РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"10" грудня 2012 р. Справа № 10/15/783

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Олексюк Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Державного підприємства дослідного господарства "Зоря"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2012 р.

у справі № 10/15/783

за позовом Хмельницького міжрайонного природоохоронного прокурора м. Нетішин в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області

до відповідачів Державного підприємства дослідного господарства "Зоря"

про стягнення 83992,50 грн. збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

від прокурора: Войтюк О.І.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.10.2012 р. у справі № 10/15/783 позов Хмельницького міжрайонного природоохоронного прокурора м. Нетішин в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області м. Хмельницький до Державного підприємства дослідного господарства "Зоря" про стягнення 83992,50 грн. збитків, заподіяних природному середовищу, задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" 35574,56 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу на користь Державного бюджету України, місцевих бюджетів Хмельницької обласної ради та Пироговецької сільської ради. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" в дохід державного бюджету України судовий збір в сумі 711,42 грн.

При прийнятті вищевказаного рішення, судом першої інстанції було встановлено, що Державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області 27.01.2009 р. було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством дослідного господарства "Зоря" Хмельницького району, за результатами якої складено акт № 003036 та зроблено висновок про те, що ДП ДГ "Зоря" здійснювало спеціальне водокористування для забезпечення господарсько-побутових потреб господарства та населення с.Пирогівці Хмельницького району за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, чим порушено ст.ст. 44,48, 49 Водного кодексу України.

Окрім того, місцевим господарським судом було встановлено, що згідно з довідкою державного управління охорони навколишнього природного середовища в Хмельницькій області №03/123 від 26.01.2009р. (а.с. 30 т. 1) дозвіл на спецводокористування у ДП ДГ "Зоря" відсутній.

Разом з цим, в матеріалах справи наявний дозвіл на спеціальне водокористування ДП ДГ "Зоря" с. Пирогівці Хмельницького району № 002165 від 13.05.2009р. (а.с. 74-75 т.1), терміном дії з 13.05.2009р. по 13.05.2014р. В даному дозволі вказано як джерело водопостачання - 4 свердловини, ліміт забору води встановлюється на термін дії дозволу на спецводокористування з підземних джерел - 12,95 тис.м3/рік, ліміт використання води з підземних джерел - 12,95 тис.м3/рік. Цей дозвіл є єдиним документом, на основі якого здійснюється водокористування.

При вирішенні спірних правовідносин, судом першої інстанції було враховано відповідні положення Водного та Цивільного кодексів України, Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а також окремі законодавчі акти, які регулюють спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу.

Місцевим господарським судом з врахуванням ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству №290 від 29.12.2001 р. (чинної на час здійснення розрахунку), було проведено розрахунок розміру відшкодування збитків за період з 01.08.2005 р. по 31.12.2005 р., на підставі чого суд дійшов висновку, що загальна сума збитків, заподіяних державі при самовільному водокористуванні ДП ДГ "Зоря" складає 35574,56 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача збитків в сумі 35 574, 56 грн.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство дослідного господарства "Зоря" звернулось з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2012 р. у справі № 10/15/783 скасувати та прийняти нове рішення, яким частково задоволити позов в частині стягнення з відповідача збитків на суму 6654, 00 грн.

Апелянт вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято внаслідок неповного з'ясування обставин справи, та з порушенням норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Згідно з п.1.4. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації", затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству № 290 від 29.12.2001 р. завдані збитки розраховуються органами Держводгоспу в тому випадку, якщо вони завдані суб'єктами господарювання, які використовують водні ресурси або виконують господарську діяльність на землях водного фонду (крім земель водного фонду, зайнятих морями та островами на них), а також суб'єктами, розташованими за межами земель водного фонду, які звітують про використання вод за формою державної статистичної звітності 2-ТП (водгосп), затвердженої наказом Держкомстату України №230 від 30.09.1997 р.

