ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.12 Справа№ 5015/115/12

Господарським судом Львівської області розглянуто у відкритому судовому засіданні

матеріали справи

За позовом: Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Привокзальний ринок, м.

Львів

про: визнання угод недійсними

Суддя Левицька Н.Г.

Секретар судового засідання: Старостенко О.В.

У судовому засіданні взяли участь представники:

Позивача: ОСОБА_2 - предст. (дор. б/н від 10.01.2012р.)

Відповідача: ОСОБА_3 - предст. (дов. №77 від 16.02.2012р.)

Представникам сторін роз'яснено його права і обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22,

81-1 ГПК України.

Від здійснення технічного запису судового процесу представники сторін

відмовилися, відводів не заявлено.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1

Миколаївною до Товариства з обмеженою відповідальністю „Привокзальний ринок про

визнання недійсною ОСОБА_4 від 01.10.2010р. за №ВЧК-25 про надання в користування

торгових місць та визнання недійсною ОСОБА_4 від 01.10.2010р. за №ВЧК-85 про надання в

користування торгових місць.

Обставини спору:

Ухвалою суду від 12.01.2011р. за даним позовом справу призначено до розгляду на

31.01.2012р.

Ухвалами суду від 31.01.2012р., від 20.02.2012р., від 06.03.2012р. розгляд справи

відкладався з підстав, зазначених у відповідних в ухвалах.

Представник позивача у судовому засіданні 12.03.2012р. позовні вимоги підтримав,

просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

У судове засідання 12.03.2012р. представник відповідача подав клопотання б/н від

12.03.2012р. (вх. №5159/12 від 12.03.2012р.) про залучення в якості третьої особи, яка не

заявляє самостійних вимог на предмет спору - Львівської міської ради. Розглянувши

вказане клопотання, суд відхилив його, як безпідставне, оскільки Львівська міська рада не є

стороною оскаржуваних ОСОБА_4.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази

у їх сукупності, суд встановив:

Позивач зареєстрований підприємцем, що підтверджується Свідоцтвом про державну

реєстрацію фізичної особи підприємця серії В01 №530575 від 30.09.1998р. та займається

роздрібною торгівлею продовольчими товарами.

01.10.2010р. між сторонами укладено ОСОБА_4 №ВЧК-25 та №ВЧК-85 про надання у

користування торгових місць.

Відповідно до п.1. ОСОБА_4 № ВЧК-25, відповідач передає, а позивач приймає в

користування торгову площу: кіоск № 25 площею 4.2 м.кв. у відкритій частині ринку для

здійснення торгівлі продовольчими товарами та с/г продукцією Ь кіосків. Відповідно до

умов п.1. № ВЧК-85. відповідач передає, а позивач приймає в користування торгову площу:

кіоск № 85. площею 4.2 м.кв. у Відкритій частині ринку для здійснення торгівліпродовольчими товарами та с/г продукцією з кіосків. Умовами пункту 2 даних ОСОБА_4

передбачено . що позивач відшкодовує відповідачу: витрати на утримання торгової площі із

розрахунку 110,56 грн. за 1 метр квадратний площі; витрати по оплаті по оплаті

відповідачем спожитої електроенергії згідно показів лічильника , або суму щомісячно згідно

виставленого рахунку.

Згідно з оспорюваними угодами , які є однаковими за своїм змістом, встановлено

взаємні права та обовязки сторін , визначено термін припинення і угод: 31.12.2010р. з

можливістю продовження у разі відсутності заперечень сторін.

Згідно із свідоцтвом про право власності №456070 від 05.05.2005р., яке

зареєстровано згідно із витягом про реєстрацію БТІ від 14.06.2005р. за №7512901, ОСОБА_1

Н.М. є власником на праві приватної власності нежитлового приміщення -кіоску №25 під

літерою А2-1, площею 4.2 кв.м. Відповідно до викопіювання поверхового плану

приміщення, розробленого JIM БТІ від 08.10.2001р. та експлікації внутрішніх площ від

28.09.2001р. встановлено, що павільйон №25 по вул. Горської, 2 має площу 4.2 м.кв.,

розташований на першому поверсі та відповідає літері А2-1.

Відповідно до свідоцтва про право власності №456071 від 05.05.2005р., яке

зареєстровано згідно витягу про реєстрацію БТІ від 09.06.2005р. за №7470424, ОСОБА_1 є

власником на праві приватної власності нежитлового приміщення -кіоску №85 під літерою

Ф-1 площею 4.2 кв.м. Відповідно до викопіювання поверхового плану приміщення

розробленого ЛМ БТІ від 14.01.2002р. та експлікації внутрішніх площ від 11.01.2002р.

вбачається , що павільйон №85 по вул. Горської, 2 має площу 4.2 м.кв. . розташований на

першому поверсі та відповідає літері Ф-1.

