ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.12.2012 р. №18/2050/12 Суддя Ківшик О.В.,
розглянувши матеріали справи № 18/2050/12 -
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю по розробці та
веденню робіт в промисловості та
будівництві "Фірма "Технокомплекс", пр-т
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шак-мед", вул.
Берегова, 18, с. Макухівка, Полтавський
про стягнення 39 100,15 грн.
Пунктами 2, 3 статті 13 Цивільного
кодексу України визначено, що при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб. Не
допускаються дії особи, що вчиняються з
наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших
Відповідно до ст. 4-3, ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Згідно з частиною 3 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження обставин
справи.
Основним завданням судочинства в
господарських судах є захист
економічних прав та охоронюваних
законом інтересів учасників
господарських відносин, сприяння
зміцненню законності у цій сфері та
розгляду справи у встановлені строки
незалежним та незацікавленим судом.
Необґрунтоване затягування процесу
перешкоджає своєчасному здійсненню
правосуддя, що не узгоджується із
засадами господарського судочинства.
Неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, може розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.
Відповідні дії або бездіяльність з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть тягти за собою, зокрема,
винесення у встановленому порядку
окремих ухвал (статті 90 Господарського
процесуального кодексу України).
З урахуванням усіх матеріалів справи,
суд вважає, що при розгляді справи №
18/2050/12 у господарському суді
Полтавської області має місце
недобросовісне використання позивачем
процесуальних прав, наданих сторонам
Господарським процесуальним кодексом
України, оскільки :
- по-перше, останній неналежним чином
підготував матеріали позовної заяви, а
саме : допущено чисельні помилки щодо
зазначення номерів, дат та сум
видаткових накладних, які є підставою
позову у даній справі. Вищенаведені
обставини призводили до необхідності
відкладення розгляду справи з метою
встановлення відповідних фактів;
- по-друге, останній неодноразово не
виконував вимоги суду щодо подання
необхідних документальних доказів для
вирішення спору по суті, а саме :
останній ні у судове засідання 15.11.2012 р.
ні у судове засідання 06.12.2012 р. не надав
суду доказів на підтвердження
обґрунтованості заявлених позовних
Крім того, представник позивача -
Поштар Т.П. (свідоцтво № 1784 від 21.03.2003 р.)
- засвідчив печаткою адвоката, що копії
довіреностей відповідача на отримання
товарно-матеріальних цінностей
відповідають оригіналам. В ході
судового розгляду судом було з'ясовано,
що копії зазначених довіреностей були
зняті з копій і особисто представник
позивача не бачив оригіналів
вищезазначених первинних документів.
Згідно п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.11 р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", копії, які видаються
органами державної влади України,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 № 55. У
разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору. Подані сторонами
копії документів, виготовлені з
використанням технічних засобів
(фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).
Отже, представник позивача завірив
вищезазначені довіреностей
відповідача на отримання
товарно-матеріальних цінностей з
порушенням норм чинного законодавства.
- по-третє, докази, що були надані
позивачем судом не оцінені як
допустимі та належні.
Також суд вважає за необхідне
зазначити, що більшість вищезазначених
доказів була подана позивачем
безпосередньо у дні судових засідань,
тобто 15.11.2012 р. та 06.12.2012 р., про що
свідчать штампи канцелярії суду
реєстрації вхідної кореспонденції.
Даний факт, зокрема, свідчить про
наявність в поведінці позивача
елементів неповаги до суду.
Відповідно до приписів п. 1 ст. 90
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, виявивши
при вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу.
З огляду на вказані вище порушення, суд
приходить до висновку про наявність у
діях позивача недоліків у юридичному
супроводженні участі даного
підприємства в господарському процесі
(незабезпечення належної підготовки
матеріалів позовної заяви, невиконання
вимог суду), що в свою чергу є підставою
для прийняття окремої ухвали, якою
керівника його підприємства має бути
повідомлено про вказані недоліки та
надано вказівку щодо вжиття
відповідних організаційно-правових
Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 86, 90, 115 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -
1. Повідомити директора Товариства з
обмеженою відповідальністю по
розробці та веденню робіт в
промисловості та будівництві "Фірма
"Технокомплекс" -Мазілкіна Вадима
Германовича - про вказані недоліки в
роботі товариства для вжиття
відповідних організаційно-правових
2. Про вжиття вказаних заходів
повідомити Господарський суд
Полтавської області до 01.02.2013
3. Окрему ухвалу надіслати директору
Товариства з обмеженою
відповідальністю по розробці та
веденню робіт в промисловості та
будівництві "Фірма "Технокомплекс"
-Мазілкіну Вадиму Германовичу - для
розгляду за наявною у матеріалах
справи адресою позивача (пр-т Перемоги,
Примітка: відповідно до статті 185-6
Кодексу України про адміністративні
правопорушення залишення посадовою
особою без розгляду окремої ухвали
суду або невжиття заходів до
усунення зазначених в них порушень
закону, а так само несвоєчасна
відповідь на окрему ухвалу суду -
тягнуть за собою накладення штрафу
від п'яти до восьми неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.