Скаржник звертає увагу на те, що Державне підприєство дослідне господарство "Зоря" не використовує водні об'єкти на землях водного фонду та не веде господарської діяльності на землях водного фонду.

Враховуючи вказане, відповідач стверджує, що у даному випадку підлягає застосуванню ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки № 37 від 18.05.1995 р. зі змінами та доповненнями (чинної у спірний період з 1995 р. по 20.07.2009 р.).

Згідно з п. 4.2 вказаної ОСОБА_1 відповідальність юридичних і фізичних осіб настає внаслідок порушення ними встановлених умов водокористування, а саме самовільного водоспоживання, тобто забору води з поверхневих чи підземних джерел без дозволу на спецводокористування. Саме це порушення зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 003036 від 27.01.2009 р., складеному державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області.

З врахуванням лімітів водокористування на одну добу в кількості 35,31 м3, встановлених у дозволі № 002165 від 13.05.2009 р., з розрахунку виробничої потужності, площі зрошення, чисельності населення та поголів'я худоби, кількості робочих днів на рік - 365, а також діючих на час порушення тарифів на воду, відповідачем було проведено розрахунок збитків за період з 01.08.2005 р. по 31.12.2006 р., за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. та за період з 01.01.2008 р. по 27.01.2009 р., згідно якого відшкодуванню підлягають збитки в сумі 6 654 грн.

Враховуючи вказане вище, скаржник стверджує, що судом першої інстанції було неправомірно задоволено позов в частині стягнення з відповідача збитків в розмірі 35574,56 грн., у звязку з чим оскаржуване рішення слід скасувати.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідача просить суд апеляційної інстанції рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2012 р. у справі № 10/15/783 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, позивач вказує наступне.

За результатами перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством дослідного господарства "Зоря", яку 27.01.2009 р. було проведено Державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області, складено акт № 003036, яким зафіксовано, що на балансі господарства є 4 свердловини, 2 з яких використовуються для господарсько-побутових потреб дослідного господарства, 1 - для господарсько-побутових потреб населення села Пирогівці, 1 - не працює. Використання підземної води ведеться без спеціального дозволу (ліцензії) на користування ділянкою надр, а питна вода для населення подається без ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, що є порушенням положень діючого законодавства.

Позивач наголошує на тому, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідачем було здійснено водокористування без спеціального на те дозволу, що є порушенням законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Позивач звертає увагу на те, що розрахунок розміру відшкодування збитків здійснювався державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області на підставі ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству від 29.12.2001 р. № 290. Відповідно до п. 1.3 ОСОБА_1, вона може застосовуватися спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органами на місцях та іншими державними органами відповідно до законодавства. Тобто посилання відповідача на неправомірне застосування даної ОСОБА_1 є безпідставними.

З огляду на вказане, позивач стверджує, що суд першої інстанції цілком правомірно встановив факт порушення відповідачем законодавства шляхом здійснення самовільного спеціального водокористування, а тому оскаржуване рішення суду відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, у звязку з чим останнє слід залишити без змін.

10 грудня 2012 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду прокурор заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи приписи ст. ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що сторони та прокурор були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені сторонам та прокурору у даній справі (Т.3 а.с. 68-70), колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів та вірно встановлено місцевим господарським судом Державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області 27.01.2009 р. було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством дослідного господарства "Зоря" с. Пирогівці Хмельницького району, за результатами якої складено акт №003036. Перевірка проведена при участі о/у в ОВС УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області та заступника директора підприємства (Т.1 а.с. 9-10).

