ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2012 р. Справа № 5023/797/12

вх. № 797/12

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя Светлічний Ю.В.

суддя Бринцев О.В.

суддя Погорелова О.В.

розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Велес", м.Харків,

2) Фізичної особи ОСОБА_2, м.Харків;

3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 1-го відповідача: Департамент Державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Велес», м.Харків, ОСОБА_2, м.Харків, за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Департамент Державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради, м. Харків про визнання права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «ТБ «Велес».

Одночасно із поданням вищевказаної позовної заяви 17 лютого 2012 року позивачем через канцелярію господарського суду Харківської області за вх.№14 була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову.

У своїй ї заяві позивач, посилаючись на ст. ст. 66, 67 ГПК України, просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони Державним реєстраторам Департамента Державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради (61068, м. Харків, пр.Московський, 96а) вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців будь-які записи щодо зміни відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Велес" (Код ) та проводити державну реєстрацію будь - яких змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок «Велес» (Код )

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що невжиття вказаних заходів щодо забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду Харківської області по дійсній справі, так як відповідачі, можуть вчинити будь яки дії, щодо реєстрації змін у складі учасників ТОВ «ТБ «Велес» та реєстрації нової редакції Статуту ТОВ "ТБ "Велес".

Позивач вважає, що наведені дії відповідачів грубо порушують його права , як учасника ТОВ "ТБ "Велес".

Дослідивши подані позивачем разом із заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, а також Розясненням Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову" від 23.08.1994 р. № 02-5/611, інформаційним листом Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 Про деякі питання практики забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Роз'яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 02-5/611 від 23.08.1994 року заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Отже, заходи до забезпечення позову вживаються судом з метою запобігання можливим порушенням майнових інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Причому оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України № 01-8/2776 від 12.12.2006 року "Про деякі питання практики забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- наявність звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками судового розгляду.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним, а заборона на вчинення дій може стосуватися лише предмета спору.

Право здійснення забезпечення позову та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу, повинна довести його необхідність та адекватність.

Приписами ст.ст. 4, 51 Закону України „Про господарські товариства встановлено, що установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, обовязково повинні містити, зокрема, відомості про склад учасників, розмір та порядок утворення статутного фонду, а також відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Відповідно до ч. 2. ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в Єдиному державному реєстрі мають міститись, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи як розмір статутного капіталу, в тому числі частка кожного з засновників (учасників), розмір сплаченого статутного капіталу на дату проведення державної реєстрації та дата закінчення його формування.

Зміни до установчих документів юридичної особи підлягають обовязковому затвердженню загальними зборами учасників товариства (ст.145 ЦК України, ст.ст.4, 51 Закону України Про господарські товариства) та обовязковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців(ст. 4 Закону).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками), якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Підписи засновників (учасників) на установчих документах повинні бути нотаріально посвідчені. У випадках, які передбачені законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними органами державної влади. Внесення змін до установчих документів юридичної особи оформляється окремим додатком або викладенням установчих документів у новій редакції. На титульній сторінці додатка до установчих документів юридичної особи робиться відмітка про те, що зазначені документи є невід'ємною частиною відповідних установчих документів.

За правилами ч.5 ст.89 Цивільного кодексу України зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

З огляду на наведене, реєстрація у Єдиному державному реєстрі змін у складі учасників Товариства, надасть можливість Відповідачам вчинити будь-які, дії у тому числі, повне або часткове відчуження корпоративних прав.

Такі дії у випадку задоволення позову можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

У звязку з наведеним, суд має прийняти до уваги, що внесення будь яких записів щодо зміни відомостей відносно учасників ТОВ "ТБ "Велес", а також проведення державної реєстрації будь яких змін до установчих документів товариства, може привести до порушення майнових прав та інтересів позивача, як учасника, відновити які буде практично не можливо.

Також позивач у поданій заяві просить ухвалу про забезпечення позову направити курьєром до Департаменту Державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, але передача процесуальних документів курьєрською службою не передбачене господарським процесом, тому суд вважає зха необхідне у задоволенні клопотання в цій частині відмовити та зобов"язати позивача по справі надати докази вручення даної ухвали третій особі.

Із врахуванням викладеного, керуючись статтями 66, 67, 68 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИЛА:

1. Заяву гр.ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Заборонити Державним реєстраторам Департаменту Державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради (61068, м. Харків, пр.Московський, 96а) вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців будь-які записи щодо зміни відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Велес" () та проводити державну реєстрацію будь - яких змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Велес" () до розгляду справи №5023/797/12 за позовом ОСОБА_1 по суті.

3. Стягувачем за даною ухвалою є гр.ОСОБА_1 (61068, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

4. Ухвала набирає чинності з моменту її винесення, тобто з 17.02.2012 р. та підлягає негайному виконанню, в порядку встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

5. Строк предявлення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить один рік, тобто до 17.02.2013 року.

6. Дану ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову для виконання та відома направити учасникам судового процесу.

7. Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

8. В іншій частині клопотання про забезпечення позову відмовити.

9. Зобов"язати позивача вручити копію даної ухвали третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 1-го відповідача - Департамент Державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців Харківської міської ради, м. Харків, докази вручення надати у судове засідання.

Головуючий суддя Светлічний Ю.В.

суддя Бринцев О.В.

суддя Погорєлова О.В.