ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2012 року Справа № 24/5005/1973/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,

при секретарі судового засідання: Єрьоміній К.В.

від скаржника: ОСОБА_1, довіреність №7396/10/10-020 від 07.05.12, представник;

інші учасники процесу у судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2012р. у справі №24/5005/1973/2012

за заявою приватного підприємства Акта Віта, м.Дніпропетровськ

до боржника приватного підприємства Акта Віта, м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 року (суддя Калиниченко Л.М.) ПП Акта Віта визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік, до 13.03.2013 року; ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2, якого зобовязано вчинити певні дії, зокрема, у пятиденний строк з дня прийняття даної постанови опублікувати за рахунок боржника в офіційному друкованому органі відомості про визнання ПП Акта Віта банкрутом, докази публікації надати до матеріалів справи; у строк до 13.03.2013р. подати для затвердження до господарського суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс тощо.

Не погодившись із вказаною постановою, до суду з апеляційною скаргою звернулась Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, яка просить дану постанову скасувати, як неправомірну, справу направити до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду.

Зокрема, при прийнятті оскаржуваної постанови порушення вимог чинного законодавства України, на думку податкового органу, полягає в тому, що проведення процедури банкрутства, у тому числі за ст.51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, без участі державної податкової служби дає можливість недобросовісним платникам не сплачувати до державного бюджету податки і збори.

Скаржник стверджує, що станом на дату звернення із апеляційною скаргою жодні процесуальні документи місцевого господарського суду щодо банкрутства ПП Акта Віта, як-то, ухвала про відкриття провадження у справі, постанова про визнання боржника банкрутом), у тому числі, запит ліквідатора, на адресу ДПІ не надходили; представник податкового органу у судових засіданнях участі не брав, про прийняття постанови про визнання ПП Акта Віта банкрутом дізнався з єдиного державного реєстру судових рішень.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор викладені в апеляційній скарзі заперечення повністю відхиляє, вважає оскаржувану постанову правомірною та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи, що скаржник був присутній у судовому засіданні, інші учасники належним чином повідомлені про час та місце вирішення спору, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, зважаючи на те, що апеляційна інстанція обмежена двомісячним строком розгляду апеляційної скарги на рішення суду (ст.102 ГПК України), а наявних у справі доказів достатньо для повного та обєктивного вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті (ст.ст.75, 99 ГПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає викладені в останній доводи неспроможними та безпідставними, тоді як оскаржувану постанову такою, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Відповідне правило передбачено ч.3 ст.110 ЦК України, яка містить загальні положення про ліквідацію юридичної особи.

Особлива процедура банкрутства боржника, що ліквідується власником, яка передбачена ст.51 Закону України про банкрутство, випливає із процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

Таким чином, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст.51 Закону про банкрутство є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, закріплених у нормах ст.ст.105, 110 ЦК України, ч.5 ст.60 ГК України, а саме, прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою; проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі заставленого майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника; аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч.ч.2, 5 ст.105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, у тому числі по податках, зборах (обов'язкових платежах); проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п.3 ст.7 Закону про банкрутство; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливе лише після закінчення наведеного вище строку, передбаченого статтею 105 ЦК України.

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.51 Закону про банкрутство та складає предмет спору у справі про банкрутство за особливою процедурою, що порушується в порядку норм означеної статті.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема у своїй постанові від 10 червня 2008 року у справі № 15/682-б.

Отже, як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено наявними у справі матеріалами, рішенням єдиного власника ПП Акта Віта від 25.11.2011р. було прийнято рішення про ліквідацію ПП Акта Віта та про призначення ліквідатором ОСОБА_3. Наказом ПП Акта Віта №25/11 від 25.11.2011р. ОСОБА_3 призначено головою ліквідаційної комісії. (а.с.23-24).

На виконання згаданого вище наказу було здійснено інвентаризацію ПП Акта Віта та рішенням ПП Акта Віта №2 від 21.02.2012р. затверджено проміжний ліквідаційний баланс та вирішено звернутись до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство ПП Акта Віта в порядку ст.51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.(а.с.25-30).

Відповідно до вимог ст.105 Цивільного кодексу України, інформація щодо ліквідації ПП Акта Віта була надрукована у Бюлетені державної реєстрації №197(32) від 30.11.2011р. В той же день 30.11.2011р. ПП Акта Віта звернулось до ДПІ Жовтневого району м.Дніпропетровська із заявою форми №8-ОПП про припинення платника податків. (а.с.43).

Отже, за заявою голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 від 25.02.2012р., господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство ПП Акта Віта (49106, м.Дніпропетровськ, пр.Добровольців, 17), відповідно до процедури, визначеною статтею 51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон).

Зважаючи на викладене вище, внаслідок недостатності вартості майнових активів боржника для задоволення вимог кредиторів, а саме, кредиторських вимог ТОВ ВКФ Ресурсенерго на суму 94 254,12 грн. згідно договору купівлі-продажу №6 від 27.10.2011р, та за умов дотримання ПП Акта Віта всіх необхідних умов для звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку ст.51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, місцевим господарським судом обґрунтовано прийнято постанову про визнання ПП Акта Віта банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури строком на 1 рік з покладанням обовязків ліквідатора на арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Таким чином, на думку апеляційної інстанції, згідно поданих документів, місцевим господарським судом вірно встановлений факт недостатності вартості майна боржника-юридичної особи для задоволення вимог кредиторів та, як наслідок, прийнято обґрунтовану постанову про визнання ПП Аква Віта банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури строком на 1 рік до 13.03.2012р. та призначення ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_2 (згода на призначення ліквідатором а.с.52).

