КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2012 № 8/125-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Шипка В.В.

Борисенко І.В.

при секретарі

судового засідання: Загрунній Л.І.

за участі представників

сторін:

позивача: Мельник А.М. - дов. № 1860 від 01.10.2011 р.;

Кравець В.Х. - дов. № 45/167 від 06.02.2012 р.;

відповідача: Туголуков О.Є. - дов. б/н від 12.01.2012 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного підприємства „Укртехобладнання"

на рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2011 р.

у справі № 8/125-11 (суддя Скутельник П.Ф.)

позивач: Державне підприємство національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом"

відповідача: Приватного підприємства „Укртехобладнання"

про стягнення витрат за зберігання та зобов'язання забрати товар

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ДП НАЕК „Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу „Складське господарство" звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача - ПП „Укртехобладнання" про стягнення витрат за зберігання та зобов'язання забрати товар.

Позовні вимоги мотивовано на тому, що відповідач поставив неналежний товар, який позивач відмовився приймати, внаслідок чого позивач несе витрати на зберігання цього товару, в зв'язку з чим позивач просить господарський суд стягнути з відповідача витрати на зберігання у сумі 88 740,39 грн. та зобов'язати останнього забрати товар зі складу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.10.2011 р. № 8/125-11 позовні вимоги (враховуючи Заяву про збільшення позовних вимог від 30.09.2011 р. № 13405) Державного підприємства НАЕК „Енергоатом" задоволені повністю.

Вказаним Рішенням, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги як майнового характеру, стягнуто з відповідача на користь позивача - 88 740,39 грн. - витрат на зберігання товару у вигляді обладнання, так і позовні вимоги немайного характеру - зобов'язано відповідача забрати товар у вигляді обладнання для їдалень, шляхом вивезення зі складу.

Не погоджуючись із вищевказаним Рішенням, відповідач - ПП „Укртехобладнання" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить скасувати Рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2011 р. № 8/125-11 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

- між Відокремленим підрозділом „Складське господарство" ДП НАЕК „Енергоатом" та відповідачем (скаржником) не було жодних договірних відносин та/або зобов'язань., в зв'язку з чим Відокремлений підрозділ „Складське господарство" ДП НАЕК „Енергоатом" є не належним позивачем по даній справі;

- висновок суду першої інстанції про те що поставлене обладнання не відповідає Специфікації - є нічим не обгрунтованим, оскільки, позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що поставлене обладнання для їдалень не відповідає Специфікації;

- скаржником наголошено про необхідність застосування до Листів від 10.08.2010р. №45/605, від 10.02.2011 р. № 45/108, від 11.04.2011 р. № 45/276 строку позовної давності з підстав визначених п. 4, ч. 2 ст. 258 ЦК України. Оскільки, взяті судом першої інстанції як доказ по справі вказані Листи були направлені позивачем на адресу відповідача через 2,5 роки, 3 роки та 3,5 роки, що в свою чергу за висновком позивач є підставою для відмови у позові, з підстав визначених ч.ч.3 та 4 ст. 267 ЦК України;

- судом першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 32-34 ГПК України, взяті до уваги розрахунки позивача щодо стягнення з відповідача 88 740,39 грн. витрат на зберігання товару у вигляді обладнання для їдлень виключно на підставі даних бухгалтерського обліку позивача, аналітичних довідок позивача по балансовому рахунку № 91 (загально-виробничі витрати), № 92 (адміністративні витрати), № 94 (інші операційні витрати), що, на думку скаржника, є нічим іншим як припущення позивача та не може бути доказом в господарській справі. При цьому, за зауваженнями скаржника, в матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи (квитанції, платіжні доручення, тощо) щодо фактично понесених витрат, які заявлені за позовом.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2012 р. у складі колегії: головуючий суддя - Ільєнок Т.В. (доповідач); судді Верховець А.А., Пантелієнко В.О. відновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу ПП „Укртехобладнання" на Рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2011 р. № 8/125-11, розгляд справи призначено на 07.02.2012 р..

03.02.2012 р. через канцелярію суду представником позивача надано письмовий Відзив на апеляційну скаргу, згідно якого він вважає, викладені у ній доводи безпідставними та необґрунтованими, а тому, просить колегію суддів залишити без змін оскаржене в апеляційному порядку Рішення суду першої інстанції.

