОБА_5 - головуючий, ОСОБА_6, ОСОБА_7

05 липня 2012 року, рішенням господарського суду Житомирської області було задоволено позов СПД ОСОБА_1 до ПАТ "Чижівська паперова фабрика" про стягнення в сумі 22 638,00 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача 22 638,00 грн. - боргу, 1609,50 грн. - судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивачем не було надано первинних документів, які б підтверджували здійснення господарських операцій на оспорювану суму у розмірі 22 638,00 грн. Крім того, вважає, що при вирішенні спору не може братися до уваги протокол узгодження ціни від 22 грудня 2010 року, оскільки він є додатком до Договору, який не є предметом дослідження у даній справі.

У своїх додаткових поясненнях до апеляційної скарги, відповідач надав підписаний сторонами та скріплений печатками сторін акт звірки взаєморозрахунків, де станом на 08 червня 2012 року кінцеве сальдо у розмірі 22 638,00 грн. встановлено на користь позивача. Крім того, у акті є відмітка про те, що відповідач визнає борг лише у розмірі 632,00 грн., через неправільне оформлення позивачем первинних документів.

Позивач не скористався своїм правом відзиву на апеляційну скаргу, проте його відсутність, відповідно ч.2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

26 серпня 2012 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 26 вересня 2012 року.

26 вересня 2012 року, судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 10 жовтня 2012 року.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просять її задоволити, а рішення господарського суду Житомирської області - скасувати.

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши їх пояснення та доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила що:

05 серпня 2009 року, між СПД ОСОБА_1, як постачальником, та ВАТ "Чижівська паперова фабрика", як покупцем, було укладено Договір поставки сировини, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупцю товар макулатуру марки МС-4А, МС-5Б та МС-6Б на загальну вартість 200 000,00 грн., а покупець зобов'язався прийняти цей товар і протягом 20 днів здійснити його оплату на умовах Договору. (а.с.5-7 т.1)

Пунктами 4.1, 4.2 Договору поставки сировини, сторонами погоджено, що покупець оплачує доставлений постачальником товар за ціною, яка визначається протоколом узгодження цін. Ціна не є остаточною та може змінюватись в залежності від цін на ринку сировини за письмовим погодженням сторін.

У відповідності до п.5.1 даного Договору поставки, оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 20 банківських днів з моменту отримання товару.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору поставки сировини сторони встановили, що поставка здійснюється автомобільним транспортом постачальника. Перехід права власності на товар здійснюється в момент відвантаження товару на склад покупця. Зобов'язання постачальника вважається виконаним при доставці товару на склад покупця за адресою: с. Чижівка, вул. Шевченка, 16 Новоград-Волинський район, Житомирська область (п. 7.1 договору поставки).

Згідно п.п.8.1, 8.2 цього Договору поставки, передача (приймання-здача) здійснюється в пункті поставки. Прийом товару за кількістю і якістю здійснюється сторонами, згідно акту прийому-передачі встановленого зразка.

Пунктами 9.1, 9.2 Договору поставки визначено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 05 серпня 2010 року, а у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір до його закінчення, цей договір вважається пролонгованим на термін 1 рік.

05 серпня 2009 року, протоколом узгодження ціни було встановлено ціну у розмірі 660,00 грн/тон на поставку сировини без урахування ПДВ, зокрема, макулатури МС-4А, МС-5Б, МС-6Б. (а.с.109 т.1).

11 лютого 2010 року, протоколом узгодження ціни №2 було встановлено ціну у розмірі 1250,00 грн./тон, без урахування ПДВ, зокрема, макулатури марки МС-5Б. (а.с.93 т.1)

06 серпня 2010 року, між СПД ОСОБА_1, як постачальником, та ВАТ "Чижівська паперова фабрика", як покупцем, було укладено Договір поставки сировини, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупцю товар - макулатуру марки МС-4А, МС-5Б та МС-9В, а покупець зобов'язався прийняти цей товар і протягом 10 банківських днів здійснити його оплату на умовах Договору. (а.с. 149-151, т.2)

Пунктами 9.1, 9.2 Договору поставки визначено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 06 серпня 2011 року, а у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір до його закінчення, цей договір вважається пролонгованим на термін 1 рік.

Інші умови даного договору аналогічні умовам, які досягли сторони при укладанні Договору поставки сировини від 05 серпня 2009 року.

22 грудня 2010 року, протоколом узгодження ціни було встановлено ціну у розмірі 1,40 грн./кг на поставку сировини без урахування ПДВ, зокрема, макулатури марки МС-5Б, який був підписаний головою правління ВАТ "Чижівська паперова фабрика" та затверджений печатками сторін. (а.с. 8 т.1).

