донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.08.2012 р. справа №5006/25/16/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко Н.В.

Суддів: Манжур В.В., Мясищева А.М.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 по дов.;

від третьої особи: не зявився.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Єнакієве Донецької області

на рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2012р. (повний текст від 10.07.2012р.) у справі №5006/25/16/2012 (суддя Зекунов Е.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Єнакієве Донецької області

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, м. Донецьк

за участю третьої особи, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Донецьк

про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 610 128,73грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м. Єнакієве Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, м. Донецьк, за участю третьої особи, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Донецьк, про стягнення завданої позивачу матеріальної шкоди у розмірі 610 128,73грн.

Рішенням від 05.07.2012р. господарський суд Донецької області у задоволенні позову відмовив з посиланням на те, що позивачем в порушення ст. 1166 ЦК України не доведено незаконності дій відповідача, тому у складі правопорушення відсутній такий елемент як протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, і як наслідок відсутній причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Таким чином, суд визнав позовні вимоги не доведеними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м. Єнакієве Донецької області, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області скасувати та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно посилався на приписи Закону України «Про порядок відшкодування шкоди громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», оскільки позивач є юридичною особою, дії відповідача по вилученню майна були законними, а саме майно було втрачено не під час здійснення законних процесуальних дій, а внаслідок розкрадання невідомими особами.

Стосовно посилань господарського суду на відсутність в матеріалах справи доказів повернення зберігачами позивачу або відповідачу переданого їм майна в повному обсязі, заявник апеляційної скарги зазначає, що по-перше, не може володіти такими доказами, оскільки не мав ніяких відносин зі зберігачами, а по-друге, ця обставина, на думку скаржника, не має значення для вирішення спору, оскільки відповідач має відповідати перед позивачем безпосередньо, не встановлення осіб, що розкрали це майно, також не має значення для даної справи.

Незаконність дій відповідача, за твердженням заявника апеляційної скарги, полягає у неповерненні вилученого у позивача майна, яке останній був зобовязаний повернути.

Вищевикладене, на думку заявника, свідчить про доведеність матеріалами справи факту наявності складових для притягнення відповідача до цивільної відповідальності, та є підставою для скасування незаконного і необґрунтованого рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає викладені в ній доводи необґрунтованими, у звязку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не зявились з невідомих підстав, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Враховуючи, що ухвалою про порушення апеляційного провадження явка представників сторін не визнавалась обовязковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників за наявними у справі матеріалами.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2005р. - 25.06.2005р. при проведенні санкціонованого огляду в приміщенні по вул. П. Ангеліної, 23а, м. Єнакієве Донецької області, в рамках дослідчої перевірки за заявою ОСОБА_3, було вилучено обладнання, сировина та інші предмети для виробництва масла, належні позивачу на праві власності.

25.06.2005р. старшим слідчим по ОВД СУ УМВС України в Донецькій області була порушена кримінальна справа № 81-554 по факту незаконного використання винаходу, що завдало автору винаходу ОСОБА_4 матеріальної шкоди в особливо великому розмірі, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.177 Кримінального кодексу України.

Вищезазначене майно на підставі постанов слідчого було визнано в якості речових доказів по кримінальній справі №81-554 та передано на зберігання ОСОБА_5

