ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
10.01.12 Справа № 5015/4529/11
Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:
Головуючого судді Юрченка Я.О.
суддів Гриців В.М.
ОСОБА_1
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідністю «Науково-виробниче інноваційне комерційне підприємство «Інно-Дніпро», м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області
на рішення Господарського суду Львівської області від 24.10.2011р.
у справі № 5015/4529/11
за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідністю «Науково-виробниче інноваційне комерційне підприємство «Інно-Дніпро», м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області
до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідністю «Вавіан», м.Львів
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Донецький електрометалургійний завод», м.Донецьк
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державне територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», м.Львів
третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне підприємство «Донецька залізниця», м.Донецьк
про стягнення 225828,85 грн.
За участю представників:
позивача, третіх осіб 1,3: не зявились
відповідача: Петровський, ОСОБА_3
третьої особи 2: ОСОБА_4
Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.10.2011р. у справі № 5015/4529/11 відмовлено в позові ОСОБА_2 з обмеженою відповідністю «Науково-виробниче інноваційне комерційне підприємство «Інно-Дніпро», м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідністю «Вавіан», м.Львів, за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства «Донецький електрометалургійний завод», м.Донецьк, та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», м.Львів, про стягнення 225828,85 грн., з яких: 212749,15 грн. отримана та неповернута попередня оплата (аванс) та 13079,70 грн. штраф (3% річних).

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з приписів ст.ст.11, 689, 690, 712, 908, 909, 920 Цивільного кодексу України ст.ст.174, 265, 268, 269, 307 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати з неповного зясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, позовні вимоги задоволити, з мотивів у ній наведених.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, третя особа 2 письмове пояснення на апеляційну скаргу, в яких просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2011р. було залучено до участі у справі № 5015/4529/11 як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство «Донецька залізниця»; зобовязано третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство «Донецька залізниця»подати суду до 10.01.2012р. докази переадресації вагонів № 65950701 та № 66696667, що були поставлені до ст.Донецьк згідно з залізничною квитанцією про приймання вантажу № 36234031 від 22.09.2008р. на вагон № 65950701 та залізничною квитанцією про приймання вантажу № 36234035 від 29.09.2008р. на вагон № 66696667, відправник - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Вавіан», станція відправника - Запитів, Львівської залізної дороги.

Третя особа 3 вимог ухвали суду від 20.12.2011р. не виконала, витребуваних доказів не подала.

Позивач та треті особи 1, 3 участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, про причини неявки не повідомили.

Виходячи з приписів ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, яких є достатньо для вирішення спору по суті, за відсутності представників позивача та третіх осіб 1, 3, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи апеляційним господарським судом.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи 2 проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, 25.12.2006р. між ТзОВ «Вавіан»(постачальник, відповідач) та ТзОВ «Науково-виробниче інноваційне комерційне підприємство «Інно-Дніпро»(покупець, позивач) було укладено договір поставки № 43, згідно з умовами якого постачальник передає в обумовлений термін у власність покупця, а покупець приймає та оплачує лом та відходи чорних металів (надалі товар), згідно з умовами даного договору. Номенклатура, кількість, строк поставки і ціна товару встановлюється в специфікаціях, які є невід»ємною частиною договору.

Згідно з п.2.2 договору поставка здійснюється партіями. Партією вважається лом і відходи чорних металів одного виду, який відправляється в одиниці транспортного засобу і супроводжується одним документом про якість. Поставка здійснюється залізнодорожнім та автомобільним транспортом за реквізитами, які узгоджуються додатково кореспондентським шляхом.

Відповідно до п.2.6 договору поставка вважається виконаною з моменту складання акту приймання-передачі, який складається в кінцевому пункті доставки та у відповідності до вимог розділу 7 даного договору і передачі покупцю усіх документів, передбачених розділом 3 договору.

Згідно з п.3.1 договору постачальник зобов»язується поставити товар згідно з умовами договору; надати покупцю наступні документи: копію четвертого екземпляру з.д. накладної зі штемпелем станції відправлення, а також із вказанням часу доставки вантажу, - не пізніше 24 годин з моменту її отримання від станції відправлення; видаткову накладну на товар на підставі акту прийому-передачі за спеціалізованою формою 69 (ПСА ф.69) до 10го числа місяця, наступного за звітним. Надати при здачі вагона вантажоотримувачу наступні документи: комплект перевізних документів; посвідчення про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпеку вантажу (відправляється разом із транспортом); акт походження вантажу (відправляється разом із транспортом); сертифікат якості. Перелік поданих разом із вантажем вантажоотримувачу документів обов»язково зазначається в графі 4 з.д. накладної.