У зв'язку із зайнятістю суддів Верховця А.А. та Пантелієнка В.О. в судовому розгляді справ у складі іншої колегії Розпорядженням Секретаря судової палати КАГС від 06.02.2012 р. № 01-22/3/3 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Шипко В.В.

Ухвалою КАГС від 07.02.2012 р. № 8/125-11 розгляд справи було відкладено на 28.02.2012 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

У зв'язку з находженням судді Шипко В.В. у відпустці, Розпорядженням В. о. Голови КАГС від 27.02.2012 р. № 01-22/1/7 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Остапенко О.М.

У судовому засіданні від 28.02.2012 р. представником позивача подано Клопотання про продовження строку розгляду справи № 8/125-11 в порядку ст. 69 ГПК України, яке колегією суддів розглянуто та задоволено.

Ухвалою КАГС від 28.02.2012 р. № 8/125-11 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ПП „Укртехобладнання" за клопотанням сторони, розгляд справи було відкладено на 13.03.2012 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та ненадходженням до суду зворотнього поштового повідомлення про його виклик до призначеного судового засідання.

У зв'язку із зайнятістю судді Остапенка О.М. в судовому розгляді справ у складі іншої колегії, Розпорядженням Секретаря судової колегії КАГС від 12.03.2012 р. № 01-22/3/17 було змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді Борисенко І.В., Шипко В.В.

Ухвалою КАГС від 13.03.2012 р. № 8/125-11 розгляд справи було відкладено на 22.03.2012 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та ненадходженням до суду зворотнього поштового повідомлення про його виклик до призначеного судового засідання.

21.03.2012 р. до канцелярії суду надійшла телеграма відповідача, згідно якої директор останнього просив відкласти розгляд даної справи призначений на 22.03.2012 р. на іншу дату.

Судове засідання з розгляду даної справи призначене на 22.03.2012 р. не відбулося, у зв'язку з находженням головуючого судді Ільєнок Т.В. (доповідач у справі) на лікарняному. Наступне судове засідання з розгляду даної справи було перенесено на 17.04.2012 р..

У судовому засіданні від 17.04.2012 р. представником відповідача (скаржника) було заявлено усне Клопотання про відкладення розгляду даної справи, яке колегією суддів розглятуто та відхилено. Згідно наданих у судовому засіданні пояснень, представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив колегію суддів її задовольнити. Представником відповідача в своїх усних поясненнях не було наведено будь-яких інших підстав для скасування оскаржуваного Рішення, ніж ті, що викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні з підстав викладених у письмовому Відзиві, оскаржуване Рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ПП „Укртехобладнання", Рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2011 р. № 8/125-11 залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.12.2007 р. між позивачем - ДП НАЕК "Енергоатом", як покупцем, в особі відособленого підрозділу "Атомкомплект", та відповідачем -ПП "Укртехобладнання", як постачальником, було укладено Договір поставки від 04.12.2007 р. № 9 (далі за текстом: Договір або Договір від 04.12.2007 р. № 9).

Умовами Договору від 04.12.2007 р. № 9 сторони погодили, що постачальник зобов'язаний в порядку та на умовах, визначених у Договорі, поставити обладнання для столових (продукція), для потреб відокремлених підрозділів "Запорізька АЕС", "Южно-Українська АЕС", "Ровенська АЕС", "Хмельницька АЕС" та "Атоменергомаш АЕС"ДП НАЕК "Енергоатом", надалі - вантажоотримувач, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти та оплатити продукцію (п. 1.1), найменування, одиниця виміру та загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строки поставки вказуються в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору (п. 1.2), ціна продукції встановлена в національній валюті України та вказана в Специфікаціях (п. 3.1), сума Договору складає 13 848 650,00 грн. (п. 3.2), продукція оплачується покупцем по ціні, вказаній у Специфікаціях (п. 3.4), оплата поставленого, згідно специфікацій, продукції проводиться покупцем протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акта приймання -передавання продукції (п. 3.5), строк поставки продукції вказується в Специфікаціях, за згодою сторін допускається дострокова поставка (п. 4.1), поставка продукції згідно специфікацій проводиться автомобільним транспортом на умовах DDP відокремленим підрозділам "Запорізька АЕС", "Южно-Українська АЕС", "Ровенська АЕС", "Хмельницька АЕС" та "Атоменергомаш АЕС"ДП НАЕК "Енергоатом" згідно Інкотермс 2000 (п. 4.2), датою поставки вважається дата видаткової накладної, яка підтверджує надходження продукції на склад вантажоотримувача (п. 4.4), передавання продукції постачальником покупцю проводиться по акту приймання-передавання на складі вантажоотримувача у відповідності з супровідними документами (п. 5.1), зміни у Договір можуть бути внесені за згодою сторін з оформленням Додаткової угоди до Договору, яке набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками обох сторін. Допускається внесення змін у Договір шляхом обміну листами, які є невід'ємною частиною Договору. Зміни та доповнення у Договір, які стосуються його суттєвих умов (предмет, вимоги якості, ціна, строк виконання) вносяться за згодою сторін, шляхом підписання Додаткової угоди до Договору та скріплення його печатками (п. 10.3).

