ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2012 року
Справа №18/3743/11

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_2

про стягнення 122932,04 грн.

Суддя Білоусов Сергій Миколайович

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - довіреність від
13.10.2011 р.

від відповідача: - не з'явився.

В судовому засіданні 21.02.2012 року
суд оголосив вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України та повідомив про строк
виготовлення повного рішення.

Суть справи: стягується 122 932,04
грн.. у т.ч. 92 364,00 грн. заборгованості за
товар, отриманий згідно договору від
11.05.2010 року, 12 150, 39 грн. пені, 13 657,09 грн.
інфляційних, 4 760,56 грн. - річних.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, вимоги ухвал суду від
26.12.2011 року та від 24.01.2012 року не виконав.

Згідно копії витягу з Державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 21.01.2012 року
(а.с. 25) та спеціального витягу станом
21.02.2012 року (а.с. 34 - 35) відповідач
проживає за адресою: АДРЕСА_2). Така ж
адреса відповідача зазначена
позивачем у позовній заяві.

Надіслані відповідачу за вказаною
адресою ухвали суду від 26.12.2011 року та
від 24.01.2012 року повернуті відділенням
зв'язку на адресу суду з відмітками "За
зазначеною адресою не проживає" , "За
закінченням терміну зберігання" (а.с.
21-22, а.с. 31-32).

За змістом ст. 64 ГПК України,
зокрема у разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою, тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом (п.3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 року.)

З огляду на вищенаведене,
відповідач є таким, що належним чином
повідомлений судом про час і місце
розгляду справи.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджатиме вирішенню спору (ч.1
п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 року).

За таких обставин, справа
розглядається за наявними у ній
матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд ,
встановив.

11.05.2010 року Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (продавець) та Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 (покупець) уклали
договір купівлі - продажу (надалі -
Договір)(а.с.11).

Умовами Договору визначено,
зокрема, наступне:

- "Продавець" продає, а "Покупець"
отримує м'які меблі в асортименті, в
залежності від попиту і пропозиції
покупця (п.1.1.);

- кількість і ціна кожної партії товару
узгоджується з покупцем і
відображається в накладній на кожну
поставку (п.1.2.);

- "Покупець" зобов'язується реалізувати
товар згідно з договором і провести
його оплату після реалізації, але не
пізніше 30 днів з дня отримання товару
(п.2.6. Договору);

- при несвоєчасній оплаті товару
Покупець виплачує пеню в розмірі 0,5 %
неоплаченої суми за кожний день
прострочки (п.3.1. Договору) .

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач зазначає, що згідно Договору по
накладній від №1 від 11.05.2010 року (а.с.12-13)
та довіреності серії ЯПЗ №481684 (а.с. 14)
відповідач особисто отримав від
позивача меблі загальною вартістю 149 929,
00 грн., розрахунок за які всупереч
вимогам п.2.6. Договору не здійснив.

Як зазначає позивач, 10.02.2011 року
відповідач повернув йому частину
товару на суму 57 565, 00 грн., залишок боргу
в сумі 92 364, 00 грн. не сплатив.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов Договору позивач
просить стягнути з відповідача
зазначену суму в повному обсязі.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цих кодексів, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, вимога позивача про
стягнення заборгованості за Договором
у розмірі 92 364, 00 грн. грн. обґрунтована,
підтверджується матеріалами справи, та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки (п.3.ст.611 Цивільного кодексу
України).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного
Кодексу України).

Відповідно до п.3.1. Договору та з
урахуванням обмежень, встановлених
Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22.11.1996 року та ст. 343
Господарського Кодексу України,
позивачем нарахована пеня за
прострочення відповідачем оплати в
сумі 12 150, 39 грн.

Обчислення пені здійснено
позивачем в межах строку,
передбаченого ст. 232 Господарського
Кодексу України року. Заяви про
застосування строку позовної давності
щодо стягнення пені в порядку ч.3 ст.267
Цивільного Кодексу України сторони у
справі не подавали.

За таких обставин вимоги позивача
про стягнення пені є правомірними,
підтверджені матеріалами справи та
наданим позивачем розрахунком, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Крім цього, позивач відповідно до
ст.625 Цивільного кодексу України
просить стягнути з відповідача за
період з 11.06.2010 р. по 30.09.2011 р.: 13 657,09 грн.
інфляційних та 4 760,56 грн. - річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
відсотків.

Вимога позивача про стягнення
інфляційних правомірна, але сума
інфляційних позивачем завищена, в
зв'язку з чим позов в частині стягнення
інфляційних підлягає задоволенню
частково в сумі 12 305,62 грн. (перерахунок
здійснено судом із застосуванням
програми "Законодавство" та згідно
Рекомендацій відносно порядку
застосування індексу інфляції при
розгляді судових справ, викладених у
листі Верховного суду України №62-97 р.
від 03.04.1997 року). В іншій частині вимоги
про стягнення інфляційних задоволенню
не підлягають.

Вимога позивача про стягнення річних в
сумі 4 760,56 грн. обґрунтована,
підтверджується наданим позивачем
розрахунком та підлягає задоволенню в
повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та
керуючись 33,43,49,75,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) 92 364,00 грн. боргу, 12 150, 39
грн. пені, 4 760,56 грн. річних, 12305,62 грн.
інфляційних, 2431,61 грн. витрат по сплаті
судового збору.

3. В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Білоусов С. М.

Повне рішення складено 27.02.2012 року