Також судом встановлено, що станом на день розгляду справи відповідачем не

продовжено терміну дії договору оренди земельної ділянки - території ринку, що

підтверджується витягом з протоколу №34 засідання постійної депутатської комісії

землекористування від 20.09.2011р., згідно із якимо матеріали звернень підприємців-

власників кіосків на території ринку - направлено для врахування при вирішення питання

землекористування ТзОВ „Привокзальний,, ринок до Управління природних ресурсів та

регулювання земельних відносин JIMP. При цьому, Управління природних ресурсів та

регулювання земельних відносин J1MP листами від 25.10.11 №2403-3 вих-2362 та від

10.02.2012р. №2403/36-462 повідомляє, що документація по переоформленню оренди

земельної ділянки по вул. Горської, 2 за ТзОВ ''Привокзальний ринок повернуто

підприємству на доопрацювання з врахуванням інтересів підприємців в тому числі і

позивача. Крім того, згідно з ухвалою суду від 20.02.2012р.іиідповідача зобов'язано подати

документи, які підтверджують право власності, оренди, користування земельною ділянкою

по вул. Горської 2 у м. Львові під павільйонами №25 та № не виконано та суду не представлено відповідних підтверджуючих-документів, хоча в своїх усних поясненнях під час судових засідань представник Відповідача неодноразово посилався на наявність таких документів.

Відповідно до рішення господарського суду Львівської області від 16.06.2011 р. у

справі №5015/2767/11 за позовом СПД-ФО ОСОБА_1 до ТОВ 'Привокзальний ринок,

Управління комунальної власності Львівської міської ради та відділу приватизації житла

Франківського району м. Львова, яке набрало законної сили, встановлено, що рішенням

виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.07.2000р. № 339 Про оренду цілісного

майнового комплексу ринку Привокзальний зобов'язано управління ресурсів укласти з

ТзОВ "Привокзальний" ринок договір-оренди цілісного майнового комплексу ринку

'Привокзальний за адресою: м. Львів, вул. Горської. 2 визначено істотні умови договору

серед яких, зокрема, термін дії договору оренди цілісного майнового комплексу: десять

років; розробка орендарем та погодження відповідними департаментами проектно-

кошторисної та технічної документації на реконструкцію, облаштування і благоустрій

ринку; проведення робіт з реконструкції, облаштування, розбудови і благоустрою ринку

згідно з затвердженим проектом; передача ринку у встановленому порядку в оренду

терміном на десять років земельної ділянки для розміщення обєктів торгівлі та їх

обслуговування (п.2.), а також зобов'язано департамент1, землеустрою та планування

з

забудови міста у встановленому порядку розглянути та погодити необхідну документацію

на землекористування, реконструкцію, облаштування і благоустрій ринку "Привокзальний

та внести відповідні зміни у земельно-кадастрову та облікову документацію (п.4.).

Крім цього, згідно з рішенням господарського суду Львівської області від

16.06.2011р. у справі №5015/2767/11. на виконання Рішення виконавчого комітету

Львівської міської ради від 11.07.2000р. №339 Про оренду цілісного майнового комплексу

ринку Привокзальний, між Управлінням ресурсів Львівської міської ради/(орендодавцем)

та ТзОВ «Привокзальний ринок (орендарем) було укладено Договір оренди цілісного

майнового комплексу від 30.03.2001р. №6, де зазначено що орендодавець передає, а орендар

приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс ринок

Привокзальний за адресою: м. Львів, вул. Горської, 2 (п. 1.1.): договір є підставою для

виникнення у разі приватизації підприємства пріоритетних прав орендаря на довгострокове

користування земельними ділянками, на яких розміщений об'єкт оренди, з наступним

викупом цих ділянок відповідно до законодавства (п.1.3); орендар є правонаступником усіх

прав та обовязків реорганізованого ринку Привокзальний .(п. 1.5.), істотними умовами

цього договору є, зокрема, термін дії договору оренди цілісного майнового комплексу -

десять років; розробка орендарем та подання на погодження департаментом землеустрою та

планування забудови міста, економічної політики та ресурсів у встановленому порядку

проектно-кошторисної та технічної документації на реконструкцію та облаштування і

благоустрій ринку; проведення робіт з реконструкції, облаштування, розбудови і

благоустрою ринку згідно з затвердженим проектом; передача ринку у встановленому

порядку в оренду терміном на десять років земельної ділянки для розміщення обєктів

торгівлі та їх обслуговування (п.З).

