ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"04" вересня 2012 р. Справа № 5019/1121/12

За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепелен» (ТОВ «Тепелен»)

до відповідача-1: Державного комунального підприємства «Луцьктепло» (ДКП «Луцьктепло»)

до відповідача-2: Малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ» (МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»)

про стягнення в сумі 28 209 851 грн. 77 коп.

Суддя Торчинюк В.Г.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : директор ОСОБА_1

Від відповідача- 1 : ОСОБА_2 № 7739/08 від 27.12.11 р.

Від відповідача -2: ОСОБА_3 дов. № 09/07 від 09.07.2012 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепелен»звернулось до господарського суду з позовною заявою відповідно до якої просить стягнути солідарно з Державного комунального підприємства «Луцьктепло» та Малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ» 28 209 851 грн. 77 коп. заборгованості та 64 380 грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06 липня 2012 року порушено провадження у справі № 5019/1121/12, розгляд якої призначено на 17 липня 2012 року.

У судовому засідання 17 липня 2012 року було оголошено перерву до 31 липня 2012 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2012 року розгляд справи відкладено на 14 серпня 2012 року.

У судовому засіданні 14 серпня 2012 року оголошено перерву до 04 вересня 2012 року.

Представник позивача у судовому засіданні 04 вересня 2012 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву та його представник у судовому засіданні підтвердив наявність заборгованості перед ТОВ «Тепелен»в розмірі 28 209 851 грн. 77 коп. Зазначає, що враховуючи значний розмір заборгованості та важкий фінансовий стан підприємства, зазначена сума боргу не може бути сплачена ДКП «Луцьктепло»одноразово і в найближчий час. Просить суд або відстрочити виконання рішення до 31 січня 2014 року або розстрочити його виконання рівними частинами протягом двадцяти чотирьох місяців з моменту набрання чинності рішенням суду.

Представник Відповідача-2 у судовому засіданні пояснив, що МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»виступало поручителем по зобов`язаннях ДКП «Луцьктепло»перед ТОВ «Західтеплоенерго»та ТОВ «Сістіма Ойл». Важає, оскільки з ТОВ «Тепелен»договір поруки не укладався у позивача відсутні підстави для пред'явлення позову щодо солідарного стягнення з Малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»заборгованості.

Також МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»у відзиві та його представник у судовому засіданні зазначають, що на їх думку на момент першої уступки права вимоги договір уступки вимоги № 4 від 29 листопада 2011 року не набув чинності. Відповідач-2 вважає, що даний договір містить відкладальну умову, за якої він набуває чинності. Зазначає, що пунктом 3.2. договору № 4 від 29.11.2011 р. передбачено, що в рахунок переуступленої вимоги по даному договору, Новий кредитор (ТОВ «Західтеплоенерго») зобов'язується погасити заборгованість перед Первісним кредитором (ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія») на суму 28 209 851 грн. 77 коп. шляхом укладення договору переводу боргу, у відповідності до якого прийняти на себе зобов'язання та погасити заборгованість ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" в сумі 28 209 851,77 грн. перед Кредитором - ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України».

Мале приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»звертає увагу суду на те, що п.5.1. зазначеного договору передбачено, що у випадку невиконання новим кредитором (ТОВ «Західтешгоенерго») пункту 3.2. договору, а саме не укладення договору переводу боргу в термін до 31 грудня 2011 року, даний договір вважається розірваним за взаємною згодою, зобов`язання сторін припиняються, а сторони зобов`язуються повернути одна одній отримане протягом 10 календарних днів на підставі акту приймання-передачі.

Відповідач2 також зазначає, що 21 лютого 2012 року в газеті «Голос України»опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ». Справу про банкрутство № 5019/2831/11 порушено Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30 грудня 2011 року. Тому, навіть при наявності обґрунтованих підстав для звернення до нього з кредиторськими вимогами, вони мали б бути пред'явлені в порядку передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Враховуючи усе вищевикладене відповідач 2 просить у задоволенні позову до Малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2007 року між Державним комунальним підприємством «Луцьктепло»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Луцьктеплоенерго»укладено договір № 1 на постачання теплової енергії відповідно до умов якого постачальник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Луцьктеплоенерго») зобов`язувався забезпечити передачу споживачу (Державному комунальному підприємству «Луцьктепло») теплову енергію, а споживач зобов`язувався своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію, згідно умов договору.