На підставі зазначеного акту перевірки було встановлено, що на балансі господарства є 4 свердловини, 2 з яких використовуються для господарсько-побутових потреб дослідного господарства, 1 - для господарсько-побутових потреб населення села Пирогівці, 1 - не працює. Використання підземної води ведеться без спеціального дозволу (ліцензії) на користування ділянкою надр, що є порушенням ст.ст.19, 21 Кодексу України "Про надра". Питна вода для населення подається без ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, що є порушенням ст.ст.16, 18 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". Дозвіл на спеціальне водокористування ДПДГ "Зоря" відсутній, що є порушенням ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України. Водолічильники на водозабори відсутні, облік води встановленої форми не ведеться, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України. Господарство надає платні послуги з водопостачання та водовідведення для населення с. Пирогівці. Господарство надає платні послуги з водопостачання та водовідведення для населення с. Пирогівці. Стічні води з осель населення виводяться до очисних споруд. На час перевірки очисні споруди не працювали. Стічні води після каналізаційно-насосної станції потрапляють на земельну ділянку в прибережній смузі р. ОСОБА_2, що призводить до забруднення земельної ділянки та води. Це є порушенням ст.ст. 91, 96, 164, 211 Земельного кодексу України та ст.ст. 95, 96, 100 Водного кодексу України.

Акт перевірки від 27.01.2009 р. засвідчений підписом представника підприємства без зауважень та заперечень.

Встановлені факти свідчать про те, що ДП ДГ "Зоря" здійснювало спеціальне водокористування для забезпечення господарсько-побутових потреб господарства та населення с. Пирогівці Хмельницького району за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, чим порушено ст.ст. 44,48, 49 Водного кодексу України.

Окрім того, матеріалами справи стверджується той факт, що на підставі виявлених в ході перевірки порушень Державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення № 004324 від 27.01.2009р. (Т.1, а.с. 14), винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 002823 від 28.01.2009р. (Т.1, а.с. 15), а саме штрафу в розмірі 238,00 грн. та припис №003036/06 від 28.01.2009р. (Т.1, а.с. 16), пунктом 4 якого зобов'язано господарство отримати дозвіл на спеціальне водокористування.

З письмового пояснення директора ДП ДГ "Зоря" ОСОБА_3 від 03.02.2009 р. (Т.1 а.с. 20-22), яке було надане працівнику УДСБЕЗ УМВСУ в Хмельницькій області, вбачається, що директор ДП ДГ "Зоря" підтвердив той факт, що на балансі ДП ДГ "Зоря" с. Пирогівці знаходиться 4 артезіанські свердловини, які розташовані на території підприємства, з 2 свердловин здійснювалось видобування води для господарських потреб, з 1-для потреб населення. Однак згідно розпорядження Української академії аграрних наук від 23.11.2007 р. № 134-р та акту приймання-передачі від 26.12.2007 р. свердловина для забезпечення водою населення с. Пирогівці була передана на баланс Пирогівецької сільської ради Хмельницького району. На даний час вказана свердловина перебуває на балансі сільської ради але її експлуатацію здійснює працівник ДП ДГ "Зоря", оскільки до ДП ДГ "Зоря" сплачуються грошові кошти за надання послуг по забезпеченню водопостачання та каналізації.

Згідно довідки від 28.01.2009 р. № 11, наявної в матеріалах справи, (Т.1 а. с. 18 ) за підписом в. о. директора ДП ДГ "Зоря" та головного бухгалтера, ДПДГ "Зоря" для своїх побутово-господарських потреб та для потреб населення с. Пирогівці в 2006-2008 рр, в січні 2009 р. згідно норм використання води із розрахунку середнього поголів'я ВРХ, свиней та кількості споживачів, а також виходячи із показників лічильника використання електроенергії на артсвердловині, яка постачає воду населенню, використало наступні об'єми води: 2006 р. - 29 тис. м. куб., 2007 р. - 30 тис. м. куб., 2008 р. - 31 тис. м. куб., 2009 р. (27 днів) - 2,3 тис. м. куб.

Згідно довідки № 24 від 12.02.2009 р. (Т.1 а. с. 19) за підписом директора та головного бухгалтера підприємства, ДП ДГ "Зоря" для своїх побутово-господарських потреб та для потреб населення с. Пирогівці в серпні-грудні 2005 р. використало 14 тис. м. куб води.