Також даним рішенням господарського суду у справі №5015/2767/11 встановлено,

що ухвалою Львівської міської ради від 14.02.2002р. № 1469 Про; користування земельною

ділянкою ТзОВ Привокзальний ринок по вул. ОСОБА_5 З^ м. Львой прийнято, зокрема,

надати в оренду терміном до 01.01.2011р. ТзОВ "Привокзальпии ринок земельну ділянку

на вул. Горської 2 для обслуговування будівель (п.1), зобов'язано ТзОВ Привокзальний

ринок укласти з Львівською міською радою договір на право довгострокового користування

на умовах оренди до 01.01.2011р. На виконання ухвали Львівської міської ради від

14.02.2002р. № 1469 між Львівською міською радою та ТзОВ Привокзальний ринок було

укладено Договір оренди земельної ділянки від 03.04.2002р.. посвідчений приваним

нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 13.04.2ОО2р.; реєстраційним

№2274. зареєстрований у Львівський міській раді 29.05.2002р. з| № 442, про що вчинено

запис у книзі 2-2 записів реєстрації договорів оренди землі, відповідно до якого орендар,

прийняв в користування земельну ділянку площею 12541 кв.м. (п. 1, п. 2.1. Договору) згідно

з планом землекористування з метою обслуговування будівель за адресою м. Львів вул.

ОСОБА_5 2 строком до 01.01.2011р. з переважним правом на поновлення договору на повий

термін (п. 2.2. Договору).

Таким чином, зважаючи на вказані обставини вбачається, що договір оренди

земельної ділянки під приміщеннями, які є предметом оспорюваних угод припинив свою

дію 01.01.2011р., а опісля не був переоформлений чи продовжений зважаючи на

неврахування інтересів підприємців, які володіють приміщеннями на вказаній земельній

ділянці в тому числі інтересів позивача.

Також в судовому засіданні досліджено ОСОБА_4 №ВЧК-65 від 01.10.2010р. між

позивачем та відповідачем про надання у користування торгових місць, а саме, кіоску №65

на території ринку по вул. Горської 2 у м. Львові. ОСОБА_4 не є предметом спору у даній

справі, однак на умови викладені у ній посилався представник відповідача , мотивуючи

свою позицію тим. що за дана угода відмінна від оспорюваних угод так як по ній предмет

правочину перебуває у власності ТзОВ „Привокзальний ринок. Так, зокрема посилання

представника відповідача стосувались різниці розмір) оплати по угодах за користування

майном що перебуває у власності позивача від тієї, що иереб)вас у власності відповідача. З

аналізу ОСОБА_4 №ВЧК-65 від 01.10.2010р. вбачається, що відповідно до умов п.1, відповідач

передає, а позивач приймає в користування торгову площу: кіоск № 65 площею 3,9 м.кв у

Відкритій частині ринку для здійснення торгівлі продовольчими товарами та с/г

продукцією з кіосків. Умовами пункту 2 даної угоди передбачено, що позивач відшкодовує

відповідачу: витрати на утримання торгової площі із розрахунку 110.56 грн. за 1 метр

квадратний площі; витрати по оплаті по оплаті відповідачем спожитої електроенергії згідно

показами лічильника або суму щомісячно, згідно з виставленим рахунком.

Таким чином не знаходить свого підтвердження позиція відповідача стосовно

визначення розміру витрат на утримання площі враховуючи те, за ким зареєстровано право

власності. Натомість, вбачається, що оплата за користування торговим місцем: позивачем

здійснюється незалежно від того чиїм майном вона користується.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно,

якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не

встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, особа, яка виготовила нову річ зі

своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 328. 331 ЦК України господарський суд

приходить до висновку, що позивач є законним власником приміщень кіосків №№25,85 по

вул. Горської 2 у м. Львові, площа кожного з яких становить 4,2 м.кв.

Відповідно до п. 19. спірних угод, термін їх дії встановлений до 31.12.2010р. Пункт

20 обох угод передбачає можливість продовження терміну дії у разі відсутності заперечення

сторін.

Враховуючи те, що до матеріалів справи не долучено доказів: розірвання,

припинення угод, заперечень викладених у письмовій формі стосовно продовження терміну

дії угод, станом на дату подання позовної заяви та розгляду справи спірні ОСОБА_4 №ВЧК-25

та №ВЧК-85 про надання у користування торгових місць від 01.10.2010р. є чинними.

Аналізуючи зміст оспорюваних угод вбачається що їх положення та основні засади

відповідають загальному правовому означенню закріпленому у главі 58 Цивільного .кодексу

України. Так, зокрема, п.1. відповідає статті 760 ЦК України , п.2 ст. 762 п.6 - ст. 774 ЦК,

п.п.8ж -ст. 771 ЦК. п.п. 8и - ст.773 ЦК.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди)

наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за

плату на певний строк.

За вимогами статті 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка

визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому

використанні (неспоживна річ). :

Відповідно до п.1. угод №ВЧК-25 та №ВЧК-85 їх предметом є кіоски з визначенням

номеру . що відповідає технічним документаціям БТІ та площі приміщень/, що відповідає

свідоцтвам про реєстрацію прав власності на кіоски №№25, 85. Таким чином вбачається

передача речі, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд

при неодноразовому використанні.