Порядок оплати покупцем за отриманий від постачальника вантаж врегульований сторонами у розділі 5 договору.

Згідно з п.5.2-п.5.5 договору оплата за відвантажений товар, виходячи з розрахунку 80% вартості за один вагон, здійснюється на протязі 3ох банківських днів після надання продавцем покупцю копії залізнодорожньої накладної з відміткою станції вантажовідправника про прийом вантажу до перевезення. За згодою сторін можлива передоплата на підставі рахунка та специфікації. Кінцеві розрахунки проводяться протягом 5 банківських днів на підставі підписаної між сторонами видаткової накладної на товар. ОСОБА_1 видаткової накладної базуються на результатах приймання товару відповідно до умов, визначених в розділі 7 даного договору. У випадку отримання попередньої оплати і затримки відвантаження під неї товару більше ніж на 7 календарних днів постачальник зобов»язаний, по закінченню цього строку, невідкладно повернути отриману суму.

Позивач сплатив відповідачу 315406,13 грн. за період з 02.10.2008р. по 23.10.2008р., що підтверджується банківськими виписками № 1002 від 02.08.2008р. на суму 150000 грн., з яких попередня оплата 145406,13 грн.; № 1013 від 13.10.2008р. на суму 50000 грн. та № 1023 від 23.10.2008р. на суму 20000 грн.

Позивач визнає обставину здійснення відповідачем поставки вагону з металобрухтом № 65386138 на загальну суму 69395,90 грн.

За розрахунками позивача станом на 24.02.2008р. борг становив 246010,23 грн. (315406,13 грн. - 69395,90 грн.); з цієї суми відповідач повернув 33261,08 грн., отже борг відповідача складає 212749,15 грн.

Позивач посилаючись на ст.ст.202, 598, 693, 712 ЦК України просить стягнути з відповідача попередню оплату в сумі 212749,15 грн. та нарахований ним на підставі ст.625 ЦК України 13079,70 грн. штраф (3% річних). При цьому позовні вимоги обґрунтовує тим, що вантажоотримувач - ЗАТ «Мініметалургійний завод «Істіл Україна»(зараз ПрАТ «Донецький електрометалургійний завод»), який є покупцем металобрухту за договором укладеним з ТзОВ «Науково-виробниче іноваційне комерційне підприємство «Інно-Дніпро»на закупівлю брухту чорних металів № НОМЕР_1 від 08.12.2006р., не прийняв металобрухт і не оформив акти приймання-передачі ПСА форми 69 на вагони з металобрухтом № 65950701, № 66696667 від вантажовідправника - ТзОВ «Вавіан». 03.10.2008р. між вантажоотримувачем (ЗАТ «Мініметалургійний завод «Істіл Україна») та позивачем було складено акт № 99 від 03.10.2008р. про те, що брухт, який прийшов у вагоні № 65950701 непридатний для використання у печі ЕСПЦ, відтак вагон підлягає поверненню. Позивач стверджує, що вантажоотримувач (ЗАТ «Мініметалургійний завод «Істіл Україна») своїм листом від 28.10.2008р. повідомив позивача про простій вагону № 66696667 з металобрухтом у зв»язку із підвищеною засміченістю на вид № 17. Посилаючись на п.7.1 - п.7.6. договору, позивач вважає, що відсутність у відповідача актів приймання-передачі ПСА ф.69, виписаних вантажоодержувачем (ЗАТ «Мініметалургійний завод «Істіл Україна»), свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов»язань з поставки на умовах договору, а факт поставки металобрухту чорних металів на суму 212749,15 грн. у вагонах № 65950701, № 66696667 не підтверджується належними доказами.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

У відповідності до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання зобов»язань по договору поставки № 43 від 25.12.2006р. відповідач поставив зі станції Запитів Львівської залізної дороги (код станції 370701, код відправника 2408) на адресу вантажоотримувача, вказаного згідно з п.1.5 договору поставки та специфікацій № 22-08 від 20.09.2008р., № 23-08 від 26.09.2008р. ЗАТ «Мініметалургійний завод «Істіл Україна»(823062, м.Донецьк, вул.І.Ткаченко, 122, ст.Донецьк Донецької залізної дороги, код станції 480403, код одержувача 1390), із зазначенням на звороті квитанцій про приймання вантажу - власність ТзОВ «Інно-Дніпро»- металобрухт та відходи чорних металів.

