донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.10.2012 р. справа №43/347пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від прокуратури:ОСОБА_4 посвідчення №004307;
від позивача: не зявився
від відповідача 1: від відповідача 2:ОСОБА_5 довіреність № 65 від 03.08.12р.; не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від21.08.2012р. (повний текст підписано 27.08.2012р.)
у справі №43/347пд (суддя Попков Д.О.)
за позовомЗаступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ
до відповідачів 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівка Донецької області
про визнання недійсним договору оренди №2/04 від 20.10.2004р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.08.2012р.. у справі №43/347пд у задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ до відповідача 1, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк та відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівка Донецької області про визнання недійсним договору оренди №2/04 від 20.10.2004р. відмовлено.

Заступником прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ подана апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати судове рішення у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права та тим, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого суду, не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що спірний договір суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.778 Цивільного кодексу України, ст.ст.23, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майн».

Прокурор наполягає на задоволенні апеляційної скарги, просить рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Позивач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, поважних причин незявлення суду не повідомив. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином.

Відповідач 1 надав відзив на апеляційну скаргу, яким просить прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі.

Відповідач 2 наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився, поважних причин незявлення суду не повідомив. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про порушення апеляційного провадження у даній справі сторони були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Заступник прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівка Донецької області з вимогами про визнання недійсним договору №2/04 від 20.10.2004р. про внесення змін до договору оренди державного майна цілісного майнового комплексу Костянтинівський завод скловиробів ім.13 розстріляних робітників№665/2000 від 10.10.2000р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал.

Позовні вимоги до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівка Донецької області обґрунтовані порушенням спірним договором істотних інтересів держави, оскільки опосередковує створення підстав для набуття орендарем права власності на частину цілісного майнового комплексу всупереч вимог ст.ст.23, 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до відповідачів, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що ані прокурором, ані позивачем не надано до справи доказів здійснення Фондом державного майна України функцій Орендодавця у правовідносинах з Відповідачем 2 за договором оренди №665 від 10.10.2000р., а отже Фонд державного майна України, м. Київ не є належним позивачем по справі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 10.10.2000р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівка Донецької області (Орендар) укладений договір оренди №665, згідно умов п.1.1 якого Орендарю передається в строкове платне володіння і користування державне майно цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Костянтинівна, Донецької області, вул. Шмідта, 3, що знаходиться на балансі ОП „Костянтинівський завод скловиробів ім. 13 розстріляних робітників.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що Орендар вступає у строкове платне користування ЦМК з моменту підписання договору та підписання акту приймання-передачі ЦМК.

10.10.2000р. обєкт оренди згідно із п.п.2.3., 2.4. договору №665 був переданий Орендареві, про що складений відповідний акт приймання-передачі.

Відповідно до розділу 3 договору оренди №665, на Відповідача 2 були покладені грошові зобовязання зі сплати орендної плати, що визначається згідно діючому законодавству на підставі методики розрахунку орендної плати (Додаток №2), шляхом перерахування до Державного бюджету щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, відповідної суми грошових коштів з урахуванням щомісячного інфляційного корегування.

Строк дії договору визначений сторонами на пять років, згідно п.10.1 договору з 10.10.2000р. до 10.10.2005р.

02.08.2004р. між сторонами було підписано додаткову угоду №1/04 від 02.08.2004р. до договору оренди, згідно якої п.10.1 викладено в наступній редакції: „Чинний договір діє з 10.10.2000р. по 10.10.2010р.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.2011р. залишене без змін рішення Господарського суду Донецької області від 25.10.2011р. у справі №40/252пд про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельна компанія „Кристал до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області та Державного агентства України з управління корпоративними правами та майном про зміну договору оренди №665 від 10.10.2000р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області і Товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельна компанія „Кристал, а саме змінено договір оренди №665 від 10.10.2000р. шляхом викладення п.10.1. у наступній редакції: „Чинний договір діє з 10.10.2000р. по 10.10.2012р.