В той же час, викладені в апеляційній скарзі заперечення податкового органу щодо проведення місцевим господарським судом процедури банкрутства без участі державної податкової служби та за відсутності даних про проведення перевірки боржника щодо дотримання ним вимог податкового законодавства, колегією суддів до уваги не приймаються, з огляду на викладене нижче:

Так, дійсно, статтею 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" передбачено, що завданнями органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі).

Відповідно до пункту 11.1 Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів), юридичній особі, крім військових частин, у разі прийняття рішення про припинення засновниками (учасниками) юридичної особи, уповноваженими органами чи судом, голові комісії з припинення (ліквідатору, ліквідаційній комісії тощо) чи особі, відповідальній за погашення податкових зобов'язань або податкового боргу платника податків у разі ліквідації платника податків, слід у 3-денний термін від дати внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення подати в орган державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку, заяву про припинення платника податків за формою №8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП.

Тобто, на платника податків покладено обов'язок повідомити податкові органи про реорганізацію (ліквідацію) підприємства, шляхом подання заяви за формою № 8-ОПП, а податкові органи наділені правом проводити позапланові перевірки своєчасності, достовірності і повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) у випадку реорганізації (ліквідації) підприємств відповідно до пункту 6 частини 6 статті 111 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" до внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Проте, заперечення податкового органу щодо проведення місцевим господарським судом процедури банкрутства без участі державної податкової служби та за відсутності даних про проведення перевірки боржника спростовуються наявними у справі доказами.

Як вже зазначалось вище, відповідно до вимог ст.105 Цивільного кодексу України, інформація щодо ліквідації ПП Акта Віта була надрукована у Бюлетені державної реєстрації №197(32) від 30.11.2011р.; в матеріалах справи наявна також заява форми №8-ОПП про ліквідацію ПП Акта Віта від 30.11.2011р. та проміжний баланс боржника.

Окрім того, обізнаність податкового органу про наявність в провадженні господарського суду Дніпропетровської області справи про банкрутство ПП Акта Віта підтверджено наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням від 07.03.2012р. про отримання ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська ухвали господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство від 02.03.2012р. у справі №24/5005/1973/2012 та листом ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська №4421/10/10-024 від 07.03.2012р. на адресу суду про вжиття останнім процесуальних заходів, передбачених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.(а.с.59).

В свою чергу, наявним в матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням від 19.03.2012р. підтверджений факт своєчасного отримання податковим органом оскаржуваної постанови від 13.03.2012р. (а.с.65).

Отже, ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська була обізнана про ліквідацію боржника та мала право здійснити документальну позапланову перевірку останнього. Тривалість проведення такої перевірки, відповідно до приписів п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків -10 робочих днів. Продовження встановлених строків перевірки можливе не більше як на 10 робочих днів. Проте, на час прийняття оскаржуваної постанови (13.03.2012р.) ДПІ В Жовтневому районі м.Дніпропетровська доказів наявності наказу керівництва податкового органу щодо проведення документальної позапланової перевірки банкрута або самі результати такої перевірки суду не надано.

Аналізуючи викладені вище обставини справи, колегія суддів прийшла до висновку, що у ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська часу для проведення перевірки підприємства-боржника було достатньо. При цьому, судова колегія зауважує на тому, що податковий орган не позбавлений права провести відповідну перевірку банкрута в рамках ліквідаційної процедури та за результатами такої перевірки заявити до банкрута кредиторські вимоги.

Що ж до викладених у відзиві на апеляційну скаргу заперечень арбітражного керуючого стосовно неправомірності звернення податкового органу з апеляційної скаргою, у звязку із не набуттям останнім ані статусу кредитора, ані сторони у справі, колегія суддів зазначає наступне:

Розглядаючи по суті апеляційну скаргу ДПІ, яка не підтвердила належними доказами наявність кредиторських вимог до боржника, апеляційна інстанція керувалась приписами ст.210 ГК України, ст.1 Закону про банкрутство, ст.ст.91, 106 ГПК України, згідно яких органи ДПІ є потенційними кредиторами боржника, а отже, постанова про визнання боржника банкрутом безпосередньо стосується прав або обов'язків податкового органу, тому останній не може бути позбавлений права оскарження такої постанови господарського суду в апеляційному порядку.

У звязку з наведеним, апеляційне провадження у справі з наведених вище підстав припиненню на підставі п.11 ч.1 ст.80, ст.91, 106 ГПК України не підлягає. Крім цього, слід зазначити, що за даною категорією справ існує сформована певна судова практика розгляду по суті апеляційних та касаційних скарг органів ДПІ при відсутності податкової заборгованості банкрута (постанова ВГСУ від 01.02.2011р. по справі №27/96б, постанова ВГСУ від 05.04.2011р. по справі №Б29/295-10, постанови ВГСУ від 15.11.2011р. по справі №14/3257, по справі № 5005/3584/2011).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна інстанція вважає, що господарським судом під час провадження у справі було повно та всебічно досліджено фактичні обставини справи, надано належну правову оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, тому передбачені статтею 104 ГПК України правові підстави щодо зміни або скасування оскаржуваної постанови - відсутні.

Керуючись ст.101-103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2012р. у справі №24/5005/1973/2012 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Дніпропетровській апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя О.В. Голяшкін

Суддя Т.Г. Стрілець