Порядок розрахунків сторони погодили у розділі 6 договору, зокрема згідно п.6.1. остаточний розрахунок за фактичну кількість спожитої теплової енергії в розрахунковому місяці проводиться до 5-го числа наступного після розрахункового місяця ( в редакції Договору зі змінами внесеними Додатковою угодою № 1 від 24 лютого 2009 року).

За умовами п.8.3. договір набуває чинності з моменту його підписання та діє в частині постачання теплової енергії до 31 грудня 2008 року, в частині проведення розрахунків, які передбачені п.6.1. даного договору з 01 лютого 2008 року, а у всьому іншому до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Договір підписано директорами ТОВ Енергетична компанія «Луцьктеплоенерго»і ДКП «Луцьктепло»та скріплено їхніми печатками.

Двадцять четвертого лютого 2009 року ТОВ «Енергетична компанія «Луцьктеплоенерго»та ДКП «Луцьктепло»підписали Додаткову угоду № 1 до Договору № 1 на постачання теплової енергії від 28 грудня 2007 року відповідно до п. 19 якої пункт 8.3. договору виклали в наступній редакції:

«Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє в частині постачання теплової енергії до 01 травня 2009 року, а у всьому іншому до повного виконання сторонами своїх зобов'язань».

Четвертого березня 2009 року ТОВ «Енергетична компанія «Луцьктеплоенерго»та ДКП «Луцьктепло»підписали Додаткову угоду № 2 до Договору № 1 на постачання теплової енергії від 28 грудня 2007 року відповідно до п. 4 якої пункт 8.3. договору виклали в наступній редакції:

«Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє в частині постачання теплової енергії до 31 грудня 2009 року, а у всьому іншому до повного виконання сторонами своїх зобов'язань».

Двадцять сьомого січня 2011 року ТОВ "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія та ДКП "Луцьктепло" підписали Додаткову угоду №6 до Договору №1 на постачання теплевої енергії від 28 грудня 2007 року відповідно до п. 5 якої пункт 8.3. договору виклали в наступній редакції:

"Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє в частині постачання теплової енергії до 15 квітня 2011 року, а у всьому іншому до повного виконання сторонами своїх зобов'язань".

Згідно протоколу зборів учасників товариства № 8/09 від 21 грудня 2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Луцьктеплоенерго»перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія».

11 лютого 2010 року ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»та ДКП «Луцьктепло»підписали додаткову угоду № 4 до договору № 1 на постачання теплової енергії від 28 грудня 2007 року відповідно до п.7 якої пункт 8.3. договору виклали в наступній редакції:

«Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє в частині постачання теплової енергії до 31 грудня 2010 року, а у всьому іншому до повного виконання сторонами своїх зобов`язань».

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»згідно видаткових накладних № ЕК-0000064 від 28.02.2011 р., № ЕК-0000151 від 31.03.2011 р. поставило Державному комунальному підприємству «Луцьктепло»теплову енергію.

В порушення умов договору № 1 на постачання теплової енергії Державне комунальне підприємство «Луцьктепло»здійснило розрахунки за отриману теплову енергію частково внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18 244 209 грн. 96 коп.

Також після закінчення терміну дії договору на підставі накладних № ЕК-0000184 від 30.04.2011 р., № ЕК-0000244 від 31.05.2011 р., № ЕК-0000306 від 30.06.2011 р., № ЕК-0000428 від 31.08.2011 р., № ЕК-0000524 від 30.09.2011 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»поставило Державному комунальному підприємству «Луцьктепло»теплову енергію на суму 9 965 641 грн. 81 коп.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

ДКП «Луцьктепло»отриману теплову енергію не оплатило, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»в сумі 28 209 851 грн. 77 коп., що підтверджується бухгалтерською довідкою ДКП «Луцьктепло»(а.с.8 т.2).