Так, 25.06.2005р. старшим слідчім ОВД СУ УМВС України в Донецькій області було передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_5 наступні предмети: 265 мішків розміром 30х45см з тканини ТГФ-3, що знаходяться в поліпропіленовому мішку «Биг-баг», опечатаному склейкою-біркою з №1; два шпагатних мішка, у які упаковано 70 мішків розміром 30х45см з тканини ТГФ-3, опечатаних склейкою з №2 та №3; два шпагатних мішка, у які упаковано 40 мішків розміром 30х45см з тканини ТГФ-3, опечатаних склейками з пояснювальними записами; ємності пластикові обємом 1 куб.м. кількістю 14 шт. з наступними номерами; №№ 33, 23, 20, 13, 14, 16, 5 заповнені рідиною майже повністю; №№ 9, 39 заповнені рідиною наполовину, №№ 24, 37, 6, 26 заповнені рідиною на ѕ, №2 заповнена рідиною на Ѕ; прес для віджиму олії з насіння соняшника кількістю 4 шт.; зеєрні прескамери кількістю 2 шт.; диски металеві кількістю 25 шт.; жаровні кількістю 5 шт.; електродвигуни кількістю 2 шт.; два демонтованих ручних прес фільтра та рамки фільтрувальні кількістю 98 шт.; електронасос зі шлангами, мішки пакувальні кількістю 3 шт.; дві станіни з прес-фільтрів (два гвинта для затяжки дві стальні плити розміром 1х1м.); плита стальна кількістю 2 шт.; манометри 2 шт.; насос НШ-10 з електродвигуном і шаровими кранами кількістю 3 шт.; корита металеві кількістю 6 шт.; шланги прозорі товстостінні у кількості 11шт.; зеєрні камери для пресу 2шт.; маслоприйомник для пресу; комплектуючі к пресу 1 мішок; прес-фільтр ручний в зборі (48 деревяних рамок і фільтротканина Бельтинг); ємкості пластикові обємом 1 куб.м. кількістю 3 шт., заповнені рідиною більш половини відкачаної з двох цистерн, що розташовані з лівої сторони від входу; дві металеві цистерни обємом біля 5 куб.м.; два металевих бака прямокутної форми обємом біля 3 куб.м., дві жаровні чугунні з редуктором і мішалкою; чотири 200л. бочки з вязкою речовиною; ємкість пластикова обємом 1 куб.м. без сливного крану; ємкості пластикові обємом 1 куб.м. кількістю 9 шт., заповнені рідиною до різного рівня; ємкості пластикові обємом 1 куб.м. кількістю 21 шт. пусті.

Крім того, в рамках вищезазначеної кримінальної справи 02.09.2005р. та 03.09.2005р. було проведено санкціонований обшук за адресою: вул. Чкалова, 22, смт. Троїцьке, Луганська область, під час якого також вилучено обладнання, сировина та інші предмети для виробництва масла.

Вищезазначене майно, а саме: прес двокамерний 1шт., трубопроводи 3шт., масло станція 1шт., жаровня з редукторами 2шт., електродвигуни 3шт., мотор-редуктор 1шт., масляний насос 1шт., пластмасові кубові ємкості 9шт., насос НШ-10 1шт., насос НШ-32- 1шт., металева ємкість 1шт., фільтр (в комплекті) 1шт., перлит (відходи метало виробництва) 643 мішки, було також передано на зберігання ОСОБА_5

Загальна сума вилученого майна у цінах придбання, за твердженням позивача, складала 185 976,00грн.

Проте в подальшому, постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 27.07.2007р. по справі № 4-353, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2007р., постанова старшого слідчого по ОВД СУ УМВС України в Донецькій області від 25.06.2005р. про порушення кримінальної справи № 81-554 була скасована та одночасно відмовлено в порушені кримінальної справи. Вилучене майно повернуто власникам. На виконання рішення був виданий виконавчий лист.

Водночас, згідно з матеріалами справи, 27.08.2005р. СУ ГУ МВС України в Донецькій області за фактом незаконного використання корисної моделі ОСОБА_3 за ознаками злочину, який передбачено ч.2 ст.177 КК України було порушено кримінальну справу № 81-554/2, яку прийнято до провадження ГСУ МВС України і їй також присвоєно реєстраційний номер 24-356.

03.09.2007р. на території ВАТ «Точмаш»у м. Донецьку, слідчим СУ ГУМВС України у Донецькій області за участю спеціаліста та ФОП ОСОБА_5 було проведено огляд цінностей, що знаходились на зберіганні у останньої, постановою слідчого від 04.09.2007р. приєднані до матеріалів кримінальної справи №24-346 в якості речових доказів та передані на зберігання ОСОБА_5

01.10.07р. слідчим ГСУ МВС ОСОБА_6 було винесено постанову про зміну зберігача речових доказів по кримінальній справі №24-346 та відповідно вказаної постанови, 01.10.07р. старшим слідчим з ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 по кримінальній справі складений акт прийому-передачі речових доказів.

