ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2012 р. Справа № 5019/1233/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Павленка Є.В., розглянувши матеріали справи за позовом заступника прокурора міста Рівного в інтересах держави в особі Рівненської міської ради Рівненської області (далі Рада) та товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі Товариство) до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альфа" по вулиці Відінській, 19 в місті Рівне (далі ОСББ "Альфа") про стягнення заборгованості в сумі 5 421 грн. 42 коп.,

за участю представників:

Ради: не зявився,

Товариства: ОСОБА_1 за дов. від 3 січня 2012 року № 03-05/17,

ОСББ "Альфа": не зявився,

прокуратури: ОСОБА_2 за посв. від 16 листопада 2011 року № 94,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2012 року заступник прокурора міста Рівного звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Ради та Товариства, посилаючись на те, що на виконання умов договору на відпуск теплової енергії № 216, укладеного між Товариством та відповідачем 11 листопада 2009 року, з урахуванням додатків № 1 та № 2 до цього договору, останньому протягом жовтня 2011 року квітня 2012 року була поставлена теплова енергія на загальну суму 5 269 грн. 54 коп. Оскільки відповідач взяте на себе за вказаним договором зобовязання щодо оплати поставленої йому енергії не виконав, прокурор, посилаючись на статті 525-526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 175, 193, 216-217 Господарського кодексу України (далі ГК України), просив суд стягнути з ОСББ "Альфа" вищезазначену суму боргу, а також 151 грн. 88 коп. пені, нарахованої у звязку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Ухвалою господарського суду Рівненької області від 25 липня 2012 року порушено провадження у справі № 5019/1233/12, розгляд якої було призначено на 9 серпня 2012 року.

У судовому засіданні, призначеному на 9 серпня 2012 року, представники Товариства та прокуратури позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні.

Рада про дату, час та місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним у матеріалах справи (а.с. 27), проте явку свого повноважного представника не забезпечила, витребуваних судом документів не надала, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направила.

Відповідач також не забезпечив явку свого повноважного представника у судове засідання, документів, витребуваних у нього ухвалою суду від 25 липня 2012 року, не надав.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що за змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З метою встановлення місцезнаходження відповідача судом було зроблено спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з якого вбачається, що адресою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альфа" по вулиці Відінській, 19 в місті Рівне, є: 33018, місто Рівне, вулиця Відінська, будинок 19.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 25 липня 2012 року була надіслана відповідачу за вищезазначеною адресою, яка співпадає з адресою відповідача, вказаною прокурором у позовній заяві. Проте дане поштове відправлення було повернуто підприємством поштового звязку з посиланням на закінчення терміну його зберігання (а.с. 30-31).

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі відповідача та Ради.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Товариства та прокуратури, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2009 року між ОСББ "Альфа" та Товариством був укладений договір на відпуск теплової енергії № 216, за умовами якого, з урахуванням додатків № 1 та № 2 до цієї угоди, позивач зобовязався надавати відповідачу теплову енергію, а ОСББ "Альфа", у свою чергу, прийняти та оплатити її за встановленими тарифами в терміни, передбачені даною угодою (а.с. 34-39).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1.4 даної угоди теплова енергія подається споживачу за адресою: місто Рівне, вулиця Відінська, 19.

Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Згідно з пунктом 5.2 договору розмір щомісячної плати за опалення при відсутності приладів обліку на момент укладення договору становив 6 грн. 05 коп. в місяць протягом опалювального періоду за 1 м2 загальної площі споживача.

Згідно загальних відомостей про обєкти споживача, що є невідємною частиною договору № 216 від 11 листопада 2011 року, загальна площа обєкту відповідача житлового будинку, розташованого за адресою: місто Рівне, вулиця Відінська, 19, становила 139,50 м2 (а.с. 39).

