ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" червня 2012 р. Справа № 5019/912/12

Суддя Пашкевич І.О. розглянувши матеріали справи

За позовом Заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави

в особі ОСОБА_1 міської ради Рівненської області та Комунального підприємства "Теплотранссервіс" (далі - КП "Теплотранссервіс")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміварі" (далі - ТзОВ "Люміварі")

В засіданні приймали участь:

Від позивача КП "Теплотранссервіс": ОСОБА_2 (довіреність № 01-10/23 від 05.01.2012р.).

Від позивача ОСОБА_1 міської ради: не зявився.

Від відповідача: не зявився.

Від прокуратури: ОСОБА_3 (посвідчення № 94 від 16.11.2011р.).

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

СУТЬ СПОРУ : Заступник прокурора м. Рівне звернувся в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради та КП "Теплотранссервіс" до ТзОВ "Люміварі" про стягнення 13 292 грн. 53 коп. заборгованості по розрахунках, у тому числі 343 грн. 71 коп. пені, 109 грн. 81 коп. 3% річних та 61 грн. 61 коп. збитків від інфляції згідно Договору на відпуск теплової енергії № 1345 від 01.05.2004 року.

В судовому засіданні 19.06.2012р. представники позивача КП "Теплотранссервіс" та прокуратури підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 19.06.2012р. не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.18). Витребуваного ухвалою суду від 06.06.2012р. відзиву на позов не подав, вимог не заперечив.

Представник позивача ОСОБА_1 міської ради в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21).

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви без участі відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України.

Вивчивши подані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

КП "Теплотранссервіс" - підприємство та ТзОВ "Люміварі"- споживач 01.05.2004р. уклали договір №1345 на відпуск теплової енергії з додатками (надалі в тексті Договір) (а.с. 10-12). Згідно з п.п. 1.1, 1.4 Договору підприємство зобов'язувалося відпускати теплову енергію в приміщення споживача за адресою: м. Рівне, вул. Грушевського, 9, а споживач - своєчасно (не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим) оплачувати її вартість (п.5.4 Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача і скріплений відбитками печаток сторін.

Згідно п. 1.2. Договору відпуск теплової енергії здійснюється після під'єднання і заключення даного Договору між постачальником і споживачем на підставі проектної, інвентарної та технічної документації.

На виконання умов Договору КП "Теплотранссервіс" здійснило ТзОВ "Люміварі" відпуск теплової енергії. Cпоживач не виконав належним чином зобов'язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 12 777 грн. 40 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 3.2.1. Договору споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Відповідно до пункту 6.3.3. Договору за несвоєчасне проведення розрахунків за теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а також 3% річних від простроченої суми та сплачує основний борг з урахуванням індексу інфляції.

За прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг, позивачем на суму боргу в період з 14.10.2011р. по 11.04.2012р. нараховано пеню в розмірі 343 грн. 71 коп. (а.с. 8). Розрахунок перевірено судом та визнано вірним.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем на суму боргу за період з 14.10.2011р. по 25.05.2012р. нараховано 3% річних в розмірі 109 грн. 81 коп. (а.с. 9) та суму збитків від інфляції в розмірі 61 грн. 61 коп (а.с. 9). Розрахунки перевірено судом та визнано вірним.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Частиною 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не оплачений, його розмір підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 12 777 грн. 40 коп., пені в розмірі 343 грн. 71 коп., 3% річних в розмірі 109 грн. 81 коп. та збитків від інфляції в сумі 61 грн. 61 коп. є обґрунтованими, стверджуються Договором, розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 509, 526, 530, 549, 625, 714 ЦК України та ст.ст. 173, 193, 230, 232 ГК України.

Доказів сплати вказаного боргу (заборгованості, пені, 3% річних, збитків, завданих внаслідок інфляції) відповідач суду не подав.

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню в сумі 13 292 грн. 53 коп. На відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору на підставі частини першої ст. 49 ГПК України в сумі 1609 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміварі" (33000, м. Рівне, вул. Грушевського, 9, код ЄДРПОУ № 21084248) на користь Комунального підприємства «Теплотранссервіс» (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, 27, код ЄДРПОУ № 30841056) суму основного боргу 12 777 грн. (дванадцять тисяч сімсот сімдесят сім) 40 коп., пеню у сумі 343 грн. (триста сорок три) 71 коп., 3% річних у сумі 109 грн. (сто дев'ять) 81 коп., інфляційні збитки у сумі 61 грн. (шістдесят одна) 61 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміварі" (33000, м. Рівне, вул. Грушевського, 9, код ЄДРПОУ № 21084248) в доход державного бюджету України 1609 грн. (тисячу шістсот девять) 50 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пашкевич І.О.

підписано "22" червня 2012 р.