З листа Пироговецької сільської ради № 22 від 02.03.2009 р. (Т.1 а. с. 34) вбачається, що артезіанська свердловина та мережі централізованого водопостачання та водовідведення на балансі сільської ради не рахуються.

У листі Пироговецької сільської ради № 66 від 21.06.2010 р. (Т.1 а. с. 91) повідомлено, що на балансі Пироговецької сільської ради відповідно до акту прийому-передачі від 26.12.2007 р. перебуває водонапірна башта, яка знаходиться на території с. Пирогівці та забезпечує господарсько-побутові потреби населення с. Пирогівці. Дана башта була передана на баланс сільської ради у відповідності до Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності".

Відповідно до акту приймання-передачі від 26.12.2007 р. (Т.1 а.с. 33) ДП ДГ "Зоря" передано на баланс Пироговецької сільської ради водонапірну башту.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено довідки Хмельницького району електромереж № 249 від 17.05.2010 р. (Т.1 а.с. 71), № 297 від 02.06.2010 р. (Т.1 а.с. 73), в яких зазначено, що ДП ДГ "Зоря" в с. Пирогівці на протязі з 2005 р. по січень 2009 р. було відключене Хмельницьким РЕМ по наряду № 154 від 25.10.2006 р., об'єкти, що були відключені: тракторний парк - ТП-308; свиноферма - ТП-79, ферма - ТП-337.

Поясненнями Хмельницького РЕМ № 187 від 24.05.2011 р. (Т.2 а.с. 15) підтверджується той факт, що Хмельницьким РЕМ був виданий наряд № 154 від 25.10.2006 р. про відключення від енергопостачання ДП ДГ "Зоря" в зв'язку із несплатою заборгованості. Однак після видачі наряду ДП ДГ "Зоря" була оплачено борг і наряд не був приведений в дію. При цьому вказує на те, що даний наряд не може бути наданий для огляду в судовому засіданні, оскільки підлягав утилізації згідно з "Переліком типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів" затверджених Наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 р. за №41, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.09.1998 р. за № 576/3016.

Згідно з довідкою державного управління охорони навколишнього природного середовища в Хмельницькій області № 03/123 від 26.01.2009 р. дозвіл на спецводокористування у ДП ДГ "Зоря" відсутній (Т.1 а.с. 30).

При цьому в матеріалах справи міститься дозвіл на спеціальне водокористування ДП ДГ "Зоря" с. Пирогівці Хмельницького району № 002165 від 13.05.2009 р. (Т.1 а.с. 74-75), терміном дії з 13.05.2009 р. по 13.05.2014 р. В даному дозволі вказано як джерело водопостачання - 4 свердловини, ліміт забору води встановлюється на термін дії дозволу на спецводокористування з підземних джерел - 12,95 тис.м3/рік, ліміт використання води з підземних джерел - 12,95 тис.м3/рік. Цей дозвіл є єдиним документом, на основі якого здійснюється водокористування.

Отже наведені вище обставини справи свідчать про те, що 27.01.2009 р. Державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області встановлено факт здійснення Державним підприємством "Дослідне господарство "Зоря" спеціального водокористування для забезпечення господарсько-побутових потреб господарства та для потреб населення за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, в результаті чого природному середовищу було завдано шкоду за період з 01.08.2005 р. по 27.01.2008 р. При цьому наявні в матеріалах справи докази, а саме дозвіл державного управління охорони навколишнього природного середовища в Хмельницькій області № 002165 від 13.05.2009 р., свідчать про те, що відповідач правомірно здійснював спеціальне водокористування за період, починаючи лише з 13.05.2009 р.

