ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" травня 2012 р.Справа № 1/102/5022-1485/2011 УХВАЛА
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Чопка Ю.О.
розглянувши заяву Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство", м.Бучач Тернопільської області про розстрочення виконання рішення суду від 19.12.2011р. (зміненого постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.02.2012р.) у справі
за позовом приватного підприємця ОСОБА_1, м.Бучач Тернопільської області.
до Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство", м.Бучач Тернопільської області.
Заявника: ОСОБА_2, юрист,
ОСОБА_3, головний економіст
Боржника: ОСОБА_4, адвокат.
28 жовтня 2011р. підприємець ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся з позовом до господарського суду Тернопільської області про стягнення з державного підприємства "Бучацьке лісове господарство" (надалі Заявник) заборгованості за поставлені паливно-мастильні матеріали.
Рішенням господарського суду Тернопільської області від 19 грудня 2011 р. позовні вимоги задоволено частково та присуджено до стягнення із Заявника 107 682 грн. 71 коп. основного боргу, 8 284 грн. 29 коп. пені, 894 грн. 86 коп. інфляційних втрат, а також судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.02.2012р. рішення господарського суду Тернопільської області від 19 грудня 2011 р. змінено. ОСОБА_5, крім сум, стягнених рішенням від 19 грудня, додатково стягнено 74 970 грн. 95 коп. основного боргу, 5 767 грн. 71 коп. пені, 621 грн. 86 коп. інфляційних втрат, а також судові витрати.

На виконання постанови від 22.02.2012р. та рішення господарського суду Тернопільської області від 19.12.2011р. господарський суд Тернопільської області 19.02.2012р. видав відповідний наказ та довідку про повернення судового збору.

07 травня 2012 року державне підприємство "Бучацьке лісове господарство" звернулось до господарського суду Тернопільської області з заявою про розстрочення погашення боргу в сумі 202 074 грн. 65 коп. на шість місяців зі сплатою рівними частками в сумі 33 680 грн.

В судовому засіданні 16 травня 2012р. представники Заявника повністю підтримали викладені в заяві обставини. Зокрема, головний економіст ОСОБА_3 вказала на сезонний характер роботи свого підприємства. Зазначила, що в квітні місяці в підприємства утворилися збитки, які стали наслідком проведеної затратної кампанії по висадці саджанців дерев у відкритий грунт. Збиткове підприємство не може розплатитися зі старими боргами.

Представниця Позивача по суті заяви про розстрочку заперечила повністю. Повідомила, що копія такої заяви на адресу Позивача не надходила. Просила у цьому зв"язку відкласти розгляд справи для надання Позивачу можливості підготувати заперечення на заяву. Суд це клопотання задовольнив.

Позивач надав суду клопотання про витребування доказів, а саме: - у центрального статистичного управління в Бучацькому районі фінансові звіти ДП "Бучацьке лісове господарство за 2012р.; в Бучацької МДПІ декларацію податку на прибуток ДП "Бучацьке лісове господарство" за 2012р. Представниця Позивача клопотала про залучення до матеріалів справи витягу із періодичного видання (газети) а також про витребування в центральному статистичному управлінні. Обидва клопотання були відхилені.

У судовому засіданні 25 травня 2012р. представник Заявника підтримав доводи, викладені в заяві про рострочення виконання рішення. Заявив, що в зв"язку з світовою фінансовою кризою та її впливом на світові ринки ДП "Бучацьке лісове господарство" позбулося можливості поставляти свою продукцію на експорт. Основний дохід підприємство очікує отримати в літній період року від реалізації продукції необробленої деревини на внутрішньому українському ринку. Просив надати можливість поступово, протягом шести місяців сплатити суму боргу перед Позивачем.

Позивач і його представниця проти задоволення заяви заперечували. Зазначили, що Заявник не сплатив жодних коштів в погашення боргу на підставі винесених судових рішень, хоча, за визнанням самого Заявника, в нього існував прибуток за результатами першого кварталу 2012р. в розмірі 12 000 грн. Представниця Позивача посилалася на Роз"яснення президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України", в якій вимагається наявність конкретних підстав для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання судового рішення. Просили суд відмовити в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення повністю.

