ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2012 р. Справа № 5027/831/2012.

За позовомДочірньої компанії «Газ
України»Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»до
відповідачаПриватного підприємця
ОСОБА_1простягнення боргу -3626,61
грн..Суддя Швець Микола
ВасильовичПредставники :Від
позивачаМандрик А.М. довіреність № 240/10
від 30.11.2012 рокуВід відповідачане
з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Дочірня компанія «Газ
України»Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»
звернулась із позовною заявою до суду
про стягнення з приватного підприємця
ОСОБА_1 боргу в сумі 3626,61 грн. у т.ч.:
(основний борг -2893,42 грн., пеня -436,49 грн.,
3% річних -103,74 грн., 7% штрафу -173,37 грн.,
інфляційні втрати -19,59 грн.).

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач належним чином був
повідомлений про день та час слухання
справи (що підтверджується копіями
реєстрів на відправлення
рекомендованої кореспонденції
відповідачу за адресою згідно
спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців № 15253042),
проте явку свого представника в судове
засідання не забезпечив, правом
наданим ст. 59 ГПК України на подання
відзиву не скористався.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГС
України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" - якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Нез'явлення представника відповідача в
судове засідання не перешкоджає
вирішенню спору по суті, справу може
бути розглянуто без його участі за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовна
заява, дослідивши докази які мають
юридичне значення для розгляду
позовної заяви суд встановив:

01 жовтня 2010 року між позивачем - ДП
«Нафтогазмережі»НАК «Нафтогаз
України»(Виконавець) та відповідачем -
приватним підприємцем ОСОБА_1
(Замовник) укладено договір на
постачання природного газу № 183412,
згідно якого Виконавець зобов'язався
передати у власність Замовника
природний газ, а останній зобов'язався
прийняти та оплатити газ на умовах
даного договору.

Відповідно до п. 11.1. вказаного договору,
договір набуває чинності з 01.10.2010 року
та діє до 30.11.2010 року, а в частині
проведення Замовником розрахунків за
газ - до їх повного здійснення. Строк
цього договору може бути продовжений,
про що сторонами укладається
відповідна додаткова угода.

30 листопада 2011 року сторони уклали
додаткову угоду №1 до договору № 183412,
яка набрала чинності з 01.12.2010 року.
Відповідно до п. 3 цієї додаткової
угоди, сторони домовились змінити
найменування Виконавця на ДК «Газ
України»НАК «Нафтогаз України».

У відповідності до п. 5 вказаної
додаткової угоди сторони виклали пункт
11.1 договору № 183412 в наступній редакції:
«Даний договір набирає чинності з
моменту укладення і діє до 31.12.2010 року, а
в частині проведення Замовником
розрахунків за газ -до їх повного
здійснення. Якщо на день закінчення
строку дії цього договору жодна із
сторін не направила іншій стороні
заяви про його припинення, договір
вважається щорічно продовженим до 31
грудня кожного наступного року на тих
самих умовах».

Таким чином, враховуючи відсутність
заяв сторін про припинення договору №
183412, останній продовжив свою дію на
наступний 2011 рік.

Згідно п. 5.1. договору № 183412, ціна за 1000
м? природного газу з 01.10.2010 року з
урахуванням податку на додану
вартість, збору до затвердженого
тарифу у вигляді цільової надбавки (2%),
тарифів на його транспортування,
розподіл і постачання становить 2990,69
грн., в тому числі ПДВ -498,45 грн..

28.12.2010 року сторонами була укладена
додаткова угода № 2 до договору № 183412,
якою ціна за 1000 м? природного газу
встановлена на рівні 3106,73 грн. Згідно п.
4 цієї додаткової угоди, вона набрала
чинності з 01.01.2011 року.

31.03.2011 року позивачем за № 06/вих.
повідомлено відповідача відповідно до
умов договору (п.5.2. -п.5.3.) та вимог
чинного законодавства про зміну
роздрібної ціни на природний газ з
01.04.2011 року (ціна за 1000 м? природного
газу була встановлена на рівні 3476,71 грн.
в тому числі ПДВ -579,45 грн.), дане
повідомлення отримано відповідачем
12.04.2011р. про що свідчить підпис
відповідача.

З моменту укладення договору № 183412, до
31.12.2010 року відповідачем було спожито
0,132 тис.м? природного газу вартістю 394,77
грн., що підтверджується актом
прийому-передачі природного газу від
31.12.2010 року. З 01.01.2011 року по 31.03.2011 року
відповідачем було спожито 0,73 тис.м?
природного газу загальною вартістю
2267,91 грн., що підтверджується актами
прийому-передачі природного газу від
31.01.2011 року, 28.02.2011 року, 31.03.2011 року. З
01.04.2011 року по 30.04.2011 року відповідачем
було спожито 0,013 тис.м? природного газу
вартістю 45,20 грн., що підтверджується
актом прийому-передачі природного газу
від 30.04.2011 року.