Таким чином, на момент розгляду даної справи договір оренди №665 від 10.10.2000р. був чинним.

Пунктом 5.5 договору оренди №665 від 10.10.2000р. встановлено, що Орендар зобовязується своєчасно проводити капітальний та поточний ремонт орендованих основних фондів за згодою Орендодавця. Орендар має право з дозволу Орендодавця вносити зміни в склад орендованого майна, проводити реконструкцію, технічне оснащення, що забезпечить підвищення його вартості (п.6 договору оренди).

Згідно п.10.5 договору оренди, у випадку розірвання договору, покращення орендованого майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів за дозволом Орендодавця, визнаються власністю Орендаря.

Листами від 12.04.2001р. та від 16.03.2001р. Орендар звертався до Орендодавця з проханням надати згоду на проведення ремонту ванних печей №1-3 за власний рахунок, на що Відповідачем 1 була надана згода у листі від 06.03.2001р. за умов надання кошторисів витрат та договорів з підрядником.

Так, з урахуванням наданого дозволу, 20.10.2004р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівка укладено договір №2/04 від 20.10.2004р. про внесення змін до договору оренди державного майна цілісного майнового комплексу Костянтинівський завод скловиробів ім.13 розстріляних робітників №665/2000 від 10.10.2000р., яким сторони доповнили договір оренди розділом 11, а саме п.11.1, згідно якого Орендар своїми силами та за свій рахунок проводить реконструкцію орендованого цілісного майнового комплексу Костянтинівський завод скловиробів ім.13 розстріляних робітників згідно проектно-кошторисної документації, яка є невідємною частиною цього договору; та п.11.2, яким встановлено, що після реконструкції Орендар стає власником невідємної частки майна та обладнання цілісного майнового комплексу на суму, зазначену в актах виконаних робіт та погодженій проектно-кошторисній документації.

Одночасно, в процесі розгляду справи місцевим судом були встановлені наступні обставини, що мають відношення до спірних правовідносин.

Зокрема, рішенням Господарського суду Донецької області від 17.12.2010р. у справі №12/503в відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області за участю третьої особи 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 підприємства Кристал-94 і третьої особи 2 без самостійних вимог на предмет спору Акціонерного банку „Експрес-Банк про визнання права власності на здійсненні поліпшення цілісного майнового комплексу Костянтинівський завод скловиробів ім. 13 розстріляних робітників в загальній сумі 9810509,65грн. Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось, а отже згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України набуло чинності 28.12.2010р.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 03.04.2012р. у справі №44/141пн відмовлено повністю у задоволені позовних вимог ОСОБА_6 підприємства Кристал 94до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал про визнання легітимним конкурсу та зобовязання вчинити певні дії, а також визнано недійсним за ініціативою суду договір оренди №1/2006 від 04.04.2006р., укладений між ОСОБА_6 підприємством Кристал 94, м. Донецьк та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк. Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось, а отже згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України набуло чинності 20.04.2012р.

Наразі, предметом оренди за договором оренди №665 від 10.10.2000р. є державне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України „Про оренду державного та комунального майна.

Як передбачено абз.4 ч.3 ст.23 зазначеного Закону Орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Отже, опосередкована спірним договором згода Орендодавця на здійснення реконструкції (поліпшення) майна прямо передбачена умовами діючого законодавства.

Частиною 2 ст.27 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Таким чином, законодавець передбачав можливість встановлення за згодою сторін інших наслідків вчинення орендарем узгоджених з орендодавцем поліпшень, окрім їх грошової компенсації, і саме такий інший наслідок набуття у власність відповідної частини цілісного майнового комплексу і передбачає спірний договір.

Проте, Прокурор вважає, що договір №2/04 від 20.10.2004р. про внесення змін до договору оренди державного майна цілісного майнового комплексу Костянтинівський завод скловиробів ім.13 розстріляних робітників №665/2000 від 10.10.2000р. укладено в порушення ст.ст.23, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та просить суд визнати недійсним вказаний договір, при цьому відповідачами у даній справі прокурор безпосередньо визначає саме сторін спірного договору оренди - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк та Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівна.

