ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" серпня 2012 р. Справа №5019/1075/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Торчинюка В.Г. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" (далі ТзОВ "Торговий дім "Вассма")

до відповідача ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Гомін Землі" (далі СФГ "Гомін Землі")

про стягнення в сумі 61 881 грн. 74 коп.

за участю представників сторін:

Від позивача : не з`явився

Від відповідача : не з`явився

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:ТзОВ "Торговий дім "Вассма" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до СФГ "Гомін Землі" про стягнення 24 212 грн. 94 коп. основного боргу за Договором купівлі-продажу №8/03 пк від 10 березня 2011 року, 31 069 грн. 15 коп. відсотків за користування товарним кредитом, пені у розмірі 3 201 грн. 42 коп., 3% річних у розмірі 627 грн. 59 коп., інфляційних збитків у розмірі 349 грн. 35 коп. та штрафу у сумі 2 421 грн. 29 коп. та суму судового збору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25 червня 2012 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 16 липня 2012 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16 липня 2012 року розгляд даної справи відкладено на 07 серпня 2012 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07 серпня 2012 року розгляд даної справи відкладено на 28 серпня 2012 року.

У судове засіданні 28 серпня 2012 року представники сторін не з`явились.

09 липня 2012 року через канцелярію суду позивачем подано лист-клопотання, в якому він просить справу розглядати без участі його представника.

12 липня 2012 року від СФГ "Гомін Землі" надійшов відзив на позов, в якому відповідач заявлені позивачем вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю.

27 серпня 2012 року на адресу суду надійшов лист-клопотання від позивача в якому просить розглядати справу без участі їхнього представника та додано до клопотання, на виконання вимог ухвали суду від 07.08.2012 року витяг-роздруківку з офіційного сайту ДП "Інформаційно-ресурсний центр" на СФГ "Гомін Землі" та просив задовільнити позовні вимоги у повному обсяці, оскільки відповідачем порушено договірні зобов'язання.

Як роз'яснено в п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 року № 01-08/140 Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та відповідача, належно повідомлених про дату, час та місце судового засідання.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання 28 серпня 2012 року обов'язковою не визнавалася, суд здійснює розгляд справи № 5019/1075/12 за наявними в ній документами на підставі ст.75 ГПК України.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Торговий дім "Вассма" та СФГ "Гомін Землі" 10 березня 2011 року уклали договір купівлі-продажу №8/03 - ПК (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобовязується передати, а покупець зобовязується прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного Договору (додатків та специфікацій до нього). Конкретний асортимент, кількість та ціна товару на кожному окрему партію зазначаються у додатках та/або накладних на передачу товару (видаткових), що є невідємною частиною цього Договору. У випадку виникнення розбіжностей щодо асортименту, кількості, якості та ціни товару, що визначені у додатках до Договору та накладних на передачу товару (видаткових), привілейоване значення будуть мати дані щодо асортименту, кількості та ціни товару, що визначені у накладних на передачу товару (видаткових). Ціна товару встановлена по домовленості сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті Долар США. Оплата товару (виконання зобовязання) передбачено у гривні, згідно розділу 4 цього Договору. Загальна сума Договору складається із суми вартості товару згідно всіх накладних на передачу товару (видаткових), підписаних в рамках цього Договору, що є його невідємною частиною (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Згідно п. 4.1. покупець повинен в строк до 20 березня 2011 року перерахувати на поточний рахунок продавця суму попередньої оплати у розмірі 20% від вартості товару, що вказаний у додатку (ах) до Договору. На залишок заборгованості продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу з наступним графіком сплати: 80% до 01 жовтня 2011 року.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що оплата, зроблена у строки, що передбачені п. 4.1., вважається своєчасною. При здійсненні покупцем своєчасної оплати отриманого ним Товару, відсотки за користування товарним кредитом не стягуються.

Згідно п. 4.2. продавець залишає за собою право здійснювати поставку товару, тільки після того як сума попередньої оплати, розмір якої передбачений п. 4.1. до Договору, надійде на розрахунковий рахунок продавця.

Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача і скріплений відбитками печаток сторін.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 47 912 грн. 94 коп., що підтверджується видатковими накладними: № 52/0000018 від 18 квітня 2011 року, на суму 1 998 грн. 00 коп., № 52/0000051 від 04 травня 2011 року, на суму 5 256 грн. 00 коп., № 52/0000067 від 06 травня 2011 року, на суму 15 840 грн. 00 коп., № 52/0000062 від 06 травня 2011 року, на суму 28 818 грн. 94 коп. (а.с. 19-22).

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу від 10 березня 2011 року № 8/03-ПК також свідчить відсутність з боку відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення продавцем умов даної угоди.

Проте всупереч умовам договору СФГ «Гомін Землі»взятий на себе обовязок по оплаті вартості вказаного товару виконало лише частково, сплативши продавцю 23 700 грн. 00 коп. Вказаний факт підтверджується наданими позивачем банківськими виписками, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 23-28).