Також, сторонами Договору від 04.12.2007 р. № 9 було погоджено Специфікації №№ 1-5 до зазначеного Договору, укладено Додаткову угоду від 26.02.2008 р. № 1 щодо строків поставки, Додаткову угоду від 30.12.2008 р. № 2 та Додаткову угоду від 30.12.2009р. за № 3.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Актів здавання-приймання до Договору від 04.12.2007 р. № 9, а саме: від 27.06.2008 р. на суму 3 927 137,00 грн., від 22.07.2008 р. на суму 893 265,00 грн., від 09.10.2008 р. на суму 790 708,00 грн., від 28.10.2008 р. на суму 755 292,00 грн., від 03.11.2008 р. на суму 471 258,00 грн., від 29.12.2008 р. на суму 521 360,00 грн., від 29.12.2008 р. на суму 159 122,00 грн., які підписані представниками та посвідчені печатками продавця (відповідача) та покупця (позивача), продавцем було поставлено, а покупцем прийнято товар загалом на суму 7 518 142,00 грн., яка була прийнята вантажоодержувачами та оплачена Позивачем у повному обсязі в сумі 7 518 142,00 грн..

Господарським судом встановлено, що відповідач направив до відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Лист від 26.03.2008 р. №26/03, в якому зазначав про те, що з метою належного оформлення змін до Договору від 04.12.2007 р. №9 направляє повідомлення про прийняття пропозиції щодо змін умов Договору та пропозицію укласти відповідну Додаткову угоду до Договору.

Також, Відповідач Листом за № 27/09 повідомив відокремлений підрозділ "Атомкомплект "НАЕК "Енергоатом" про можливість збільшення відпускних цін на обладнання. Відповідь на зазначений Лист до Відповідача не надходила.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що згідно Актів приймання - передавання товару, відповідачем було передано для потреб відокремлених підрозділів "Запорізька АЕС", "Южно-Українська АЕС", "Ровенська АЕС", "Хмельницька АЕС" та "Атоменергомаш АЕС"ДП НАЕК "Енергоатом" певний товар для зберігання на склад, без зазначення її ціни, зокрема за Актами від 11.09.2008 р., від 08.09.2008 р., від 29.05.2008 р., від 06.06.2008 р., та Акт без дати, в яких зазначено, що продукція за ними прийнята на зберігання.

Господарським судом встановлено і те, що відповідач за Договором поставив товар, який не відповідав Специфікаціям Договору, в зв'язку з тим, що відповідач без згоди покупця та без укладення Додаткових угод до Договору змінив номенклатуру, кількість та вартість обладнання для їдалень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, визнавши обгрунтованими зауваження позивача, що відокремлені підрозділи - вантажоотримувачів погодились на пропозицію відповідача тимчасово прийняти його майно (обладнання) на відповідальне зберігання, про що оформили відповідні Акти прийняття на зберігання продукції, в яких ціну товару не зазначено.

Окрім того, господарським судом констатовано, що на момент поставки такого обладнання, так і на час розгляду справи, ВП "Атомкомплект"НАЕК "Енергоатом", як сторона по Договору поставки від 04.12.2007 р. № 9 не погоджував та не підписував жодної Додаткової угоди, згідно якої було б внесено зміни до Специфікацій № 1 - № 5, щодо зміни номенклатури, кількості та вартості обладнання для їдалень.