29 листопада 2011 року між ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»(Первісний кредитор) та ТОВ «Західтеплоенерго»(Новий кредитор) укладено Договір уступки вимоги № 4, відповідно до п. 1.1. якого Первісний кредитор передає у визначеному даним Договором об'ємі, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу від Державного комунального підприємства «Луцьктепло», який виник по Договору № 1 на постачання теплової енергії від 28.12.2007 року, видаткової накладної № ЕК-0000184 від 30.04.2011 р., видаткової накладної № ЕК-0000244 від 31.05.2011 р., видаткової накладної № ЕК-0000306 від 30.06.2011 р., видаткової накладної № ЕК-0000428 від 31.08.2011 р., видаткової накладної № ЕК-0000524 від 30.09.2011 р., на загальну суму 28 209 851 грн. 77 коп.

Відповідно до акту приймання-передачі документів по договору уступки вимоги № 4 від 29.11.11 р. ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»передало ТОВ «Західтеплоенерго»документи, що засвідчують заборгованість Державного комунального підприємства «Луцьктепло», а саме копію договору № 1 на постачання теплової енергії від 28.12.2007 року та видаткові накладні № ЕК-0000184 від 30.04.2011 р., № ЕК-0000244 від 31.05.2011 р., № ЕК-0000306 від 30.06.2011 р., № ЕК-0000428 від 31.08.2011 р., № ЕК-0000524 від 30.09.2011 р.

На виконання вимог ст. 517 ЦК України, ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»направлено Державному комунальному підприємству «Луцьктепло»повідомлення № 633/01-11 від 29.11.11 р. про відступлення права вимоги.

20.12.2011 року між ТОВ «Західтеплоенерго» (Первісний кредитор) та ТОВ «Сістіма Ойл»(Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 20/12-01. 03 квітня 2012 року ТОВ «Західтеплоенерго»та ТОВ «Сістіма Ойл»підписали додаткову угоду до договору № 20/12-01 відповідно до якої пункт 1.1. розділу 1 договору № 20/12-01 виклали в новій редакції. Відповідно до п.1.1. договору № 20/12-01 (з урахуванням додаткової угоди) в порядку та на умовах, визначених договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги боргу від Державного комунального підприємства «Луцьктепло», належне первісному кредитору у відповідності до Договору № 4 уступки вимоги від 29 листопада 2011 року (борг по Договору №1 на постачання теплової енергії від 28 грудня 2007 року, укладений між ДКП "Луцьктепло" та ТзОВ "Енергетична компанія "Луцьктеплоенерго", що підтверджують наступні документи: видаткова накладна № ЕК-0000064 від 28.02.2011 р., видаткова накладна № ЕК-0000151 від 31.03.2011 р.; та борг згідно накладних: видаткова накладна № ЕК-0000184 від 30.04.2011 р. , видаткова накладна № ЕК-0000244 від 31.05.2011 р., видаткова накладна № ЕК-0000306 від 30.06.2011 р., видаткова накладна № ЕК-0000428 від 31.08.2011 р., видаткова накладна № ЕК-0000524 від 30.09.2011 р.) на загальну суму 28 209 851 грн. 77 коп.

Відповідно до п.1.2.договору № 20/12-01 від 20.12.2011 р. ТОВ «Сістіма Ойл»набуває право вимагати від боржника (ДКП «Луцьктепло») належного виконання грошового зобов`язання на суму 28 209 851 грн. 77 коп.

20 грудня 2011 року ТОВ «Західтеплоенерго» та ТОВ «Сістіма Ойл» підписали акт приймання-передачі до Договору про відступлення права вимоги (цесії) № 20/12-01 від 20.12.2011 р., відповідно до якого ТОВ «Західтеплоенерго»передало а ТОВ «Сістіма Ойл»прийняло документи, що підтверджують дійсність вимог ТОВ «Західтеплоенерго»до ДКП «Луцьктепло».