22.09.2008р. вагоном № 65950701 поставлено металобрухт категорії № 17 в кількості 64,67 тон на суму 112849,15 грн. та 29.09.2008р. вагоном № 66696667 металобрухт категорії № 17 в кількості 66,60 тон на суму 99900 грн.

Обставина предявлення вантажовідправником (відповідачем) до перевезення ДТГО «Львівська залізниця»(третій особі 2) вантажу металобрухту на суму 212749,15 грн. підтверджується квитанціями про приймання вантажу до перевезення від 22.09.2008р. № 36234031 та від 29.08.2008р. № 36234035; видатковими накладними № 1020-1 від 20.10.2008р. на суму 112849,15 грн. та № 1020-2 від 20.10.2008р. на суму 99900 грн.

Відповідно до ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.5 ст.307 ГК України, які кореспондуються із ч.4 ст.909, ч.1 ст.920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 із змінами та доповненнями, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів (ст.6, 23, 24 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, із змінами та доповненнями, накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу. Накладна є обов»язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна разом з дорожньою відомістю супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу. Квитанція про приймання вантажу до перевезення видається відправнику.

Положеннями ст.37 Статуту залізниць України передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах, маса вантажів визначається відправником, спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Обставина здавання відправником (відповідачем) для перевезення вантажу - металобрухту підтверджується поданими ДТГО «Львівська залізниця»корінцями дорожньої відомості № 36234031 від 22.09.2008р., № 36234035 від 29.08.2008р. Наведені докази підтверджують також той факт, що вантаж від вантажоотримувача вантажовідправнику не повертався.

Між позивачем (ТзОВ «Науково-виробниче іноваційне комерційне підприємство «Інно-Дніпро») та вантажоотримувачем (ЗАТ «Мініметалургійний завод «Істіл Україна»- третя особа 1) було складено акт № 99 від 03.10.2008р. про неналежну якість продукції в ході огляду вагону № 65950701 та невідповідність його лінійним розмірам, з висновком про те, що металобрухт є непридатним для використання у печі ЕСПЦ та підлягає поверненню постачальнику. Доказів повідомлення вантажовідправника (ТзОВ «Вавіан», відповідача) про неналежну якість вантажу та виклику його представника для складання акту, позивач не надав.

Згідно з п.7.7 додаткової угоди № 2 до договору № 43 від 25.12.2006р., укладеного між позивачем та відповідачем, час простою вагону в очікуванні представника постачальника для кінцевого вирішення питання по якості та в інших випадках, відноситься на рахунок постачальника, в тому числі у вихідні, святкові дні, якщо постачальник не надав покупцю інформацію про координати для здійснення з постачальником цілодобового зв»язку. Постачальник проводить оплату покупцю за користування вагонами та контейнерами по фіксованій ставці _грн. за годину. В додатковій угоді № 2 до договору зазначено, що ці зміни стосуються виключно поставок металобрухту на ЗАТ «ММЗ «Істіл-Україна».

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вантажоотримувачем було порушено умови прийняття вантажу за якістю, що передбачені Інструкцією про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1996р. № П-7. Зокрема в порушення п.п.16, 18 Інструкції П-7 вантажоотримувач на протязі 24 годин не викликав представника постачальника для участі у складанні акту про характер виявлених дефектів продукції та не повідомив представника постачальника про якість товару; в порушення п.п.26, 27 Інструкції П-7 представниками вантажоотримувача не було складено акту відбору проб; в порушення до п.28 Інструкції П-7 вантажоотримувач не надіслав постачальнику один зразок з відібраних проб; в порушення п.29 Інструкції П-7 в акті якості продукції не вказаний отримувач продукції і його адреса; місце приймання продукції; найменування і адреса відправника; дата і номер телефонограми або телеграми про виклик представника відправника; умови зберігання продукції на складі отримувача до складання акту; за чиїми пломбами відвантажена продукція; підстава на основі якої продукція переводиться до більш низької якості з посиланням на відповідний стандарт; чи здійснювався відбір проб і куди вони направлені. Відповідно до п.30 Інструкції П-7, якщо постачальник не погоджується зі складеним актом, отримувач повинен запросити експерта, представника відповідної інспекції або іншого компетентного органу, однак, наведеного отримувачем зроблено не було. В порушення п.31 Інструкції П-7 до акту не було додано відповідних документів, зокрема: акту складеного в порядку п.16 Інструкції; акту відбору зразків.