Відтак, основний борг відповідача перед позивачем за договором від 10 березня 2011 року № 8/03-ПК станом на день судового розгляду справи складає 24 212 грн. 94 коп.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стосовно тверджень відповідача про те, що позивачем не надано довіреність на отримання матеріальних цінностей, суд зазначає, що підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Вказана правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 21.04.2011 № 9/252-10.

Оскільки сума основного боргу за договором від 10 березня 2011 року № 8/03-ПК, яка становить 24 212 грн. 94 коп., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога ТзОВ «Торговий дім "Вассма" про стягнення з відповідача вказаної суми є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

За умовами п.4.5. договору на суму заборгованості по договору нараховуються відсотки за користування товарним кредитом по ставці 0,2 % за кожний день користування. Нарахування відсотків здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передався на умовах товарного кредиту, за період з моменту фактичного відвантаження товару до моменту сплати покупцем суми вартості товару отриманого на умовах товарного кредиту.

Враховуючи, що відповідач протягом строку встановленого умовами договору не провів оплату позивач нарахував 31 069 грн. 15 коп. відсотків за користування товарним кредитом за період з 07 травня 2011 року по 08 червня 2012 року.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами частини 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Дія принципу свободи договору, закріпленого в ст.3 ЦК України, зумовлює те, що більшість договорів, які укладаються в умовах ринкової економіки, є вільними, тобто такими, укладення котрих залежить виключно від розсуду сторін. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не подано суду належних і допустимих доказів того, що договір купівлі-продажу № 8/03-ПК від 10 березня 2011 року визнаний судом недійсними, а тому в силу презумпції правомірності правочину, закріпленої у ст. 204 ЦК України, цей договір є дійсним (правомірними).

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування товарним кредитом є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача 31 069 грн. 15 коп. відсотків за користування товарним кредитом також підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов'язку щодо своєчасної оплати вартості отриманого товару, позивач також просив суд стягнути з СФГ «Гомін Землі»3 201 грн. 42 коп. пені, нарахованої на суму основного боргу за період з 02 жовтня 2011 року по 08 червня 2012 року та 2 421 грн. 29 коп. штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 230 ГК України згідно з якою під штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За частиною 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов даного договору покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10 % від суми неоплаченого товару.

Судом встановлено, що відповідач прострочив оплату вартості поставленого товару на суму 24 212 грн. 94 коп., за що позивачем нараховано 2 421 грн. 29 коп. штрафу.

Оскільки розмір вказаної штрафної санкції, нарахованої позивачем, відповідає вищезазначеним приписам законодавства та положенням договору, а також є арифметично вірним, тому позовна вимога про стягнення з відповідача 2 421 грн. 29 коп. штрафу підлягає задоволенню.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов даного договору покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Позивачем за прострочення відповідачем виконання зобов'язання по оплаті отриманого товару нараховано 3 201 грн. 42 коп. пені. За період з 02 жовтня 2011 року по 08 червня 2012 року.

Перевіривши розрахунок позивача, суд прийшов до висновку, що позивачем перевищено граничний строк нарахування пені, оскільки, в порядку ст. 232 ГК України, пеня повинна була бути нарахована за шість місяців прострочення виконання зобов'язання, а саме: з 02 жовтня 2011 року по 02 квітня 2012 року.

Таким чином, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на корить позивача, становить 2 507 грн. 68 коп.

Також на підставі статті 625 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідача три проценти річних в сумі 627 грн. 59 коп., нараховані з 2 жовтня 2011 року по 08 червня 2012 року включно за прострочення проведення розрахунку та349 грн. 35 коп. інфляційних, нарахованих за період з жовтня 2011 року по березень 2012 року включно.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір інфляційних є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно стягнення 3 % річних в сумі 627 грн. 59 коп. суд зазначає, що в силу приписів чинного законодавства України, 3 % річних є платою за користування чужими грошовими коштами, правова природа яких є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Таким чином, не дивлячись на той факт, що умовами ст. 625 Цивільного кодексу України встановлені проценти, що є заходом відповідальності, яка передбачає особливі підставі виникнення права на їх стягнення, все ж вони підлягають оплаті лише тоді, коли інший розмір процентів не встановлений законом або договором, а тому стягнення відсотків відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України виключає можливість стягнення відсотків, передбачених ст. 625 цього Кодексу.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 627 грн. 59 коп. є безпідставною, в зв'язку з чим в її задоволенні слід відмовити .

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (фермерського) господарства "Гомін Землі" (35645, вул. Молодіжна, 16, с. Птича, Дубенський район, Рівненська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Вассма" (03038, вул. Ямська, 28-А, м. Київ, ) суму основного боргу в розмірі 24 212 грн. 94 коп., 31 069 грн. 15.коп. - відсотків за користування товарним кредитом, пеню у розмірі 2 507 грн. 68 коп., інфляційні в сумі 349 грн. 35 коп., штраф у розмірі 2 421 грн. 29 коп., а також судовий збір у розмірі 1575 грн. 13 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "29" серпня 2012 року

Суддя Торчинюк В.Г.