Листом від 20.12.2011 р. № 20/12 ТОВ «Західтеплоенерго»повідомило ДКП «Луцьктепло»про відступлення права вимоги.

20 березня 2012 року ТОВ «Сістіма Ойл»(Первісний кредитор) та ТОВ «Тепелен»(Новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги (цесії) № 20/03-01 до якого 03 квітня 2012 року підписали додаткову угоду відповідно до якої виклали пункт 1.1. у новій редакції. Відповідно до п.1.1. договору № 20/03-01(з урахуванням додаткової угоди) в порядку та на умовах, визначених договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги боргу від Державного комунального підприємства «Луцьктепло», належне первісному кредитору у відповідності до Договору № 20/12-01 про відступлення права вимоги (цесії) від 20 грудня 2011 року (зобов`язання по Договору № 4 уступки вимоги від 29 листопада 2011 року борг по Договору № 1 на постачання теплової енергії від 28 грудня 2007 року, укладений між ДКП "Луцьктепло" та ТОВ «Енергетична компанія «Луцьктеплоенерго», що підтверджують наступні документи: видаткова накладна № ЕК-0000064 від 28.02.2011 р., видаткова накладна № ЕК-0000151 від 31.03.2011 р.; та борг згідно накладних: видаткова накладна № ЕК-0000184 від 30.04.2011 р., видаткова накладна № ЕК-0000244 від 31.05.2011 р. видаткова накладна № ЕК-0000306 від 30.06.2011 р., видаткова накладна № ЕК-0000428 від 31.08.2011 р. видаткова накладна № ЕК-0000524 від 30.09.2011 р.) на загальну суму 28 209 851 грн. 77 коп.

Відповідно до п.1.2.договору № 20/03-01 від 20.03.2012 р. ТОВ «Тепелен»набуває право вимагати від боржника (ДКП «Луцьктепло») належного виконання грошового зобов`язання на суму 28 209 851 грн. 77 коп.

Згідно акту приймання-передачі до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 20/03-01 від 20.03.2012 р. ТОВ «Сістіма Ойл»передало ТОВ «Тепелен»документи, що підтверджують дійсність вимог ТОВ «Сістіма Ойл»до ДКП «Луцьктепло».

20 березня 2012 року ТОВ «Сістіма Ойл»направило ДКП «Луцьктепло»повідомлення № 6 про відступлення права вимоги.

30 березня 2012 року ТОВ «Тепелен»звернулось до ДКП «Луцьктепло»з листом № 30-1 у якому просило підтвердити наявність заборгованості, право вимоги щодо якої було передано ТОВ «Тепелен», згідно договору про відступлення права вимоги (цесії) № 20/03-01 від 20 березня 2012 року.

Листом № 2123/01 від 30.03.2012 року ДКП «Луцьктепло»повідомило ТОВ «Тепелен», що на момент укладення договору уступки вимоги № 4 від 29 листопада 2011 року кредиторська заборгованість ДКП «Луцьктепло»перед ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія»складала 28 209 851 грн. 77 коп. і включала в себе заборгованість за договором постачання теплової енергії № 1 від 28 грудня 2007 року, а саме залишок по розрахунках у розмірі 18 244 209 грн. 96 коп., який виник у зв`язку з неповною оплатою накладних № ЕК-0000064 від 28.02.2011 р., № ЕК-0000151 від 31.03.2011 р., та заборгованість в розмірі 9 965 641 грн. 81 коп., у зв`язку з неоплатою у повному розмірі накладних № ЕК-0000184 від 30.04.2011 р., № ЕК-0000244 від 31.05.2011 р., № ЕК-0000306 від 30.06.2011 р., № ЕК-0000428 від 31.08.2011 р., № ЕК-0000524 від 30.09.2011 р.

ТОВ «Тепелен»01 червня 2012 року направило ДКП «Луцьктепло»вимогу № 1/06 про погашення заборгованості у розмірі 28 209 851 грн. 77 коп., проте ДКП «Луцьктепло»станом на день розгляду справи кошти не сплатило.