Наразі, відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи у тому числі - за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до суду в інтересах держави. Прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Зазначене процесуальне право прокурора на позов відповідає його повноваженням, закріпленим ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру та завданням органів прокуратури, визначеним ст.121 Конституції України.

За змістом ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття судом позовної заяви прокурора, визначений ним орган набуває статусу позивача.

Одночасно, за змістом ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України обовязковою умовою застосування судом будь-якого способу судового захисту є наявність порушення певного субєктивного права або інтересу позивача відповідачем. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Таким чином, для можливості задоволення господарським судом позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі певного органу (позивача) необхідна сукупність наступних умов: наявність у позивача статусу органу, уповноваженого державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; наявність у позивача певного субєктивного права (інтересу) у спірних правовідносинах із відповідачем, в реалізації якого полягає держаний інтерес, що захищається прокурором; наявність порушення з боку відповідача відповідного субєктивного права (інтересу) позивача у спірних правовідносинах, та, як наслідок, порушення державних інтересів.

Прокурор в даному випадку у якості Позивача визначив Фонд державного майна України, м. Київ, який згідно зі ст.1 Закону України «Про Фонд державного майна України»є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику, зокрема у сфері оренди державного майна.

Проте, зі змісту наведених вище орендних відносин вбачається, що Фонд державного майна України не був ані стороною наведених відносин, ані безпосереднім отримувачем коштів.

Наразі, договір оренди №665 від 10.10.2000р. та спірний договір №2/04 від 20.10.2004р. про внесення змін до договору оренди державного майна цілісного майнового комплексу Костянтинівський завод скловиробів ім.13 розстріляних робітників укладений між відповідачами по даній справі - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Кристал, м. Костянтинівна.

В свою чергу, всупереч, ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України ані Прокурором, ані Позивачем не надано до справи доказів здійснення Фондом державного майна України функцій Орендодавця у правовідносинах з Відповідачем 2 за договором оренди №665 від 10.10.2000р. Водночас, за змістом такого договору, додатків до нього та встановлених в межах розгляду справи №40/252пд обставин, вбачається що саме Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області є стороною за договором оренди, укладеним з Відповідачем 2, і саме Відповідач 1 здійснює від імені держави всі притаманні статусу Орендодавця контрольні функції у відповідних орендних правовідносинах.

Виходячи з чого, оскільки у відповідача 1 та відповідача 2 відсутні зобовязання за договором оренди безпосередньо перед Фондом державного майна України, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди №2/04 від 20.10.2004р.

Крім того, судова колегія підтримує висновок суду першої інстанції, що наведені прокурором обставини не вказують на наявність підстав, з якими законодавство повязує можливість визнання спірного договору недійсним, оскільки за змістом спірного договору не відбувається припинення права власності держави відносно частини переданого в оренду майна Орендодавець за певних умов набуває у власність (фактично, стає співвласником у розумінні ч.4 ст.778 Цивільного кодексу України) частку в майні, яка має виникнути саме через її створення в процесі реконструкції (поліпшення) майна Орендарем, і якої не існувало на момент передачі цілісного майнового комплексу в оренду. До того ж, відсутність проектно-кошторисної документації і актів виконаних робіт, складання і підписання яких за змістом п.2 спірного договору від 20.10.2004р. має відбуватися після укладання такого договору (адже Орендодавець може і не скористатись набутим правом на здійснення реконструкції обєктом оренди), не впливають на законність цього договору, оскільки стосуються етапу його виконання, а не укладання.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення господарського суду Донецької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2012р. у справі №43/347пд ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2012р. у справі №43/347пд залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 23.10.2012р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови підписаний 26.10.2012р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСДО;

1 ДАГС.