Відповідно до даного акту, старший слідчий з ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_7 прийняв на відповідальне збереження речові докази, які зберігались ОСОБА_5, а саме: прес двокамерний, 3 шт. трубопроводу, олієстанція, жаровні з редукторами 2шт., електродвигуни 3 шт., двигун-редуктор, олієний насос, насоси НШ-10 4шт, насос НШ-32, металева ємкість, пресфільтр, мішки розміром 30х45см ткати ТГФ-3 кількістю 265шт., упаковані у пропіленовий мішок «Bag», 110шт. мішків розміром 30х45см. сірого кольору опечатані у 4 мішки, 42 пластмасові ємкості обємом 1 куб.м., пластмасові ємності обємом 1 куб.м. наповнені олієною рідиною 9 шт., преси для віджиму олії 4шт., насіннєві прес камери 4шт., металеві диски 25шт., жаровні 5шт., електродвигуни 2шт., пресфільтри з фільтрувальними рамками в кількості 98шт. 2шт., електронасос з шлангами, 2 шт. станини прес фільтрів, манометри 2шт., металеві корита 6шт., жаровні металеві з редуктором та мішалкою 2шт., ємкість (бочка) 200 літрів наповнених олієною речовиною, 2шт. металевих ємностей прямокутної форми, 2шт. цистерни металеві обємом 5куб.м., масло приймач для преса, комплектуючі частини к пресу, металеві плити 2шт., прозорі шланги 11шт., 3шт. мішки для упакування.

15.10.2007р. Генеральною прокуратурою України скасовано постанови слідчого СУ ГУМВС України у Донецькій області від 04.09.2007р. та 01.10.2007р. про визнання речовими доказами вилучених під час розслідування речей та предметів з метою забезпечення виконання рішення суду.

20.12.2007р. Ворошиловський районний суд м. Донецька скасував постанову про порушення кримінальної справи №81-554/2 (№24-346) та відмовив у порушенні кримінальної справи за даним фактом.

У звязку з викладеним, з відповідачем у даній справі та Прокуратурою Донецької області велось листування з приводу повернення майна позивача, відшкодування вартості або надання його аналогів. Докази повернення майна позивачу або відшкодування його вартості в матеріалах справи відсутні.

Крім того, 22.09.2008р. прокуратурою Донецької області була порушена кримінальна справа №67-2197 за ч.5 ст.191 КК України відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за фактом розтрати чужого майна в особливо великих розмірах.

27.09.2008р. ця кримінальна справа прийнята до провадження СУ ГУМВС Донецької області, а постановою від 06.04.2009р. кримінальне переслідування відносно вказаних осіб було припинено у звязку з відсутністю підстав для предявлення звинувачення.

Як встановлено судом першої інстанції, до теперішнього часу досудове слідство по кримінальній справі №67-2197 не закінчено, винні особи не встановлені.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався із заявами про повернення вилученого майна до ГУМВС області, на які отримав відповіді про те, що проведеними по справі №67-2197 слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження майна, що належить ФОП ОСОБА_2, не видалось можливим, у звязку з чим дотепер, належні вказаному підприємству, предмети не повернуті.

Крім того, за заявою позивача від 28.05.2012р., ГУМВС області було предявлено для огляду майно, вилучене, зокрема, у ФОП ОСОБА_2 23.06.2005р., 24.06.2005р., 25.06.2005р., 02.09.2005р. та 03.09.2005р., за результатами якого було складено протокол від 14.06.2012р.

З вказаного протоколу вбачається, що ФОП ОСОБА_2 в ході проведення огляду зазначив, що серед предявленого майна належних йому цінностей, вилучених 23-25.06.2005р. в ході оглядів у м. Єнікієво, та 02-03.09.2005р. в ході обшуку у м. Троїцьке, не міститься.

Враховуючи викладене, оскільки на теперішній час не врегульовано питання щодо повернення вилученого майна позивача або відшкодування його вартості, ФОП ОСОБА_2, посилаючись на приписи ст.ст. 1166, 1176 ЦК України, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Як вже зазначалось вище, місцевий господарський суд відмовив позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, судова колегія погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ст.80 КПК України, речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи. Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства (ч.2 ст.81 КПК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_2 посилається на те, що незаконні дії відповідача, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, призвели до втрати вилученого та переданого на збереження майна підприємства, а отже внаслідок дій відповідача позивачу було завдану матеріальну шкоду в розмірі 610 128,73грн. (в цінах на час звернення до суду).