Крім цього згідно п.1 спірних угод вбачається , що відповідач: передає, а позивач

приймає в користування торгову площу і роз'яснюється , що торговою площею є : кіоск

№25, площею 4.2 м.кв. „ та „ кіоск №85, площею 4.2 м.кв.

Таким чином, передання нерухомого майна у користування відповідає правовому

означенню найму та оренди зазначеному у ст. 759 ЦК України.

Відтак, не заслуговують на увагу суду твердження відповідача про те, що фактично

оспорювані угоди є угодами про відшкодування витрат на утримання торгових площ , які

складаються з витрат з постачання електроенергії,водопостачання і водовідведення, вивіз

сміття, дезінфекції,орендної плати за землю, які за своїм статусом та значенням є фактично

експлуатаційними витратами.

Відповідно до вимог ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник

речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа,

уповноважена на укладення договору найму.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є:право особи на річ (манію), яке вона

здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно

до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та

розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання

власника та місцезнаходження майна. Згідно із вимогами ст. 319 ЦК України, власник

володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має

право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, згідно із чинним законодавством тільки власник майна має право на свій

розсуд розпоряджатися належним йому на праві власності майном, в тому числі, передавати

в оренду, або має право уповноважити на вчинення відповідних дій третіх осіб. Враховуючи

те. що суд встановив приналежність майна по спірних угодах позивачу, тому вважає, що

тільки позивач як власник цих нежитлових приміщень вправі на свій розсуд ними

розпоряджатися, в тому числі, передавати їх в оренду. В матеріалах справи відсутні будь-які

докази, що підтверджують повноваження відповідача на передачу в оренду належних

позивачу приміщень та укладення спірних угод.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що спірні ОСОБА_4 №ВЧК-25 та №ВЧК-85 від

01.10.2010р. про надання у користування торгових місць, а саме кіоску №25 площею 4.2

м.кв. та кіоску №85 площею 4.2 м.кв. укладені сторонами, суперечать вимогам ст.ст. 317,

319, 321. 761 ЦК України, оскільки відповідач не є власником приміщень кіосків, не є

власником земельної ділянки у м. Львові по вул. Горської, 2, а тому незаконно розпорядився

вищевказаним майном, яке йому не належить. Господарський суд погоджується з доводами

позивача про те, що спірні угоди №ВЧК-25 та №ВЧК-85 від 01.10.2010р. порушують право

власності позивача, та суперечить загальним засадам про най та оренду викладеним у главі

58 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити

цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам

суспільства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності

правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які

встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. З ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо

не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його

дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин .може бути визнаний судом

недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог ст. 217 Цивільного кодексу України, недійсність окремої

частини правочину не мас наслідком недійсності інших його частин і правочину: в цілому,

якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до ньріпо недійсної

частини.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання

в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами

першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною і ст. 203 ЦК

України передбачено, що зміст правочину не може;суперечити цьому Кодексу, іншим актам

цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. .

Таким чином. ОСОБА_4 за №ВЧК-25 та №ВЧК-85 01,10.2010р. підлягають: вигнанню

недійсним на підставі ч.І ст. 203, ст. 215 ЦК України, оскільки суперечать ст.ст. ЗІ7, 319,

321, 761 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на

які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті Докази, які мають

значення для справи.

Стаття 35 ГПК України визначає, що факти, встановлені рішенням господарського

суду (іншого органу, який вирішує господарські спори),, за винятком встановлених

рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при

вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до ст. 43 ПІК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім

переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх

обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги

обгрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволенню повністю.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до вимог ст. 49

ГПК України, слід віднести на відповідача.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 203, ст.ст. 215, 316, 317, 319, 321,- 761 ЦК України та

ст.ст. 4. 33, 34. 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 1 15, 1 16 Господарського процесуального кодексу

України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Визнати недійсною ОСОБА_4 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Миколаївною та ТзОВ ..Привокзальний ринок від 01.10.2010р. за №ВЧК-25 про надання у

користування торгових місць.

3. Визнати недійсною ОСОБА_4 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Миколаївною та ТзОВ „Привокзальний ринок від 01.10.2010р. за №ВЧК-85 про надання у

користування торгових місць.

4. Стягнути з ТзОВ "Привокзальний" ринок (79018, м. Львів, вул: ОСОБА_5, 2,

ідентифікаційний код 03337680) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Миколаївни (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 3 92а/110, ідентифікаційний номер

НОМЕР_1) 1073,00грн. судового збору.

.

Рішення вступає в законну силу за вимогами ч.З ст.85 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в

порядку, визначеному розділом XII ГПК України.

Суддя Н.Г. Левицька

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.03.2012р., керуючись вимогами

ст. 85 ГПК України.