ДКП «Луцьктепло»не заперечує наявність заборгованості перед ТОВ «Тепелен»у розмірі 28 209 851 грн. 77 коп., однак зазначає, що враховуючи значний розмір заборгованості та важкий фінансовий стан підприємства, зазначена сума боргу не може бути сплачена ним одноразово і в найближчий час.

Суд критично оцінює твердження МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ», що договір № 4 уступки вимоги від 29 листопада 2011 року не набрав чинності, з огляду на наступне.

Сторони самі визначають момент набрання договором юридичної сили, тобто момент, з якого договір уважається укладеним, про що прямо зазначають у договорі.

У п.5.1. договору № 4 уступки вимоги сторони погодили, що даний договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами.

Договір № 4 уступки вимоги від 29 листопада 2011 року підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками і відповідно до ч.2 ст. 631 ЦК України набрав чинності з моменту його укладення.

Настання відкладальної умови тягне виникнення, зміну або інші видозміни цивільних прав і обов'язків. У п.5.1. Договору № 4 уступки вимоги від 29 листопада 2011 року зазначено, що у випадку невиконання новим кредитором (ТОВ «Західтеплоенерго») пункту 3.2. договору, а саме не укладення договору переводу боргу в термін до 31 грудня 2011 року, даний договір вважається розірваним за взаємною згодою. Тобто у п.5.1. договору № 4 уступки вимоги від 29 листопада 2011 року міститься не відкладальна умова а зазначено сторонами підстави для розірвання договору.

Доказів визнання недійсним чи розірвання договору договору № 4 уступки вимоги від 29 листопада 2011 року суду не надано.

Статтею 204 ЦК України презюмується правомірність правочину.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов"язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Однією з підстав виникнення зобов'язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 512 Цивільного кодексу України встановлені підстави заміни кредитора у зобов'язанні. Так, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1 ст.516 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Зобов`язання ДКП «Луцьктепло», право вимоги до якого передавалось відповідно до договору № 20/12-01 про відступлення права вимоги (цесії) від 20 грудня 2011 року, забезпечувалось договором поруки № 0612/01 від 06 грудня 2011 року.

Договір поруки № 0612/01 укладено 06 грудня 2011 року між ТОВ «Західтеплоенерго»та МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ». Згідно п.1.1. вказаного договору МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»зобов'язалось відповідати перед ТОВ «Західтеплоенерго»за виконання зобов'язань ДКП «Луцьктепло», що виникли на підставі Договору № 4 уступки вимоги від «29»листопада 2011 року на загальну суму 28 209 851 грн. 77 коп.

У договорі № 20/03-01 про відступлення права вимоги (цесії) від 20 березня 2012 року зазначено, що зобов`язання боржника (ДКП «Луцьктепло»), право вимоги до якого передається відповідно до договору № 20/03-01 про відступлення права вимоги (цесії) від 20 грудня 2011 року, забезпечені договором поруки № 2112/02 від 21 грудня 2011 року.

Судом встановлено, що 21 грудня 2011 року ТОВ «Сістіма Ойл»та МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»уклали Договір поруки № 2112/02 відповідно п.1.1. якого МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»зобов'язалось відповідати перед кредитором (ТОВ «Сістіма Ойл») за виконання зобов'язань ДКП «Луцьктепло», що виникли у боржника перед кредитором на підставі договору № 20/12-01 про відступлення права вимоги (цесії) від 20 грудня 2011 року на загальну суму 28 209 851 грн. 77 коп.

У пункті 1.2. договору поруки № 2112/02 від 21 грудня 2011 року зазначено, що порукою забезпечується виконання зобов`язань боржника в повному обсязі на загальну суму 28 209 851 грн. 77 коп.