Обома сторонами спору не заперечується, що до 02 лютого 2011 року, ними виконувались взяті на себе зобов'язання по поставці/оплаті макулатури, проте, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 22 638,00 грн., посилається на те, що з 02 лютого по 16 березня 2011 року відповідачу було поставлено макулатури на 23 632,00 грн., проте, відповідач, взяті на себе зобов'язання щодо проведення оплати виконав частково на суму 994,00 грн.

На підтвердження факту поставки відповідачу макулатури на загальну суму загальну суму 23 632,00 грн., позивачем надано другий примірник накладних та приймальні акти, виписані відповідачем, а саме:

- від 02 лютого 2011 року на поставку макулатури масою 2080 кг на суму 2912,00 грн. та приймальний акт №26 від 02 лютого 2011 року, з заліковою вагою макулатури 2080 кг (а.с.123-124 т.1);

- від 08 лютого 2011 року на поставку макулатури масою 2070 кг на суму 2898,00 грн. та приймальний акт №33 від 08 лютого 2011 року з заліковою вагою макулатури 2070 кг. (а.с.125-126 т.1);

- від 21 лютого 2011 року на поставку макулатури масою 2080 кг на суму 2912,00 грн. та приймальний акт №45 від 21 лютого 2011 року з заліковою вагою макулатури 2080 кг. (а.с.127 128 т.1);

- від 25 лютого 2011 року на поставку макулатури масою 2030 кг на суму 2842,00 грн. та приймальний акт №53 від 25 лютого 2011 року з заліковою вагою макулатури 2030 кг. (а.с.129-130 т.1);

- від 03 березня 2011 року на поставку макулатури масою 2940 кг на суму 4116,00 грн. та приймальний акт № 65 від 03 березня 2011 року з заліковою вагою макулатури 2940 кг. (а.с.131- 132 т.1);

- від 11 березня 2011 року на поставку макулатури масою 2590 кг на суму 3626,00 грн. та приймальний акт №80 від 11 березня 2011 року з заліковою вагою макулатури 2590 кг. (а.с. 133-134 т.1);

- від 16 березня 2011 року на поставку макулатури масою 3090 кг на суму 4326,00 грн. та приймальний акт №92 від 16 березня 2011 року з заліковою вагою макулатури 3090 кг. (а.с. 135-136 т. 1).

04 жовтня 2011 року, позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про погашення заборгованості в сумі 22 638,00 грн., факт направлення якої підтверджується фіскальним чеком №5679 від 04 жовтня 2011 року. (а.с.23- 24 т.1)

Проте, відповідачем претензію позивача про погашення заборгованості було залишено без відповіді та задоволення.

16 травня 2012 року, СПД ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Житомирської області з позовом до ПАТ "Чижівська паперова фабрика" про стягнення боргу за договором поставки за період з 02 лютого по 16 березня 2011 року в сумі 22 638,00 грн. та 1609,50 грн. - судових витрат. (а.с.2 т.1)

05 липня 2012 року, рішенням господарського суду Житомирської області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 22 638,00 грн. - боргу та 1609,50 грн. - судового збору. (а.с.117-120 т.1)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльностіабо в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зобов'язання постачальника вважається виконаним при доставці товару на склад покупця. (п. 7.1 Договорів поставки сировини).

Як вбачається з матеріалів справи, з 05 серпня 2009 року, між сторонами по справі існували договірні відносини щодо поставки макулатури, які виконувались ними належним чином до 02 лютого 2011 року, що ними не заперечується.

В матеріалах справи відсутні докази звернення будь-якої із сторін із заявою про розірвання як Договору поставки сировини від 05 серпня 2009 року так і Договору поставки сировини від 06 серпня 2010 року, а протоколом узгодження ціни від 22 грудня 2010 року сторонами було встановлено ціну у розмірі 1,40 грн./кг на поставку сировини без урахування ПДВ, зокрема, макулатури марки МС-5Б, які підписані повноважними особами сторін та закріплено їх печатками.

Надалі, позивачем, у період з 02 лютого по 16 березня 2011 року, було поставлено відповідачу макулатуру на суму 23 632,00 грн., що підтверджено належними доказами (накладними, приймальними актами, які підписаними представниками сторін).

Пунктом 5.2 Договору визначено, що покупець зобовязаний сплатити продавцю за поставлений товар на протязі 10 банківських днів з моменту його отримання.

Проте, відповідач, за поставлений в цей період товар, сплатив лише 994,00 грн. та не надав суду доказів про оплату за поставлену сировину в повному обсязі.

Отже судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що заборгованість у сумі 23 632,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача на те, що позивач в своїх позовних вимогах посилається на Договір поставки сировини від 06 серпня 2010 року, а на Договір поставки сировини від 05 серпня 2009 року, не позбавляє ПАТ "Чижівська паперова фабрика" обовязку провести оплату за поставлений та прийнятий товариством товар, а тому є безпідставними.