Представниця Позивача заявила усне клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи з метою з"ясування питання про фінансовий стан Заявника а також питання про те, чи придбавалася Заявником нова техніка і чи витрачалися кошти Заявника виключно на господарську діяльність. Представник Заявника проти призначення експертизи заперечував, посилаючись на те, що фінансовий стан Заявника встановлено на підставі Звіту про фінансові результати, а з"ясування інших запропонованих питань не вимагає спеціальних знань. Суд клопотання про призначення експертизи відхилив.

Розглянувши заяву відповідача та додані до неї документи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд вважає за можливе задовільнити заяву частково, виходячи з наступного:

Згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, суд може за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за ініціативою суду у виняткових випадках, залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити або змінити спосіб та порядок виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. Розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

У відповідності до Роз"яснення президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.96 за №02-5/333 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України" підставою для відстрочки, розстрочки зімни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як наголошував у судовому засіданні представник Заявника обставиною, що зумовила збитки і ускладнила виконання рішення суду, є несприятлива фінансова ситуація пов"язана зі світовою фінансовою кризою. У випадку негайного виконання рішення підприємство не зможе виплачувати зарплату, що призведе до соціальної напруженості та нестабільності на підприємстві, виникне загроза банкрутства.

Суд визнає фінансово-економічну кризу загальновідомою обставиною, що не потребує доведення (ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України), наявність якої встановлено Законом України "Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Суд визнає наявність збитків на фоні світової фінансової кризи конкретною обставиною, що унеможливлює негайне виконання судових рішень.

Доказом скрутного фінансового становища Заявника є Звіт про фінансові результати за січень-квітень 2012р. (а.с. 4). З цього документу видно, що у відповідному періоді 2012р. ДП "Бучацьке лісове господарство" терпіло збитки в розмірі 39 тис. гнр. (рядок 195), порівняно з 7 тис. грн. прибутку в попередньому періоді (рядок 190).

Вищенаведене свідчить, що ДП "Бучацьке лісове господарство" не спроможне вчасно виконувати взяті на себе зобов'язання а його фінансовий стан є незадовільним.

У той же час, запропонований Заявником графік розстрочення виконання рішення господарського суду не обґрунтовується матеріалами справи.

Так, відповідно до запропонованого заявником графіку він зобов"язується виплатити борг протягом шести місяців. У той же час, як заявив представник Заявника в судовому засіданні 25 травня, основний доход підприємство отримує протягом літніх місяців. Відтак, суд визнає затягування з погашенням боргу понад тримісячний строк безпідставним.

Ухвалюючи про розстрочення виконання рішення суд враховує ту обставину, що таке розстрочення не повинно вплинути на матеріальні інтереси кредитора. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Чинне законодавство не повязує припинення зобовязання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання. Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості, у тому числі стосовно яких є ухвала про відстрочку або розстрочку виконання, не припиняє грошових зобовязань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків (див. постанови Вищого господарського суду України від 14.09.2010 № 36/358, від 16.02.2011 № 17/177-10 та постанову Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10).

Посилання Позивача на те, що розстрочення йому будуть завдані збитки, пов'язані зі сплатою процентів за користування банківським кредитом, судом не приймаються, оскільки матеріалами справи не підтверджено розмір чи відсоткова ставка за наданою КБ "Хрещатик" кредитною лінією. В силу ст.33 Господарського процесуального кодексу сторони повинні довести ті обставини, на які посилаються як на підставу своїх заперечень.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання вищезазначених судових рішень, приймаючи до уваги несприятливу фінансову ситуацію Заявника, суд вважає за можливе задовольнити заяву частково, розстрочивши виконання рішень господарських судів по справі №1/102/5022-1485/2011 на три місяці.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.43, 86, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Розстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області у справі №1/102/5022-1485/2011 таким чином:

- 25 червня 2012р. 67 358 (шістдесят сім тисяч триста п"ятдесят вісім) грн. 21 коп.;

- 25 липня 2012р. 67 358 (шістдесят сім тисяч триста п"ятдесят вісім) грн. 21 коп.;

- 25 серпня 2012р. 67 358 (шістдесят сім тисяч триста п"ятдесят вісім) грн. 21 коп.

2. Судові витрати в розмірі 500 грн. покласти на державне підприємство "Бучацьке лісове господарство".

Суддя Ю.О. Чопко

Протягом п'яти днів з дня її оголошення ця ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали виготовлено 28 травня 2012р.