Пунктом 1.3. договору поруки № 2112/02 встановлено, що у випадку порушення (невиконання та/або неналежного виконання) боржником зобов`язань, забезпечених даним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Стосовно тверджень МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ» про те, що оскільки з ТОВ «Тепелен»договір поруки не укладався у позивача відсутні підстави для пред`явленя позову щодо солідарного стягнення з МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»заборгованості суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У пункті 1 статті 514 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимога, що передається іншій особі в порядку цесії, переходить до неї в тому обсязі, в якому вона раніше належала цедентові. Для цесіонарія зберігають силу всі засоби забезпечення зобов'язання (застава, завдаток, порука тощо) відповідно.

Відповідно до ч.1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що боржник - ДКП «Луцьктепло»не виконав своїх зобов`язань за договором відтак ТОВ «Тепелен»науло право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом.

Стосовно тверджень відповідача-2 проте, що вимоги мали б бути пред`явлені в порядку передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд зазначає, що 30 грудня 2011 року господарським судом Рівненської області порушено справу № 5019/2831/11 про банкрутство МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ».

21 лютого 2012 року в газеті «Голос України»опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ».

У п.8.13 рекомендації Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 р. № 4-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначено, що Закон і ГПК України не містять приписів про заборону на прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також на вирішення спору за цим позовом по суті.

Верховний Суд України у своїй постанові від 18.03.2002 у справі N 01-10/16 зазначив, що порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК України до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви.

Тому суди мають у встановленому ГПК України порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі п. 1 статті 79 ГПК України зупиняє позовне провадження та роз'яснює позивачу зміст частини 2 статті 14 Закону, зазначивши про це в ухвалі або протоколі судового засідання.

Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації з заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини 2 статті 14 Закону.

У разі звернення позивача із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, після винесення ухвали суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 статті 80 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону (в редакції Закону від 07.03.2002 N 3088-111) вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр кредиторів.

Припис частини 2 статті 14 Закону поширюється виключно на конкурсних кредиторів, а тому права вимоги поточних кредиторів не припиняються.

Право пред`явити свої вимоги до МПП «Виробничо-комерційна фірма «Інвест-VEZ»у ТОВ «Тепелен»виникло після 30 березня 2012 року згідно п.2.1. договору поруки. Оголошення про порушення справи про банкрутство Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "ІНВЕСТ-VEZ" опубліковано в офіційному друкованому органі газеті "Голос України" № 33 (5283) від 21.02.2012 року. Тобто ТОВ «Тепелен»є поточним кредитором.

Що стосується клопотання відповідача-1 ДКП «Луцьктепло»про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду суд зазначає наступне.

Пунктом 6 ч.1 ст.83 ГПК України суду при прийнятті рішення надано право відстрочити або розстрочити його виконання. При цьому слід ураховувати приписи ст. 121 ГПК про те, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України №02-5/333 від 12.09.1996р. "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Тобто, відстрочка або розстрочка виконання рішення суду, у розумінні статті 121 ГПК України, є можливою тільки за наявності виключних обставин, які ускладнюють або роблять неможливим його виконання, про що доводить в суді сам заявник.

Наведені відповідачем підстави для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, вирішуючи питання про відстрочку, розстрочку виконання рішення, господарські суди повинні встановлювати матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушують матеріальні інтереси позивача та також може призвести до негативних наслідків для нього.

Позивач заперечує проти відстрочки або розстрочки виконання рішення, зазначає, що позов містить лише вимогу про стягнення основної суми боргу і позивач не просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні та річні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ДКП «Луцьктепло»не доведено виняткових обставин, які б ускладнювали виконання рішення суду, а відтак заяву про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду слід залишити без задоволення.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача-1 згідно ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити.

2. Стягнути солідарно з Державного комунального підприємства «Луцьктепло»(43000, м.Луцьк, вул.Гулака Артемовського, 20, код 30391925) та Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "ІНВЕСТ-VEZ" (33000, м.Рівне, вул.Київська,10, код 14343471 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепелен»(43000, м.Луцьк, вул.Рівненська, буд.48, код38131409) 28 209 851 грн. 77 коп. заборгованості та 64 380 грн. 00 коп. судових витрат.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.09.2012р

Суддя Торчинюк В.Г.