Також безпідставними є посилання відповідача на те, що позивачем не надано первинних документів, які б підтверджували здійснення господарських операцій на оспорювану суму у період з 02 лютого по 16 березня 2011 року на суму 22 638,00 грн., оскільки другі примірники Приймальних актів від 02, 08, 21 і 25 лютого та 03, 11 і 16 березня 2011 року, що складені уповноваженими на те працівниками ПАТ "Чижівська паперова фабрика" у відповідності до Договору поставки сировини, наданих позивачем в судове засідання, та другі примірники накладних від 02, 08, 21 і 25 лютого та 03, 11 і 16 березня 2011 року, підписаними уповноваженими на то працівниками відповідача, дані у яких співпадають та відповідають вимогам ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і вірно визначено господарським судом першої інстанції як належні докази, що підтверджують факт отримання товариством від позивача макулатури загальною вагою 16 880,00 кг. на загальну суму 23 632,00 грн. ОСОБА_7 більше, що отримання фабрикою макулатури у період з 05 серпня 2009 року по 20 січня 2011 року, за аналогічних обставин оформлення приймальних актів та накладних тими ж працівниками фабрики (а.с.120-121, 139-150 т.1, а.с.1-44, 61-16 т.2) не заперечувалось відповідачем по справі та було проведено ним оплату, відповідно до зазначеної в цих бухгалтерських документах кількості та ціни отриманої макулатури.

Будь-яких доказів, які б вказували на інші правовідносини, що склалися між сторонами при виконанні зобовязань по поставці макулатури фабриці, навіть на вимогу господарського суду Житомирської області, при розгляді спору в суді першої інстанції, ПАТ "Чижівська паперова фабрика" надано не було.

З матеріалів справи вбачається та було встановлено у судовому засіданні, що за період договірних зобовязань між підприємцем та товариством з 05 серпня 2009 року по 19 січня 2011 року, позивачем було поставлено відповідачу (згідно документів що містяться в матеріалах справи) макулатури 81 678,00 кг на загальну суму 100 227,48 грн. За поставлену сировину фабрика повністю розрахувалась з постачальником і будь-яких претензій у сторін, стосовно виконаних за цей період зобовязань, немає. Проте, позивач продовжував поставляти відповідачу макулатуру і у період з 02 лютого по 16 березня 2011 року, загальна вага якої склала 16 880,00 кг. суму 23 632,00 грн. з якої проведено оплату лише у розмірі 994,00 грн.

В підтвердження проведення повного розрахунку товариства перед позивачем за цей період, відповідачем в апеляційну інстанцію були надані копії платіжних доручень: №23 від 12 січня 2011 року на суму 4000,0 грн.; №53 від 18 січня 2011 року на суму 4000,0 грн.; №120 від 02 лютого 2011 року на суму 2000,0 грн.; №134 від 04 лютого 2011 року на суму 2000,0 грн.; №145 від 07 лютого 2011 року на суму 2000,0 грн.; №192 від 18 лютого 2011 року на суму 2000,0 грн.; №272 від 04 березня 2011 року на суму 2000,0 грн.; №303 від 13 березня 2011 року на суму 3000,0 грн. та №326 17 березня 2011 року на суму 3000,0 грн. (а.с. 153-161, т.2) Колегія суддів, дослідивши надані документи, зазначає, що суду для огляду не було надано оригінали даних платіжних доручень, підставами для проведення платежу в них зазначено - за макулатуру, згідно угоди, однак не зазначено за який період поставленої сировини, проводяться дані оплати. Суми, зазначені в даних платіжних дорученнях не відповідають розміру сум на яку була поставлена сировина по періодах.

Крім того, згідно п.5.2 Договору поставки сировини, оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 10 банківських днів з моменту отримання товару та Договором не передбачено попередньої оплати за поставку. Проте, два платіжних доручення №23 від на суму 4000,0 грн. та №53 на суму 4000,0 грн. датуються січнем 2011 року, задовго до проведених у спірний період поставок.

Сумарний розмір оплат за, наданими відповідачем, платіжними дорученнями (24 000,00 грн.) значно перевищує розмір заборгованості заявленої позивачем (22 638,00 грн.), а тому колегія суддів критично відноситься до наданих відповідачем платіжних доручень та приймає доводи позивача, що нею на фабрику у період з 02 лютого по 16 березня 2011 року поставлено сировини на загальну суму 23 632,00 грн. з якої, відповідачем проведено платіжним дорученням №326 на суму 3 000,00 грн. від 17 березня 2011 року частково оплату лише у розмірі 994,00 грн.(а.с.119 т.1)

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Таким чином, відповідач не спростував факту отримання від позивача макулатури та не подав до суду доказів проведення розрахунків на суму 22 638,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія приходить до висновку, що господарський суд першої інстанції вірно прийняв рішення про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованих коштів у сумі 22 638,00 грн. Рішення прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 105, 49 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 05.07.12 р. у справі №15/5007/46/12 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства "Чижівська паперова фабрика" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №15/5007/46/12 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Філіпова Т.Л.