ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" вересня 2012 р.Справа № 5023/3638/12 вх. № 3638/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Васильєва Л.О.

за участю:

позивача -ОСОБА_1 відповідача - ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи за позовом ТзОВ СГП "Нібулон"

до ДП "Південна Залізниця" м. Харків

про стягнення коштів в сумі 396 020,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2012 року ТОВ сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (позивач) звернувся до суду та просить стягнути з Державного підприємства "Південна залізниця" ( відповідача) 381 638,40 грн. грошових коштів, 3 % річних- 4109,15 грн. штраф - 10 272,87 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, при цьому посилаючись на ст. 131 Статуту Залізниць України та п.1 "Правил заявлення та розгляду претензій", стверджуючи при цьому що є неналежним відповідачем по справі.( а.с.119-121).

Також, відповідач посилається на оперативний наказ від 06.02.2012 року № ЦМР-014 для Південної, Південно-Західної,Одеської залізниць. У відповідності до якого відповідача було зобов*язано донарахувати та стягнути відповідну частку тарифу з організацій перевезень зерна на експорт за участю представників Української зернової асоціації, УСПП, експортерів зерна із визначених наказом станцій на адресу ТОВ"НІБУЛОН" ст. Миколаїв ( а.с.127).

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 03.09.2012 року до 17.09.2012 року до 9 год. 20 хв.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, судом встановлено, що Тарифне керівництво N 1 вміщує пояснення щодо застосування тарифів за перевезення (провізної плати), розміри додаткових зборів за операції, пов'язані з перевезенням вантажів, а також перелік додаткових операцій, які залізниця може виконувати на прохання відправника або одержувача за окремими договорами на підставі вільних тарифів.

Тому, відповідно до пункту 2.6 Правил списання коштів з рахунку платника здійснюється, зокрема, на підставі накопичувальних карток, складених станціями в трьох примірниках, із зазначенням в них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівників станції і платника, а в разі їх непогодження представник вантажовласника зобов'язаний підписати їх із застереженнями. В такому разі спірні питання повинні вирішуватися у претензійно-позовному порядку.

Право Міністерства транспорту України встановлювати порядок розрахунків за перевезення вантажів не суперечить положенням пунктів 5, 62 Статуту залізниць України .

Відтак, плата за надання послуг може стягуватися залізницею після її узгодження з вантажовласником.

Відповідачем в обгрунтування своїх пояснень не надано доказів узгодження ціни на перевезення.

На підставі викладеного та керуючись ст.77,86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на "08" жовтня 2012 р. о 09:30

Суддя Лаврова Л.С.