ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"17" травня 2012 р.Справа № 02-2/11/5022-150/2012
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя: Сидорук А.М.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1 звернулась до господарського суду Тернопільської області із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.ст.47,51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши заяву боржника та додані до неї документи, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Системний аналіз норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом свідчить, що заява про порушення справи про банкрутство громадянина підприємця подається на загальних підставах, встановлених статтями 6, 7 Закону про банкрутство, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 47 Закону про банкрутство.

Положеннями ч. 2 ст. 47 Закону визначено, що заява про порушення справи про банкрутство громадянина - підприємця може бути подана в господарський суд самим боржником або його кредиторами.

Відповідно до ч. 3 статті 6 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ознаками неплатоспроможності боржника є: а) грошові вимоги, які повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати; б) вимоги мають бути безспірними; в) такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Положеннями абз. 8 ст. 1 Закону безспірними вимогами кредиторів являються вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Саме з цього моменту грошові вимоги переходять в категорію безспірних.

Враховуючи те, що списання коштів з рахунків боржника в безспірному порядку здійснюється державною виконавчою службою, то порушення справи про банкрутство можливе лише після відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою.

Відповідно, і встановлений Законом про банкрутство трьохмісячний строк починає свій відлік після предявлення виконавчих документів до виконання до державної виконавчої служби та відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з поданих боржником документів, зокрема, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2011р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь АКБ "Форум" заборгованості в сумі 127324,71 доларів США, що еквівалентно становить 1 015 070,80 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, позов ПАТ "Банк "Форум" про стягнення заборгованості був поданий до Тернопільського міськрайсуду до фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а не до СПД ФО ОСОБА_1 Доказів, підтверджуючих прийняття відділом державної виконавчої служби виконавчого листа до виконання боржником господарському суду не надано.

Із викладених норм діючого законодавства про банкрутство вбачається, що справа про банкрутство в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" може бути порушена лише відносно суб'єкта підприємницької діяльності (у тому числі відносно фізичної особи, що має такий статус та зареєстрована в установленому законом порядку). При цьому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 6 Закону - підстави для порушення справи про банкрутство, - однією із умов порушення та здійснення провадження у справі є наявність у такого боржника, саме як у суб'єкта підприємницької діяльності, в обов'язковому порядку незадоволених протягом визначеного в Законі про банкрутство строку грошових зобов'язань перед кредиторами. Тобто, вимоги кредиторів, що покладаються в основу кредиторських вимог в заяві про порушення справи про банкрутств боржника-фізичної особи, мають бути пов'язані із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Оскільки застосування процедури банкрутства можливе лише до фізичних осіб, що здійснюють підприємницьку діяльність, то вимоги, що випливають з особистих зобовязань, а також інші вимоги особистого характеру підставами для порушення справи про банкрутство бути не можуть.

Крім того, в обґрунтування безспірності грошових вимог СПД ОСОБА_1 подано господарському суду Постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 27.02.2012р. про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-1970/2164/11 від 10.10.2011р., виданого Тернопільським окружним адміністративним судом, про стягнення з СПД ОСОБА_1 заборгованості в сумі 73745,19 грн. по податку на додану вартість.

Як було зазначено вище, згідно ч. 3 статті 6 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ознаками неплатоспроможності боржника є, зокрема, вимоги, не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Тобто, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2012р., трьохмісячний термін закінчується 27.05.2012р., заява про порушення справи про банкрутство подана боржником 15.05.2012р.

Крім того, боржником СПД ОСОБА_1 в підтвердження своїх вимог щодо наявності заборгованості перед кредиторами, до заяви про порушення справи про банкрутство долучено лист-претензію від 10.04.2012р. від СПД ФО ОСОБА_3 про погашення СПД ОСОБА_1 заборгованості в сумі 77120,94 грн. та лист від ПП "Софія Транс" від 10.04.2012р. про погашення заборгованості в сумі 21640,43 грн.

Однак, зазначені вимоги кредиторів не підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника, а відтак не є безспірними.

В заяві про порушення справи про банкрутство боржник СПД ОСОБА_1 посилається на наявність заборгованості перед Управлінням Пенсійного Фонду України у Тернопільському районі в сумі 1956,97 грн. на підставі вимоги про сплату боргу № 0010 від 05.08.2011р. та посилається на виконавчий наказ № Т1/029-11 від 17.11.2011р., виданий господарським судом Київської області про стягнення на корить ТОВ "ФАРА-1" заборгованості в сумі 15262,50 грн. Однак, зазначений виконавчий документ, постанову про відкриття виконавчого провадження боржником господарському суду не надано; на вимозі № 0010 від 05.08.2011р. Управління Пенсійного Фонду України у Тернопільському районі відсутня відмітка Відділу державної виконавчої служби про прийняття вимоги про сплату боргу до виконання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 111 ЦК України, ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до вимог частини 5 статті 60 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок ліквідації суб'єкта господарювання, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про порушення справи про банкрутство додані докази здійснення попередньої публікації оголошення, в порядку статті 51 та частини 4 статті 105 ЦК України, однак не додано проміжного ліквідаційного балансу.

Отже, дослідивши подані матеріали, суддя встановив, що боржником не надано суду доказів наявності безспірних грошових вимог, не дотримано строку, зазначеного у абзаці 3 ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, не подано проміжного ліквідаційного балансу, а відтак заява від 14.05.2012р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про порушення справи про банкрутство підлягає поверненню без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись п.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1,6, 7, 9 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суддя

УХВАЛИВ:

1. Заяву від 14.05.2012р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи / в т.ч. квитанцію № 547036 про сплату 5365,00 грн. судового збору/ повернути без розгляду.

2. Ухвалу про повернення заяви про порушення у справі про банкрутство може бути оскаржено в установленому законом порядку.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя А.М. Сидорук