Відтак, оскільки акт № 99 від 03.10.2008р. не відповідає визначеній законом формі і змісту, складений з порушенням вимог Інструкції П-7 без участі представника постачальника, експерта та представника відповідних компетентних органів, а сам вантажоотримувач не надіслав претензії щодо якості товару, апеляційний погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановити обставини, який саме брухт знаходиться в отримувача і чи дійсно він був на момент постачання неякісним, не видається можливим.

Згідно з ст.689 ЦК України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.690 ЦК України якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов'язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

Відповідно до ч.4 ст.690 ЦК України якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч.6 ст.267 ГК України договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем.

Відповідно до ч.4 ст.268 ГК України постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Якість відправленого металобрухту була засвідчена сертифікатами якості № 175 та № 177 про які вказано на зворотній стороні квитанцій про приймання вантажу № 36234031 від 22.09.2008р. та № 36234035 від 29.09.2008р.

Про неналежну якість поставленого вантажу позивач повідомив відповідача лише 30.03.2009р. листом за вих.№ 269 від 30.03.2009р.

В договорі № 43 та специфікаціях до нього зазначено, що вантажотримувачем є ЗАТ «ММК Істіл (Україна)». Однак, як вбачається із листа позивача від 30.03.2009р. за № 269 вищезазначений металобрухт 05.11.2008р. був вивезений за територію (ЗАТ «ММК Істіл (Україна)»і залишений на зберігання на виробничій дільниці позивача, а не вантажоодержувача.

Між позивачем та відповідачем 20.10.2008р. був підписаний акт приймання-здачі металобрухту виду № 17, код металобрухту за УКЗВЕД НОМЕР_2, який згідно з специфікацією до договору поставки № 43 відноситься до виду металобрухту № 17.

Переадресування вантажу, згідно з п.1.1 Правил переадресування вантажу затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. № 542, зареєстрованих Міністерством юстиції 10.09.2001р. за № 794/5985, здійснюється за заявою відправника, одержувача або експедитора (за дорученням).

Як зазначив позивач у надісланій відповідачу вимозі про повернення коштів від 23.05.2011р. вих.№ 62, вантаж, який знаходився у вагоні № 65950701, за згодою ТзОВ «Вавіан»був переадресований на адресу іншого одержувача ВАТ «Алчевський металургійний комбінат». При цьому доказів на підтвердження вказаного позивач суду не подав.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2011р. було залучено до участі у справі № 5015/4529/11 як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство «Донецька залізниця»; зобовязано третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство «Донецька залізниця»подати суду до 10.01.2012р. докази переадресації вагонів № 65950701 та № 66696667, що були поставлені до ст.Донецьк згідно з залізничною квитанцією про приймання вантажу № 36234031 від 22.09.2008р. на вагон № 65950701 та залізничною квитанцією про приймання вантажу № 36234035 від 29.09.2008р. на вагон № 66696667, відправник - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Вавіан», станція відправника - Запитів, Львівської залізної дороги. Проте, третя особа 3 вимог ухвали суду від 20.12.2011р. не виконала, витребуваних доказів не подала.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Позивачем не надано доказів повернення відповідачу вантажу, його переадресації та місця знаходження на даний час. При цьому третя особа 2 стверджує, що відправлений відповідачем вантаж назад не повертався.

З огляду на викладене в сукупності, позивач належними та допустимими доказами не довів підставності позовних вимог про стягнення з відповідача передоплати за поставлений металобрухт. Судом першої інстанції правомірно відмовлено в позові за недоведеністю.

Відтак, враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставин, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції в порядку статей 33, 34 ГПК України апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, таким, що прийнято у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Тому керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 24.10.2011р. у справі № 5015/4529/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідністю «Науково-виробниче інноваційне комерційне підприємство «Інно-Дніпро», м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.