Обставини здійснення спеціального водокористування без спеціального дозволу за період з 01.08.2005 р. по 27.01.2008 р. відповідач не спростував.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції враховує наступні положення діючого законодавства.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належать: державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

Згідно ч. 5 "Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 548 від 19 грудня 2006 року, інспекція вправі обстежувати в установленому порядку підприємства, установи і організації з метою перевірки додержання ними вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (ліцензії, дозволи); складати акти перевірок і протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення у межах повноважень, визначених законом; подавати позови про відшкодування втрат і збитків, завданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В силу ч. 2 ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно п. 9 ст. 44, ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України, водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Статтями 110, 111 Водного кодексу України встановлено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

У відповідності до положень ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даній статті міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Відсутність будь-якого з цих елементів виключає відповідальність у вигляді стягнення збитків, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п.1.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" №02-5/744 від 27.06.2001 р. вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 Цивільного кодексу). Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини у даній справі та наведені вище положення діючого законодавства, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно здійснення ДП ДГ "Зоря" спеціального водокористування для забезпечення господарсько-побутових потреб господарства та для потреб населення за відсутності на те спеціального дозволу, що призвело до заподіяння збитків природному середовищу.

Позивачем було проведено розрахунок заподіяної шкоди, згідно якого, на думку позивача, природному середовищу внаслідок неправомірних дій відповідача було завдано шкоду в розмірі 83992,50 грн.

Судом першої інстанції було проведено перерахунок заподіяної шкоди відповідачем, оскільки, як зазначає місцевий суд, позивачем при здійсненні розрахунку не було враховано наявність у відповідача дозволу № 002165 від 13.05.2009 р. на спеціальне водокористування, виданий державним управління охорони навколишнього природного середовища у Хмельницькій області, строком дії до 13.05.2014 р. з лімітом забору та використання води з підземних джерел - 12,95 тис. м3/рік. або 35,31 м3/добу.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків проведено судом першої інстанції з врахуванням "ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації", затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству № 290 від 29 грудня 2001 року.

На підставі проведених розрахунків, судом першої інстанції було встановлено, що розмір збитків, який підлягає відшкодуванню, за період з період з 01.08.2005 р. по 31.12.2005 р. становить 4084,23 грн.; за період з 01.01.2006 р. по 01.01.2008 р. становить 19486,88 грн.; за період з 01.01.2008 р. по 27.01.2009 р. становить 12003,45 грн.

Таким чином, загальна сума збитків, заподіяних державі при самовільному водокористуванні ДП ДГ "Зоря" складає 35574,56 грн.

При цьому, судова колегія зауважує, що судом першої інстанції при здійсненні розрахунку цілком правомірно було враховано ліміт водокористування на одну добу кількістю 35,31 м. куб., встановлений в дозволі №002165 від 13.05.2009р., з розрахунку виробничої потужності, площі зрошення, чисельності населення та іншого, а саме ВРХ - 396 гол., свині - 99 гол., коні - 9 гол., кількість робочих днів на рік - 365.

З приводу правомірності застосування судом першої інстанції при визначенні розміру заподіяних збитків ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації", затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству № 290 від 29 грудня 2001 року, судова колегія зазначає наступне.

Так, п. 1.4. Методики № 290 визначає, що вона застосовується для розрахунку завданих збитків у випадку, якщо вони завдані субєктами господарювання, які використовують водні ресурси або виконують господарську діяльність на землях водного фонду (крім земель водного фонду, зайнятих морями та островами на них), а також субєктами, розташованими за межами земель водного фонду, які звітують про використання вод за формою державної статистичної звітності 2-ТП (водгосп).

Відповідно до п.4.1 ОСОБА_1 № 290 вказаною Методикою визначаються розрахунки розміру збитків, заподіяних, зокрема, унаслідок самовільного водокористування.

Згідно п.п. 4.2, 4.3 зазначеної ОСОБА_1 факти порушення вимог водного законодавства, що призвели до збитків, установлюються уповноваженими посадовими особами органів Держводгоспу України при проведенні перевірок. Стягнення зборів за спеціальне водокористування та за забруднення водних ресурсів, не звільняє від відшкодування збитків, заподіяних унаслідок порушення водного законодавства.

