ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" липня 2012 р. Справа № 5019/892/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи за позовом Кузнецовського міського комунального підприємства до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфарм" про стягнення в сумі 5 940 грн. 92 коп.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1 за дов. № 848 від 28 травня 2012 року;

відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Кузнецовське міське комунальне підприємство (далі позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфарм" (далі відповідач) про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 5 940 грн. 92 коп. згідно договору оренди № 143 від 05.12.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач недобросовісно виконує свої зобовязання по договору оренди № 143 від 05.12.2006 року та станом на 23.05.2012 року за відповідачем рахується борг по орендній платі в сумі 5 940 грн. 92 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 05.06.2012 року порушено провадження у справі № 5019/892/12, розгляд якої було призначено на 18.06.2012 року.

До початку судового засідання, призначеного на 18.06.2012 року, через канцелярію суду, відповідачем подано заперечення на позовну заяву № 126 від 13.06.2012 року, в якому останній зазначає, що з розрахунком позивача не погоджується, оскільки наведені в розрахунку дані щодо орендної плати не відповідають умовам договору № 143 від 05.12.2006 року та не підтверджені жодним належним доказом. Сторонами не вносились зміни до даного договору щодо розміру орендної плати, а тому її зміна в односторонньому порядку позивачем є безпідставною. Крім того, вказує, що у 2012 року відповідачем було сплачено позивачу орендну плату в сумі 5 544 грн. 77 коп. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

18.06.2012 року від позивача, через канцелярію суду, надійшла заява про зменшення позовних вимог № 927 від 15.06.2012 року, в якій зазначає, що у звязку з частковою сплатою відповідачем боргу просить суд стягнути з останнього заборгованість в розмірі 4 858 грн. 66 коп. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

В судових засіданнях від 18.06.2012 року та 09.07.2012 року було оголошено перерви до 09.07.2012 року та 30.07.2012 року відповідно.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

27.07.2012 року представником відповідача, через канцелярію суду, подано клопотання про продовження строку розгляду справи та перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні по причині розгляду в цей день іншої справи у Житомирському апеляційному адміністративному суді.

Клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи та перенесення розгляду справи на іншу дату відхилене судом з огляду на таке. Тимчасова відсутність представника відповідача не може слугувати підставою для продовження строку розгляду справи чи відкладення розгляду справи, оскільки коло представників сторін в господарському судочинстві не обмежене нормами чинного законодавства крім того, в справі відсутні докази, які б стверджували створення господарським судом перешкод щодо участі в справі інших представників відповідача, керівника або адвоката тощо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.12.2006 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кузнецовськ Рівненської області за №143 (далі - Договір), за умовами якого орендар передає, а орендар приймає в строкове платне користування, терміном на 3 (три) роки, окреме індивідуально визначене майно частину нежитлового приміщення прибудови між гуртожитками № 1 (один) та № 2 (два), загальною площею 83,1 м2.

05.12.2006 року між орендодавцем та орендарем у відповідності до п. 2.1. Договору було складено та підписано акт прийому-передачі майна № 1 від 05.12.2006 року згідно якого орендар вступив у строкове платне користування майном.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням Кузнецовської міської ради № 528 від 14.12.2005 року. І за базовий місяць розрахунку (листопад, 2006 року) складає 477 грн. 30 коп., крім того ПДВ (20%) 95 грн. 46 коп.. Усього орендна плата в місяць, разом з ПДВ складає 572 грн. 76 коп. (п. 3.1. Договору).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць(п.3.2.).

Згідно п. 3.3 Договору розмір орендної плати може бути змінено: - за погодженням сторін; - на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Пунктом 10.2. Договору встановлено, що зміни і доповнення або розірвання даного Договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Одностороння відмова від виконання Договору та внесення змін не допускаються.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кузнецовської міської ради № 229 від 28.10.2011 року про затвердження Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, змінено орендну ставку за використання нерухомого комунального майна, зокрема для виду діяльності відповідача - розміщення аптек, що реалізують готові ліки в розмірі 20%.

Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку орендної плати за період з січня 2012 року по травень 2012 року за встановленою рішенням Кузнецовської міської ради № 229 від 28.10.2011 року орендною ставкою в розмірі 20% та заяви про зменшення позовних вимог № 927 від 15.06.2012 року заборгованість відповідача по орендній становить 4 858 грн. 66 коп.

З урахуванням рішення Кузнецовської міської ради № 229 від 28.10.2011 року, позивачем було направлено відповідачу проект додаткової угоди № 1 до Договору, у відповідності до якої пропонувалося внести зміни до пункту 3.1. Договору, а саме "Орендна плата визначається на підставі методики і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженого рішенням Кузнецовської міської ради № 229 від 28.10.2011 року, за базовий місяць розрахунку (грудень, 2011 року) складає 2 239 грн. 01 коп., крім того ПДВ складає 2 686 грн. 81 коп..

Проте відповідач не повернув належно оформлений примірник договору у встановлений законодавством термін, що свідчить про його ухилення від укладення додаткової угоди до Договору. Отже, відповідач пропозицію позивача не прийняв.

Претензією № 446 від 20.03.2012 року позивач повідомив відповідача, що станом на 19.03.2012 року за останнім рахується заборгованість по орендній платі в сумі 4 379 грн. 00 коп., у відповідь на яку відповідач листом № 71 від 30.03.2012 року зазначив, що збільшення розміру орендної плати вважає безпідставним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Позивач листом № 642 від 09.04.2012 року повідомив, що із запереченнями відповідача не погоджується, так як рішенням Кузнецовської міської ради № 229 від 28.10.2011 року було затверджено орендну ставку, зокрема, для виду діяльності відповідача в розмірі 20%, а тому вимагає сплатити заборгованість.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності до статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобовязана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов за наданим позивачем проектом додаткової угоди № 1 до Договору, а тому ця додаткова угода вважається неукладеною, оскільки відповідач відмовився від пропозиції позивача.

Пунктом 4 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтями 33 та 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Оскільки сторонами не було досягнуто згоди щодо укладення додаткової угоди № 1 до Договору, дане питання в судовому порядку не вирішувалось, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за ставкою в 20% встановленою рішенням Кузнецовської міської ради № 229 від 28.10.2011 року в сумі 4 858 грн. 66 коп. є безпідставною та необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею 03.08.2012 року

Суддя Торчинюк В.Г.