З огляду на наведене, колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає обгрунтованою позицію позивача з приводу того, що зміна умов Договору, зокрема тих, які є суттєвими, допускається за згодою обох сторін, шляхом укладення відповідних двосторонніх угод, що, зокрема, встановлено в пункті 10.3 Договору від 04.12.2007 р. № 9. В зв'язку з чим позиція відповідача з приводу того, що між відповідачем та позивачем на підставі надісланих позивачу листів було погоджено умови Договору від 04.12.2007 р. № 9 щодо збільшення ціни продукції, яка підлягала поставці, є необґрунтованою та безпідставною, внаслідок того, що ціна продукції має визначатись за згодою сторін Договору шляхом укладення у встановленому порядку відповідної додаткової Угоди.

У зв'язку з цим, господарський суд прийшов правильного висновку, що постачальником було здійснено поставку обладнання, що не відповідало умовам Договору (не було передбачено у Специфікації чи були відсутні документи на товар), обладнання було прийнято на збереження з подальшим оформленням документів згідно Актів відокремленим підрозділом "Рівненська АЕС" (Акт від 06.06.2008 р. № 805), відокремленим підрозділом "Хмельницька АЕС" (Акт від 09.06.2008 р.), відокремленим підрозділом "Южно-Українська АЕС" (Акти від 29.05.2008 р., від 03.09.2008 р.).

З матеріалів справи вбачається, що частина обладнання, що була передана на зберігання у відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" та відокремлений підрозділ "Рівненська АЕС" після надання відповідачем документів на товар була прийнята (оприбуткована) по накладній від 28.10.2008 р. № 31/07/08 згідно Акту приймання-здачі № 10/08 (відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС") та по накладній від 09.10.2008 р. № 04/10/08 згідно Акту приймання-здачі від 09.10.2008 р. № 09/10 (відокремлений підрозділ "Рівненська АЕС").

Крім того, господарським судом правомірно констатовано, що факт відмови позивача прийняти переданий відповідачем товар в зв'язку з його невідповідністю Специфікаціям до Договору та забезпечення позивачем схоронності цього товару з послідуючим повідомленням відповідача про відмову в прийнятті товару підтверджується Рішенням господарського суду міста Києва від 27.01.2011 р. № 47/537, яке є чинним, наявність якого сторонами у справі не заперечувалося та копія якого залучено до матеріалів справи.

Статтею 35 ГПК України передбачено, що обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені. Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному порядку.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає доведеним факт відмови позивача прийняти переданий відповідачем товар в зв'язку з його невідповідністю Специфікаціям до Договору та забезпечення позивачем схоронності цього товару з послідуючим повідомленням відповідача про відмову в прийнятті товару є встановленим.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 690 Цивільного кодексу України, якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов'язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця. Продавець зобов'язаний забрати (вивезти) товар, не прийнятий покупцем (одержувачем), або розпорядитися ним в розумний строк. Якщо продавець у цей строк не розпорядиться товаром, покупець має право реалізувати товар або повернути його продавцеві. Витрати покупця у зв'язку із зберіганням товару, його реалізацією або поверненням продавцеві підлягають відшкодуванню продавцем. При цьому суми, одержані від реалізації товару, передаються продавцеві за вирахуванням сум, що належать покупцеві.

Господарським судом Київської області встановлено і те, що у зв'язку із створенням відокремленого підрозділу "Складське господарство" ДП НАЕК "Енергоатом"товарно-матеріальні ресурси, що зберігались на складах відокремлених підрозділів АЕС були передані до новоствореного підрозділу "Складське господарство" на підставі розпоряджень Президента ДП НАЕК "Енергоатом": від відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" станом на 31.12.2008 р. (Розпорядження від 18.12.2008 р. №1262-р); від відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" станом на 15.06.2009 р. (Розпорядження від 03.07.2009 р. №565-р); від відокремленого підрозділу Южно-Української АЕС станом на 30.11.2009 р. (Розпорядження від 24.11.2009 р. №1007-р).