В п. 6.1. договору № 183412 сторони
обумовили порядок та умови проведення
розрахунків за поставлений газ, таким
чином, що оплата за газ проводиться
Замовником виключно грошовими коштами
шляхом перерахування на розрахунковий
рахунок Виконавця оплати в розмірі 100%
від вартості запланованих місячних
обсягів не пізніше ніж за 10 банківських
днів до початку кожного місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за використаний
газ повинен здійснюватись Замовником
до 5-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Позивачем за договором № 183412 за період
грудень 2010 -квітень 2011 року було
поставлено відповідачу газ на загальну
суму 2707,89 грн., проте, відповідач
всупереч взятим на себе договірним
зобов'язанням оплатив природний газ
лише частково в сумі 231,22 грн., що в свою
чергу спричинило виникненню основного
боргу в сумі 2476,67 грн..

20 грудня 2010 року між позивачем - ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз
України»(Постачальник) та відповідачем
- приватним підприємцем ОСОБА_1
(Покупець) укладено договір поставки
природного газу № 183413, згідно якого
Постачальник зобов'язався передати у
власність Покупця природний газ, а
останній зобов'язався прийняти та
оплатити газ на умовах даного договору.

У відповідності до п. 2 договору № 183413,
позивач передає у власність
відповідачу газ з ресурсів
лютого-квітня 2010 року в обсязі 0,765
тис.м?, в тому числі по місяцях:

- ресурс лютого 2010 року - 0,494 тис.м?;

- ресурс березня 2010 року - 0,221 тис.м?;

- ресурс квітня 2010 року - 0,050 тис.м?.

Згідно п. 4.1. договору № 183413, ціна газу
за 1000 м?, з урахуванням податку на
додану вартість, збору до
затвердженого тарифу у вигляді
цільової надбавки (2%), тарифу на його
постачання, становить 2505,55 грн., в тому
числі ПДВ 20% - 417,59 грн..

У відповідності до п. 9.1 договору № 183413,
останній набуває чинності з моменту
укладення і діє до 31.12.2010 року, а по
інших умовах договору -до їх повного
виконання.

В п. 5.1. договору № 183413 сторони
обумовили порядок та умови проведення
розрахунків за поставлений газ, таким
чином, що оплата за газ здійснюється
Покупцем виключно грошовими коштами
шляхом перерахування на розрахунковий
рахунок Постачальника протягом 3-х
робочих днів з моменту укладання цього
договору.

Позивачем за договором № 183413 було
поставлено відповідачу 0,765 тис.м?
природного газу на загальну суму 1916,75
грн., що підтверджується актами
прийому-передачі природного газу від
31.12.2010 року за період лютий -квітень 2010
року, проте відповідач всупереч взятим
на себе договірним зобов'язанням
оплатив природний газ лише частково в
сумі 1500 грн., що в свою чергу спричинило
виникненню основного боргу в сумі 416,75
грн..

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства та п. 1
ст. 193 Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Таким чином позивачем за договорами №
183412 та № 183413 було поставлено
відповідачу газ на загальну суму 4624,64
грн., проте відповідач всупереч взятим
на себе договірним зобов'язанням
оплатив природний газ лише частково в
сумі 1731,22 грн., що в свою чергу
спричинило виникненню основного боргу
за договорами в сумі 2893,42 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України - учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з п. 7.1 договору № 183412 у разі
несплати або несвоєчасної оплати
Замовником за спожитий газ у строки,
зазначені у п. 6.1. даного договору,
Виконавець має право стягнути із
Замовника, крім суми заборгованості з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох відсотків річних за
весь час прострочення, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу,
за кожен день прострочення платежу, а
за прострочення понад тридцять
календарних днів окрім пені, додатково
стягується штраф у розмірі семи
відсотків від суми заборгованості. На
цій підставі позивач правомірно заявив
вимогу про стягнення з відповідача
пені в сумі 436,49 грн. та 7% штрафу в сумі
173,37 грн..

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Тому позивач
правомірно нарахував відповідачу 3%
річних від прострочених сум за двома
договорами, які становлять 103,74 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 19,59 грн. від
простроченої суми за договором № 183413.

Станом на день розгляду справи у суді
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 3626,61 грн. у т.ч.:
(основний борг -2893,42 грн., пеня -436,49 грн.,
7% штрафу -173,37 грн., 3% річних -103,74 грн.,
інфляційні втрати -19,59 грн.), що
підтверджується довідкою про стан
заборгованості станом на 30.11.2012 року,
іншими матеріалами справи та підлягає
стягненню.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129
Конституції України та ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
відповідач не надав доказів зменшення
або погашення суми заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Згідно вимог ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з активів приватного
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1)

на користь Дочірньої компанії «Газ
України»Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»(м. Київ,
вул. Шолуденка, 1, код 31301827)

- заборгованість в сумі 3626,61 грн. у т.ч.:
(основний борг -2893,42 грн., пеня -436,49 грн.,
7% штрафу -173,37 грн., 3% річних -103,74 грн.,
інфляційні втрати -19,59 грн.);

- відшкодування судового збору в сумі
1609,50 грн..

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

«Повне рішення складено 13.12.2012 року»

Суддя М.В. Швець