ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" травня 2012 р. Справа № 5023/9770/11

Вх. номер 9770/11

Суддя господарського суду Рильова В.В.

при секретарі судового засідання Боброва Д.О.

за участю представників сторін:

позивача (стягувача) - ОСОБА_1, за довіреністю № 66-01-16/2 від 04.01.2012 року;

відповідача (боржника) - не з"явився;

третьої особи - ОСОБА_2, за довіреністю № 60 від 24.04.2012 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відстрочку виконання рішення (вх.№10528) у справі за позовом: Національного технічного інституту "Харківський Політехнічний інститут", м. Харків

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 відділення фонду державного майна України у Харківській області, м. Харків;

до Приватного акціонерного товариства "Конструкторсько-технологічне бюро верифікаційного моделювання і підготовки виробництва", м. Харків;

про стягнення 16176,80грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Національний технічний університет "Харківський Політехнічний інститут", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Конструкторсько-технологічне бюро верифікаційного моделювання і підготовки виробництва" заборгованості по відшкодуванню земельного податку у сумі 16176,80грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1411,50грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, наданої 12.12.2011р.).

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.01.2012р. позов було задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2012р. рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2012р. у справі №5023/9770/11 було залишено без змін.

30.03.2012р., на виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2012р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2012р., господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

21.05.2012р. Приватне акціонерне товариство "Конструкторсько-технологічне бюро верифікаційного моделювання і підготовки виробництва" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про відстрочку виконання рішення суду (вх.№10528), в якій просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2012р. у справі №5023/9770/11 на строк до 30.11.2012р. Разом із цим були надані документи, на підтвердження обставин викладених у заяві, для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.05.2012 року було прийнято заяву (вх.10528) до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні на 29 травня 2012 р. об 11:20 годині.

Представник стягувача у судовому засіданні 29.05.2012 року проти заяви відповідача про відстрочку виконання рішення заперечує в повному обсязі, про що через канцелярію суду надав заперечення (вх.6142), в яких зазначив, що наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище та нерентабельність господарської діяльності, не є тими виключними обставинами, які давали підстави для відстрочки виконання судового рішення, оскільки по-перше, як наголошує заявник, важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об"єктивних, незалежних від відповідача обставин, по-друге, скрутне фінансове становище є як у відповідача, так і у позивача. Просить суд відмовити в задоволенні заяви боржника у повному обсязі.

Представник боржника у судове засідання 29.05.2012 року не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою канцелярії суду на зворотній стороні ухвали суду про призначення до розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду, направленою за адресою, вказаною у заяві.

Згідно п.п. 4.1.3 п. 4.1. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №1149 від 12.12.2007р. нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

Відповідно до п.4.2. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №1149 від 12.12.2007р. при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 4.1 нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Відповідно до ч.1 ст.122-9 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Представник третьої особи у судовому засіданні 29.05.2012 року залишив вирішення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення на розсуд суду.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про відстрочку виконання рішення, заперечення на заяву, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду суду Харківської області від 23.01.2012р. позов було задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Конструкторсько-технологічне бюро верифікаційного моделювання і підготовки виробництва" на користь Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" заборгованість по відшкодуванню земельного податку у сумі 16176,80 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 1411,50 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2012р. рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2012р. у справі №5023/9770/11 було залишено без змін.

30.03.2012р., на виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2012р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2012р., господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

Проте, боржник звернувся до господарського суду Харківської області з заявою, відповідно до якої просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2012 у справі №5023/9770/11 на строк до 30.11.2012 року. В обґрунтування наданої заяви боржник посилається на те, що в діяльності відповідача виникли певні фінансові труднощі, що виявилися в збитковості звітного періоду, у зв"язку із цим на теперішній час відповідач знаходиться у важкому фінансовому становищі, що не надає йому можливості своєчасно виконати свої фінансові зобов"язання перед позивачем згідно рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2012 року по справі № 5023/9770/11. Крім того, відповідач звертає увагу суду на той факт, що він частково виконав вимоги рішення суду, перерахувавши на поточний рахунок позивача грошові кошти в сумі 3000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 24.04.2012 року. Також відповідач вважає, що примусове виконання судового рішення з усіма наслідками щодо арешту рахунків, майна та інших заходів примусового виконання рішення унеможливлять господарську діяльність відповідача та не буде сприяти відновленню його фінансового стану.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Положеннями ст. 121 ГПК України, передбачено, що в процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим. Так, виконання рішення про стягнення коштів може бути неможливим через відсутність коштів на рахунках боржника. Під час виконання рішення про передачу майна стягувачеві може виявитися, що майно, яке слід передати згідно з наказом господарського суду, в боржника відсутнє.

Також ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення. За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу й порядку виконання.

Враховуючи те, що положення господарського процесуального кодексу України, не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України. За наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право: відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; змінити спосіб виконання рішення, ухвали, постанови; змінити порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до положень ст. 121 ГПК України, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання повинно бути розглянуто господарським судом протягом 10 днів з дня подання заяви (внесення подання). За змістом п. 25 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005 р. N 01-8/344 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" господарський суд не може продовжити встановлений частиною першою статті 121 ГПК строк розгляду заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Отже, господарський суд не зобов'язаний задовольняти заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Згідно розяснень Вищого господарського суду України N 02-5/333 від 12.09.96 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України" - "Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Суд зазначає, що ризик погіршення умов господарювання є нормальним явищем. Ризик є однією із ознак підприємництва (згідно ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку). Більш того принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності (ст. 44 ГК України). Отже складнощі, які виникли у боржника із виконанням рішення суду охоплюються його підприємницьким ризиком. Тому у суду немає правових підстав перекладати комерційний ризик боржника на позивача шляхом надання відстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, суд звертає увагу що у рішенні Європейського суду (п.37 рішення у справі "Деркач та Палек проти України" (заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року) наголошується, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося не виконаним на шкоду однієї зі сторін.

Проте, з матеріалів заяви не вбачається яким чином обставини, викладені в заяві, ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, натомість наявна відсутність підстав вважати, що зміна обставин, на яку посилається боржник, звільняє його від виконання судового рішення у встановлений законом строк.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини першої 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, а також надані відповідачем документи в обґрунтування заяви про відстрочку, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, зважаючи на фінансовий стан як відповідача, так і позивача, суд дійшов висновку, що заява відповідача про відстрочку виконання рішення суду є необґрунтованою, не підтверджена належними доказами, відповідачем нічим не підтверджується винятковість обставин, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення.

За таких підстав суд відмовляє в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Конструкторсько-технологічне бюро верифікаційного моделювання і підготовки виробництва" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2012 року у справі № 5023/9770/11.

Керуючись ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 1, 22, 32, 33, 36, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Конструкторсько-технологічне бюро верифікаційного моделювання і підготовки виробництва" (боржник) про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2012 року у справі № 5023/9770/11.

Суддя Рильова В.В.

5023/9770/11