РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті апеляційної скарги

"29" грудня 2012 р. Справа №14/197

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є. ,

судді Сініцина Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 господарства "Власюка Валерія Васильовича"

на рішення господарського суду Рівненської області від 28.12.10 р.

у справі № 14/197

за позовом Приватне підприємство "Айслаг"

до Фермерське господарство "Власюка Валерія Васильовича"

про стягнення заборгованості в сумі 115770 грн. 87 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 28.12.10 (повний текст рішення виготовлено 30.12.10) по справі №14/197 за позовом ТзОВ "Айслаг" до відповідача ОСОБА_1 господарства "Власюка Валерія Васильовича" про стягнення заборгованості в сумі 1157770 грн. 87 коп. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 господарства "Власюка Валерія Васильовича" на користь Приватного підприємства "Айслаг" - 115 770 грн. 87 коп. боргу, 1157 грн. 71 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням першої інстанції, апелянт (відповідач) Фермерське господарство "Власюка Валерія Васильовича" подав апеляційну скаргу через господарський суд Рівненської області, яка зареєстрована 21.01.11р. за вх. № 35/11-з, до Рівненського апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги надійшли 09.02.2011р. та зареєстровані за вх. № 683/11.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначив, що рішення першої інстанції є незаконним, прийняте внаслідок неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального законодавства. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 29 квітня 2009 року між Приватним підприємством "Айслаг" та ОСОБА_1 господарством "ОСОБА_2В." був укладений договір поставки №171. На підставі умов договору Приватне підприємство "Айслаг" поставило та передало Відповідачу нафтопродукти, Відповідач прийняв поставлений товар, який частково оплатив.

Рішенням господарського суду Рівненської області 18.12.09р. по справі 11/187 було задоволено позов ПП "Айслаг" про стягнення з ФГ "ОСОБА_2В." 82107 грн. 22 коп. основного боргу та 125493 грн. відсотки за користування товарним кредитом. Крім того, рішенням господарського суду Рівненської області від 19.05.10р. по справі № 19/42 між тими ж сторонами задоволено позов на суму 103455 грн. 09 коп. відсотки за користування товарним кредитом. Відповідно до п. 5.2 договору поставки №171, у випадку не оплати покупцем відвантаженої партії товару в строки вказані у п. 5.2 договору, покупець дає згоду на те, щоб неоплачений товар, рахувався поставленим на умовах товарного кредиту терміном на 30 днів, починаючи з дня після відвантаження товару з нарахуванням покупцю 1% за кожен день використання товарного кредиту. Проте, у вказаному пункті договору не вказано на яку суму нараховується 1%. А тому, вважає, що здійснене нарахування є безпідставним. Просить рішення господарського суду Рівненської області від 28.12.10р. у справі 14/197 скасувати, прийняти нове рішення яким в позові відмовити.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду, з огляду на таке.

Пунктом 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" із змінами і доповненнями внесеними Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 17.10.2012 року "Про внесення змін до деяких Постанов Пленуму Вищого господарського суду України" передбачено, що частиною третьою статті 22 ГПК на сторони покладено обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Якщо таке зловживання виявляється у повторному (два і більше разів) поданні апеляційних або касаційних скарг на судові рішення, які вже переглянуто відповідно в апеляційному або в касаційному порядку, то суд першої інстанції своєю ухвалою повертає повторно (і більше разів) подану одним і тим же учасником судового процесу апеляційну скаргу на одне й те саме судове рішення місцевого господарського суду, яке вже перевірено в апеляційному порядку, а так само на процесуальний документ, який не ухвалювався та відсутній у справі.

Ухвали про повернення апеляційних і касаційних скарг у наведених випадках можуть виноситися судом апеляційної інстанції й за відсутності у ньому матеріалів справи, - на підставі даних діловодства суду та Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, як вбачається з даних Діловодства спеціалізованого суду, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.03.11р. рішення господарського суду Рівненської області від 28.12.10 р. у справі № 14/197 залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача - ОСОБА_1 господарства "Власюка Валерія Васильовича"- без задоволення.

Вказана вище постанова апеляційної інстанції згідно даних Діловодства спеціалізованого суду та Єдиного державного реєстру судових рішень в касаційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

В силу ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що якщо апеляційну скаргу подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, яку вже було переглянуто в апеляційному (касаційному) порядку, то відповідна обставина виключає перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України Рівненським апеляційним господарським судом рішення місцевого господарського суду переглянуто в повному обсязі, повторне звернення будь-якої особи вказаної в ч.1 ст.91 ГПК України, з апеляційною скаргою не допускається.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 господарства "Власюка Валерія Васильовича" на рішення господарського суду Рівненської області від 28.12.2010 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 91, 98 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 господарства "Власюка Валерія Васильовича" на рішення господарського суду Рівненської області від 28.12.2010 року.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Сініцина Л.М.