ОСОБА_1 № 290 діяла до 17 червня 2011 року.

В той же час, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з позовом до суду першої інстанції 21.04.2009 р., крім того, розрахунок розміру відшкодування збитків здійснювався за період з 01.08.2005 р. по 27.01.2009 р.

Таким чином, ОСОБА_1 № 290 від 29.12.2001 р. діяла протягом всього спірного періоду і втратила чинність лише згідно Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 17.06.2011 р. № 202.

Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1995 р. № 37, на яку посилається скаржник при здійсненні розрахунку заподіяної шкоди, втратила чинність згідно з наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року № 389.

В силу приписів статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З врахуванням сфери дії ОСОБА_1 № 290 від 29.12.2001 р. та характеру вчиненого відповідачем правопорушення, а також виходячи з періоду, протягом якого існували спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що судом першої інстанції при визначенні розміру шкоди цілком обгрунтовано було застосовано ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації", затверджену наказом Державного комітету України по водному господарству № 290 від 29 грудня 2001 року.

Крім того, у постанові Вищого господарського суду України від 18.07.2012 р. у справі № 10/15/783, відповідно до якої постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.10.2011 р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 30.05.2011 р. у справі № 10/15/783 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, а касаційну скаргу задоволено частково (Т. 2 а.с. 131-134), Вищий господарський суд вказав наступне:

"Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, Державною екологічною інспекцією в Хмельницькій області встановлено факт здійснення Державним підприємством "Дослідне господарство "Зоря" спеціального водокористування для забезпечення господарсько-побутових потреб господарства та для потреб населення за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, в результаті чого природному середовищу завдано шкоду в розмірі 83 992,50 грн. Шкоду нараховано позивачем відповідно до ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству № 290 від 29.12.01 р. (далі ОСОБА_1).

Обставини здійснення спеціального водокористування без спеціального дозволу відповідач не спростував.

Попередні судові інстанції правильно послалися на законодавство, що регулює спірні правовідносини."

Таким чином, суд касаційної інстанції у своїй постанові підтвердив правомірність застосування судами першої та апеляційної інстанцій, при вирішенні спірних правовідносин у даній справі ОСОБА_1 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення правил охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і пристроїв, порушення правил їх експлуатації", затверджену наказом Державного комітету України по водному господарству № 290 від 29 грудня 2001 року.

З огляду на вказане, судова колегія не приймає до уваги твердження скаржника з приводу неправомірного застосування місцевим господарським судом ОСОБА_1 № 290 від 29.12.2001 р.

Таким чином, розмір заподіяної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за період з 01.08.2005 р. по 27.01.2009 р., становить 35 574, 56 грн.

Відповідач під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій не надав жодних доказів на підтвердження факту відшкодування заподіяних збитків в розмірі 35 574, 56 грн.

Окрім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, не може прийматися в якості належного доказу надана відповідачем довідка - розрахунок, оскільки остання не підтверджена жодними доказами, зокрема щодо кількості поголівя ВРХ, свиней, обсягу спожитої води останніми та води спожитої школою і дитячим садочком. З огляду на викладене, доводи відповідача про використання останнім 27411 м. куб. води в період з 01.08.2005 р. по 27.01.2009 р. судом до уваги не приймаються.

Отже, враховуючи встановлений факт правопорушення відповідачем у сфері природоохоронного законодавства, причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою, суд апеляційної інстанції погоджується із тим, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в частині відшкодування шкоди в сумі 35 574, 56 грн.

Згідно приписів ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Всупереч наведеному, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, наведеним вище та не грунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги

Отже, судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в порядку статті 104 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2012 р. у справі № 10/15/783 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства дослідного господарства "Зоря" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22.10.2012 р. у справі № 10/15/783 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства дослідного господарства "Зоря"- без задоволення.

2. Справу № 10/15/783 надіслати господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.