Також судом встановлено, що в звязку зі зменшенням опалювальної площі ОСББ "Альфа" до 94,7 м2 1 березня 2012 року вищезазначений договір був переукладений сторонами в іншій редакції (а.с. 7-8), згідно якої з березня 2012 року позивач почав здійснювати нарахування за використану відповідачем теплову енергію, виходячи з вказаної площі.

За пунктами 5.3-5.4 договору споживач проводить оплату за отриману теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Товариства, при цьому споживач самостійно отримує рахунок. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору позивач протягом жовтня 2011 року квітня 2012 року надав відповідачу теплову енергію на загальну суму 5 269 грн. 54 коп., що підтверджується довідкою позивача про обороти по об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Альфа" (а.с. 17), а також рахунками за послуги теплопостачання, виставленими позивачем у жовтні 2011 року квітні 2012 року (а.с. 18-24).

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за цим договором щодо відпуску теплової енергії також свідчить відсутність з боку ОСББ "Альфа" претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Однак всупереч положень договору відповідач взятий на себе обовязок по оплаті вартості наданої йому у вищезазначений період теплової енергії не виконав, заборгувавши таким чином Товариству 5 269 грн. 54 коп.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу за вищезазначеним договором, яка складає 5 269 грн. 54 коп., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які б могли свідчити про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог прокурора про стягнення з ОСББ "Альфа" вказаної суми, у звязку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обовязку щодо своєчасної оплати вартості наданих йому послуг щодо відпуску теплової енергії, прокурор також просив суд стягнути з ОСББ "Альфа" 151 грн. 88 коп. пені, нарахованої на суму основного боргу за період з 11 листопада 2011 року по 10 квітня 2012 року, з яких: 6 грн. 21 коп. пеня, нарахована з 11 листопада 2011 року по 10 грудня 2011 року на суму основного боргу в розмірі 487 грн. 44 коп., 18 грн. 80 коп. пеня, нарахована з 11 грудня 2011 року по 10 січня 2012 року на суму основного боргу в розмірі 1 431 грн. 86 коп., 31 грн. 20 коп. пеня, нарахована з 11 січня 2012 року по 10 лютого 2012 року на суму основного боргу в розмірі 2 376 грн. 28 коп., 40 грн. 78 коп. пеня, нарахована з 11 лютого 2012 року по 10 березня 2012 року на суму основного боргу в розмірі 3 320 грн. 70 коп., 21 грн. 68 коп. пеня, нарахована з 11 березня 2012 року по 22 березня 2012 року на суму основного боргу в розмірі 4 265 грн. 12 коп., 33 грн. 21 коп. пеня, нарахована з 23 березня 2012 року по 10 квітня 2012 року на суму основного боргу в розмірі 4 265 грн. 12 коп.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобовязання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обовязку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Субєктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи субєкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 6.3.3 договору передбачено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне проведення розрахунків за теплову енергію шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а також трьох процентів річних від простроченої суми та сплати основного боргу з урахуванням індексу інфляції.

Оскільки розмір нарахованої штрафної санкції, відповідає вищезазначеним нормам законодавства та положенням договору, а також є арифметично вірним, позовна вимога про стягнення з відповідача 151 грн. 88 коп. пені підлягає задоволенню.

За частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альфа" по вулиці Відінській, 19 в місті Рівне (33018, місто Рівне, вулиця Відінська, будинок 19, ідентифікаційний код: 25320817) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, місто Рівне, вулиця Данила Галицького, будинок 27, ідентифікаційний код: 36598008) 5 269 (пять тисяч двісті шістдесят девять) грн. 54 коп. основного боргу та 151 (сто пятдесят одну) грн. 88 коп. пені.

Стягнути з об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альфа" по вулиці Відінській, 19 в місті Рівне (33018, місто Рівне, вулиця Відінська, будинок 19, ідентифікаційний код: 25320817) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 609 (одна тисяча шістсот девять) грн. 50 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13 серпня 2012 року

Суддя Є.В. Павленко