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено ст. 1166 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Майнова шкода відшкодовується у спосіб, визначений статтею 1192 цього Кодексу, тобто, за вибором потерпілого шляхом передачі речі в натурі чи відшкодування завданих збитків. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Для визначення підстав застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, суду необхідно зясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки заподіювача, розміру шкоди, причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача і шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 22.09.2008р. прокуратурою Донецької області порушена кримінальна справа №67-2197 за ч.5 ст. 191 КК України за фактом розтрати чужого майна в особливо великих розмірах.

Проте, в матеріалах даної справи відсутні докази передання вказаної кримінальної справи до суду, як і відповідний вирок суду, яким було б встановлено, чи мали місце певні дії щодо розтрати майна ФОП ОСОБА_2 та ким вони вчинені.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що для вирішення спору у даній справи не має значення встановлення осіб, які викрали вилучене майно позивача, судова колегія до уваги не приймає з огляду на приписи ст. 1166 ЦК України, відповідно якої необхідним є зясування усіх складових цивільного правопорушення, зокрема, особи, яка заподіяла шкоду, та її вини. У звязку з викладеним, оскільки матеріалами справи не підтверджена вина саме відповідача у зникненні майна, належного позивачу на праві власності, у суду відсутні підстави для притягнення відповідача до цивільної відповідальності.

Стосовно незаконності дій відповідача, що полягають у неповерненні майна, яке повинно було бути повернуто, судова колегія також вважає вказане твердження скаржника необґрунтованим, оскільки воно не підтверджено належними і допустимими доказами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження позивачем дій працівників відповідача у звязку з проведенням оглядів, обшуків, вилучення майна, та визнання їх незаконними. А відтак, з врахуванням того факту, що до теперішнього часу матеріали кримінальної справи №67-2197 стосовно розтрати чужого майна в особливо великих розмірах до суду не передана, судова колегія вважає, що позивач в порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не довів протиправної поведінки (неправомірність дій) відповідача та факт заподіяння йому шкоди саме внаслідок неправомірних дій Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, оскільки останній при проведенні огляду, вилучення матеріальних цінностей і передачі їх на зберігання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діяв у межах, наданих йому чинним законодавством повноважень.

Матеріали справи містять постанову Прокуратури м. Донецька від 21.08.2008р., якою було відмовлено у порушенні кримінальної справи у відношенні слідчих, які здійснили вилучення майна позивача. У вказаній постанові встановлені факти, що вилучені матеріали та майно не мали індивідуальних ознак, були упаковані, опечатані належним чином та прийнятті на зберігання. Вважаючи, що після передачі майна слідчі органи не несуть за них відповідальності, прокурор дійшов висновку, що дії слідчих не могли призвести до шкідливих наслідків у вигляді неповернення предметів після прийняття рішення у справі законному володільцю, тому відмовив в порушенні кримінальної справи,а відтак посилання позивача на недбалі дії слідчих є необґрунтованими. Отже, позивачем не доведено усі складові елементи правопорушення, необхідні для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків за ст. 1176 ЦК України.

Водночас, судова колегія приймає до уваги зауваження апелянта стосовно невмотивованого посилання суду першої інстанції на приписи Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», з огляду на таке.

Спеціальним законом, а саме Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» врегульовано правовідносини відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

Предметом же даного спору є відшкодування позадоговірної шкоди, завданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу попереднього (досудового) слідства, що не слід ототожнювати.

З огляду на те, що на даний час порядок відшкодування позадоговірної шкоди, завданої юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу попереднього (досудового) слідства, спеціальним законом не врегульовано, то в силу вимог ч.6 ст.1176 ЦК України така шкода має відшкодовуватися на загальних підставах. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Вищого господарського суду України від 30.11.2010р. у справі №26/709-22/42.

Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено саме ст. 1166 ЦК України, тому суд першої інстанції помилково посилався на норми вищевказаного Закону у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Разом з цим, загальний висновок господарського суду про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження сукупності необхідних складових для притягнення відповідача до цивільної відповідальності є вірним, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та судовою колегією до уваги не приймаються.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2012р. у справі №5006/25/16/2012 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2012р. (повний текст від 10.07.2012р.) у справі №5006/25/16/2012 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Єнакієве Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2012р. (повний текст від 10.07.2012р.) у справі №5006/25/16/2012залишити без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В. Будко

Судді: В.В. Манжур

ОСОБА_8

Надруковано примірників-6

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

1-третій особі

1-господарському суду

1-ДАГС