РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2012 р. Справа № 13/42/2011/5003

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі Левчук І.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з'явилася

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 господарства "Дар 5" на рішення господарського суду Вінницької області від 07.12.11 р. у справі № 13/42/2011/5003

за позовом ОСОБА_1 господарства "Дар 5"

до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 банк"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Куманівське"

про про визнання недійсним договору поруки № 34/Z кроп-07-03 від 09.06.2009 р.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 09.02.2012 року у справі №13/42/2011/5003 (суддя Тісецький С.С.) у позові ОСОБА_1 господарства «Дар 5»до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»в особі Вінницької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Куманівське»про визнання недійсним договору поруки №34/Z кроп-07-03 від 09.06.2009 року -відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Вінницької області від 07.12.2011 року у справі №13/42/2011/5003 позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти скаргу до провадження, скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 07.12.2011 року та прийняти нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Фермерське господарство «Дар 5»посилається на ту обставину, що укладений між сторонами 09.06.2009р. договір поруки № 34/2 кпор-07-03 таким вимогам не відповідав, оскільки на момент його укладання позивач - ФГ «Дар 5»не володів стійкою платоспроможністю виконати, в разі порушення боржником - ТОВ «Куманівецьке», зобов'язання перед ОСОБА_2 повернути кредит в сумі 2000000 грн., а також сплатити проценти за його користування та штрафні санкції за прострочення платежу.

На момент укладання такого договору позивач не мав жодних прибутків та не володів необхідним обсягом обігових коштів, тобто був неплатоспроможним виконати покладені на нього обов'язки нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником.

Якщо банк вимагає укладання договору поруки, то кредитор вже передбачає ризики порушення боржником договору кредиту. Таким чином, єдиною метою укладання договору поруки, для кредитора, є солідарна участь третьої особи - поручителя, в поверненні кредиту, у випадку порушення умов договору з боку боржника. Отже, при укладанні договору поруки, якщо банк прагне захистити свої кошти, він має уточнити матеріальний стан поручителя і його здатність виконувати договір поруки.

В даному випадку відповідач, як банківська установа, взагалі не перевіряв платоспроможність ФГ «Дар 5», не з'ясовував, чи здатний поручитель виконати зобов'язання ТОВ «Куманівецьке»за договором про відкриття відновлюваної кредитної лінії, тобто укладав даний правочин без мети настання правових наслідків.

Підтвердженням цього слугує і те, що в даний час ТОВ «Куманівецьке»не здатне виконувати свої зобов'язання за договором та ініціювало судовий спір з приводу укладеного 28.11.2007р. кредитного договору, так і ФГ «Дар 5»як на момент укладення договору поруки так і в даний час не здатне погасити існуючі зобов'язання за порукою.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.02.2012 року у даній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 господарства «Дар 5»прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

В судове засідання 29.02.2012 р. представники сторін не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Про це свідчить витяг з реєстру на відправку рекомендованої кореспонденції від 10.02.2012 р. Рівненського апеляційного господарського суду. Крім того, на адресу суду на час розгляду апеляційної скарги не надійшло поштове повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу - ОСОБА_1 господарству "Дар 5" та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Куманівське" . Враховуючи, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги сторони були повідомлені належним чином, колегія суддів вважає, що нез'явлення представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2007 року між відповідачем - ТОВ "Укрпромбанк" в особі першого заступника керуючого Вінницькою філією ТОВ "Укрпромбанк" та третьою особою - ТОВ "Куманівське" (що іменується - Позичальник) було укладено кредитний договір №34/К -07, про відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно договору банк відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (надалі - Кредит) на наступних умовах: ліміт кредитування 2 000 000 грн., що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування у Договорі №1 до цього договору, строк кредитної лінії з 28.11.2007 року по 27.11.2010 року включно, процентна ставка становить становить 19% річних.

За пунктом 3.1 Кредитного договору зобов'язання Позичальника за договором забезпечується відповідними засобами, серед яких, зокрема і договорами поруки.

У зв'язку із цим, для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника, 09.06.2009 року між ТОВ "Укрпромбанк" особі першого заступника керуючого Вінницькою філією ТОВ "Укрпромбанк" та позивачем "Дар 5 "(Поручитель) в особі голови господарства ОСОБА_4 було укладено Договір поруки №34/Z кроп-07-03 (далі - Договір поруки), згідно умов якого Позивач зобов'язався перед Відповідачем відповідати за виконання ТОВ "Куманівське" його зобов'язань, що випливають з Кредитного договору щодо погашення до 27.11.2010 року 2 000 000 грн. суми кредиту, річні проценти за користування кредитними коштами, комісії, штрафів та пені.

У пункті 2 договору поруки вказано, що шляхом підписання цього договору , поручитель (позивач ) підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Кредитного договору.

Пунктом 3 договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя за договором поруки настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником (третьою особою) зобов"язань за кредитним договором .

Також, в п. 4 договору зазначається, що поручитель та боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель (позивач) відповідає перед кредитором (позивачем ) у тому ж обсязі , що і боржник (третя особа) згідно даного договору та письмової вимоги , включаючи повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування ними , комісій , штрафних санкцій та відшкодування збитків.

30.07.2010р. між ОСОБА_5" , ТОВ"Укрпромбанк" та Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов"язань Укрпромбанку на користь ОСОБА_2, яким відповідно до п.2.1. Договору передбачалась передача Активів Укрпромбанку, а також відступлення права вимоги, які входять до складу Активів Укрпромбанку на користь переможця ОСОБА_6 ОСОБА_2.

На підставі указаного договору ТОВ"Укрпромбанк" відступив, а ОСОБА_5" набув право вимоги до боржників по кредитних договорах. За заявою ОСОБА_5" від 22.03.11р. ухвалою господарського суду від 23.03.11р. ОСОБА_5" в порядку ст.24 ГПК України було залучено у справу в якості відповідача.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірні відносини випливають з договору поруки як способу забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором.

Відомо, що відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові, у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За правилами статті 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В обгрунтування позову позивач посилається на укладення сторонами договору поруку без наміру створити відповідні правові наслідки, тобто надають договору кваліфікаційні ознаки фіктивного правочину (ст.243 ЦК України). Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків , які обумовлювалися цим правочином.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними " указано, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав , визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Пунктом 24 цієї ж постанови Верховний Суд України роз"яснив, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити умисел усіх сторін правочину.

Вищим господарським судом України у роз"ясненні від 12.03.99р. №02--5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов"язаних з визнанням угод недійсними" (з подальшими змінами і доповненнями) зазначається, що вирішуючи спори про визнання угод недійсними господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов"язує визнання угод недійсними і настання відповідних правових наслідків.

Суд апеляціної інстанції погоджується із висновком господарського суду про відсутність встановлених у справі обставин, з якими пов"язується недійсність угоди. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами , що сторони, укладаючи договір поруки, мали умисел вчинити такий правочин, який не мав би жодних правових наслідків.

Застосувавши положення ст.ст.33,34,43 ГПК України, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору поруки.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 господарства "Дар 5" на рішення господарського суду Вінницької області від 07.12.2011 року у справі №13/42/2011/5003 - залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу №13/42/2011/5003 повернути до господарського суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Юрчук М.І.

Вих.№ 01-12/3283/12