РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті апеляційної скарги

"26" грудня 2012 р. Справа №13/1507-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Сініцина Л.М. ,

судді Олексюк Г.Є.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фрегат"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 30.11.10 р.

у справі № 13/1507-10

за позовом Приватний підприємець ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фрегат"

про стягнення в сумі 26 091 грн. 86 коп.

та зустрічного позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фрегат"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним акту приймання виконаних робіт від 31.10.08 та частково недійсним довідки про вартість виконаних робіт за жовтень 2008 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.12.10 по справі № 13/1507-10 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Фрегат на користь фізичної особи - підприємця Приватного підприємця ОСОБА_2 3445,43 (три тисячі чотириста сорок п'ять) грн. 43 коп. заборгованості за виконані підрядні роботи, 4900,77 (чотири тисячі дев'ятсот) грн. 77 коп. суми нарахованої на заборгованість внаслідок застосування встановленого індексу інфляції, 83,46 (вісімдесят три) грн. 46 коп. витрат по оплаті державного мита пропорційно задоволеним позовним вимогам, 80,41 (вісімдесят) грн. 41 коп. витрат по оплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу а також суму 1000 (одна тисяча) грн. витрат на послуги адвоката.

У решта сумі позовних вимог про стягнення 10782,44 грн. пені та 5367,22 грн. відсотків за користування чужими коштами у задоволенні відмовлено. Провадження у справі за зустрічним позовом припинено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач ( позивач по зустрічному позову) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фрегат" подав 04 січня 2011 року через господарський суд Хмельницької області апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, зокрема не з"ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, апелянт, як на підставу скасування, посилається на те, що перевіркою КРУ встановлено, що роботи по свердлінню отворів було зазначено в акті виконаних робіт (п. 40 ) як пробивання отворів у цегляних стінах. В наслідок такої помилки було завищено суму виконаних робіт в обсязі 12397 грн. На вказану суму ТОВ „Фрегат склало від`ємний акт виконаних робіт. Позивач підписати даний акт відмовився. 25.09.2010 р. ТОВ „Фрегат направило ПП Житенко претензію №107 з вимогою повернути 12397 грн. зайво сплачених коштів. Оскільки ТОВ „Фрегат проводило оплату виконаних робіт з простроченням, заявою №109 від 29.09.2010 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог товариство визнало, що на суму боргу 24513 грн. за період з грудня 2008 р. по січень 2010 р. нараховується 3% річних (1224,98 грн.) та інфляційні втрати (3824,02 грн.), всього 5049 грн.

У відповідності до ст.625 ЦК України, розрахунок інфляційних та річних наведено в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог № 109 від 29.09.2010 року. Цією заявою зараховано зустрічні однорідні вимоги в сумі 8494,43 грн., внаслідок чого заборгованість підприємця ОСОБА_2 перед ТзОВ "Фрегат" залишилась в сумі 3902,57 грн.

Таким чином, позовна вимога позивача по первісному позову про стягнення основного боргу в сумі 3445,43 грн. задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічного позову апелянт відзначив, що визнання правочину недійсним виник із спору при виконанні господарського договору, тому висновок суду про те, що акт виконання робіт та довідка про вартість виконаниз робіт не може бути предметом розгляду у господарських судах є помилковим.

Статтею 16 ЦК України та ст.20 ГК України кожна особа має право звертатись до суду за захистом своїх прав таким способом, як визнання правочину недійсним.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в первісному позові приватному підприємцю ОСОБА_2 до ТзОВ "Фрегат" відмовити, зустрічний позов задоволити.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду, з огляду на таке.

Пунктом 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" із змінами і доповненнями внесеними Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 17.10.2012 року "Про внесення змін до деяких Постанов Пленуму Вищого господарського суду України" передбачено, що частиною третьою статті 22 ГПК на сторони покладено обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Якщо таке зловживання виявляється у повторному (два і більше разів) поданні апеляційних або касаційних скарг на судові рішення, які вже переглянуто відповідно в апеляційному або в касаційному порядку, то суд першої інстанції своєю ухвалою повертає повторно (і більше разів) подану одним і тим же учасником судового процесу апеляційну скаргу на одне й те саме судове рішення місцевого господарського суду, яке вже перевірено в апеляційному порядку, а так само на процесуальний документ, який не ухвалювався та відсутній у справі.

Ухвали про повернення апеляційних і касаційних скарг у наведених випадках можуть виноситися судом апеляційної інстанції й за відсутності у ньому матеріалів справи, - на підставі даних діловодства суду та Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, як вбачається з даних Діловодства спеціалізованого суду, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.11р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмежною відповідальністю "Фрегат" задоволено частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 06.12.2010 року у справі № 13/1507-10 скасувано в частині стягнення по первісному позову 4900,77 грн. інфляційних втрат. Прийнято в цій частині нове рішення.

"Стягнути з Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Фрегат" ( 30100, м.Нетішин, Хмельницької області, вул.Піонерна база, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (30200, смт.Білогір"я, Білогірського району, Хмельницької області, вул.Українська, код ін.) 596,75 грн,інфляційних втрат, державне мито в сумі 40,42 грн., 38,94 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу".

В решті рішення залишено без змін.

Вказана вище постанова апеляційної інстанції згідно даних Діловодства спеціалізованого суду та Єдиного державного реєстру судових рішень в касаційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

В силу ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що якщо апеляційну скаргу подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, яку вже було переглянуто в апеляційному (касаційному) порядку, то відповідна обставина виключає перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України Рівненським апеляційним господарським судом рішення місцевого господарського суду переглянуто в повному обсязі, повторне звернення будь-якої особи вказаної в ч.1 ст.91 ГПК України, з апеляційною скаргою не допускається.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмежною відповідальністю "Фрегат" на рішення господарського суду Хмельницької області від 30.11.2010 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86,91, 98 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 з обмежною відповідальністю "Фрегат" ОСОБА_1 з обмежною відповідальністю "Фрегат" на рішення господарського суду Хмельницької області від 30.11.2010 року.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Олексюк Г.Є.