Як вже встановлено та зазначено вище по тексту, у відокремленому підрозділі "Складське господарство" зберігається обладнання для їдалень ПП "Укртехобладнання", яке позивач відмовився приймати у відповідача, на Хмельницькому, Рівненському та Южно-Українському відділеннях. Перелік обладнання долучений позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до Актів виміру площ, на яких зберігається обладнання відповідача, обладнання ПП "Укртехобладнання" займає 185 м2 складу № 5 Южно-Українського відділення відокремленого підрозділу "Складське господарство" (Акт від 15.08.2011 р. № 151); 48 м2 складу № 6 Хмельницького відділення відокремленого підрозділу "Складське господарство" (Акт від 29.07.2011 р.); 58 м2 складу №8 Рівненського відділення відокремленого підрозділу "Складське господарство"(Акт від 07.08.2011 р.).

З огляду на наявні матеріали справи, позивач неодноразово звертався до Відповідача з пропозиціями вирішити питання зберігання обладнання: укласти договір на зберігання або забрати його, оплативши витрати на зберігання (Листи від 10.08.2010 р. № 45/605, від 10.02.2011р. № 45/108, від 11.04.2011 р. №45/276).

Проте, відповідач Листами від 17.08.2010 р. № 17/10, від 23.02.2011 р. № 23/11 лише просив продовжити термін зберігання обладнання до моменту вирішення питання в Господарському суді м. Києва, в зв'язку з тим, що відповідачем був поданий позов до позивача про стягнення вартості обладнання за Договором від 04.12.2007 р. №9, що не прийняте покупцем та перебуває на зберіганні.

Відповідно до Рішення Господарського суду м. Києва від 27.01.2011 р. № 47/537, відповідачу було відмовлено у задоволені позову.

Згідно ч. 3 ст. 947 ЦК України, при безоплатному зберіганні поклажодавець зобов'язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За розрахунками позивача станом на 30.06.2011 р. відокремлений підрозділ "Складське господарство" понесло витрати по зберіганню обладнання відповідача у сумі 88 740,39 грн..

Колегія суддів, здійснивши власну перевірку обґрунтованості та достовірності виконаного позивачем розрахунку витрат на зберігання обладнання відповідача, погоджується із висновком суду першої інстанції, що для визначення суми відшкодування витрат були використані дані бухгалтерського обліку, підтвердженні аналітичними довідками по балансових рахунках № 91 (загально-виробничі витрати), № 92 (адміністративні витрати), № 94 (інші операційні витрати) за період зберігання у відокремленому підрозділі "Складське господарство", в зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що даний розрахунок є обґрунтованим та вірним.

Господарський кодекс України у ст. 49 передбачає, що підприємці зобов'язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість та доведеність позиції позивача щодо здійснення останнім витрат на зберігання товару у сумі 88 740,39 грн., який позивач відмовився прийняти в зв'язку з його невідповідністю Специфікаціям до Договору та який переданий відповідачем, з послідуючим повідомленням відповідача про відмову в прийнятті товару та ухилення останнього від вивезення вказаного товару у вигляді обладнання, в зв'язку з чим, колегія суддів погоджується, що позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на зберігання товару у сумі 88 740,39 грн. та зобов'язання відповідача забрати шляхом вивезення товар у вигляді обладнання є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи скаржника - ПП „Укртехобладнання" викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, місцевим господарським судом вже надана їм правильна та обґрунтована правова оцінка. Щодо Клопотання скаржника про необхідність застосування до Листів від 10.08.2010 р. №45/605, від 10.02.2011 р. № 45/108, від 11.04.2011 р. № 45/276 строку позовної давності з підстав визначених п. 4, ч. 2 ст. 258 ЦК України, то колегія суддів вважає його необгрунтованим, оскільки чинним законодавство не передбачено застосування строку позовної давності до обставини які у господарській справі проходить як один з доказів, а не як підстава для звернення з позовом до суду. Крім того, колегією суддів встановлено, що в суді першої інстанції відповідачем вказане Клопотання не заявлялося.

Твердження скаржника про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного Рішення також не знайшли свого підтвердження та жодним чином не спростовують встановлені місцевим господарським судом фактичні обставини у даній справі.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на підтвердження своїх аргументів не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2011 р. № 8/125-11 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПП „Укртехобладнання" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.10.2011 р. № 8/125-11 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2012 р.

№ 8/125-11 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2012 р.

№ 8/125-11 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 8/125-11 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Шипко В.В.

Борисенко І.В.