РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2012 року Справа № 5019/1252/12

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі Левчук І.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник ОСОБА_2

відповідача: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Рівненської області від 25.09.12р. у справі № 5019/1252/12 (суддя Торчинюк В.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо"

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення №51 від 26 червня 2012 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області у справі №5019/1252/12 від 25.09.12р. позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 червня 2012 року за №51 по справі № 05-03/15-12 "Про припинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу".

Стягнуто з ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо" - 1 073 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 25.09.12р. у справі 5019/1252/12.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що суд формально підійшов до розгляду даної справи, не надав правової оцінки кожному доказу та виніс незаконне та необґрунтоване рішення у даній справі.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, деталізувавши їх додатковими поясненнями та обґрунтуваннями.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого вона просить суд рішення господарського суду Рівненської області від 25.09.12р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача заперечила доводи апеляційної скарги. Просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 25.09.12р. у даній справі слід скасувати, а апеляційну скаргу скаржника - задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 червня 2012 року за №51 визнано дії щодо розміщення/поширення протягом часового періоду з 08.04.2011 року по 10.04.2012 року на етикетці продукту - ковбаси вареної напису "Вершкова", до складу якого протягом зазначеного періоду виробництва входило молоко сухе знежирене, ПАТ "Кременчукм'ясо" порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що передбачене статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення суб'єктом господарювання невизначеному колу осіб неправдивих відомостей, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання.

За вчинення зазначеного порушення рішенням АМК на Товариство накладено штраф у розмірі 68000 грн. та зобовязано здійснити інвентаризацію етикеток вказаного продукту, забезпечити і знищити усі їх залишки та надати АМК документи, що підтверджують виконання рішення в цій частині.

В обґрунтування рішення АМК від 26.06.2012 № 51 вказано наступне.

ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням АМК України в ході виконання завдань, покладених на органи Комітету, виявлено факт реалізації продукту - "Ковбаса "Вершкова" в супермаркеті "ЕКО-Маркет" (м. Рівне) на етикетці якого розміщено інформацію про товар, яка може ввести в оману споживача, а саме: на лицевій частині етикетки продукту зазначено назву ковбаси "Вершкова", тоді як до складу цього продукту (що зазначений на звороті етикетки) входить лише молоко сухе знежирене, а не вершки (а.с. 98).

Основні вимоги до етикетування харчових продуктів визначені статтею 38 Закону "Про безпечність та якість харчових продуктів", "Технічним регламентом щодо правил маркування харчових продуктів", національним стандартом ДСТУ 4518:2008 "Продукти харчові. Маркування для споживачів. Загальні правила" та іншими нормативно правовими актами.

Так, згідно з ДСТУ 4518-2008 "Продукти харчові. Маркування для споживачів. Загальні правила" не дозволено використовувати в назвах харчових продуктів назви натуральних харчових продуктів - м'яса, риби, молока, масла, плодів, овочів та інших - які в тій чи іншій формі не входять в їхній склад. (В разі включення в склад таких продуктів ароматизаторів, що імітують наявність в них натуральних харчових продуктів (інгредієнтів), в їх назві зазначають, що ці продукти з ароматами м'яса, риби, молока, фруктів, овочів та інших залежно від того, аромат якого продукту.

Відповідно до пункту 5 "Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів" (Далі - Технічний регламент), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 року № 487, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.02.2011 року за №183/18921, передбачено, що маркування продуктів та спосіб, яким його виконують, не повинні вводити в оману споживача стосовно, зокрема, характеристик харчового продукту, його складу, властивостей.

Товариством протягом часового періоду з 08.04.2011 року по 10.04.2012 року, шляхом розміщення на етикетці свого товару, зокрема ковбаси вареної, неправдивої інформації через спосіб її викладення могло стимулювати зацікавленість споживачів до купівлі цього товару і поставити Товариство у більш вигідне становище стосовно інших суб'єктів господарювання, які виробляють м'ясні продукти, дотримуючись вимог чинного законодавства України. Тобто, Товариство могло отримати неправомірні переваги у конкуренції та здобуття для себе певного сегменту на вказаному ринку, посилюючи свою конкурентну позицію не завдяки власним досягненням, а шляхом поширення неправдивих відомостей про Продукт. Така поведінка Товариства є недобросовісною та нечесною як у відношенні до його конкурентів, так і до споживачів, які купують продукцію його виробництва.

Обґрунтовуючи своє рішення викладеним, відповідач визнав доведеним, що дії Товариства, які полягають у повідомленні невизначеному колу споживачів неповних відомостей про товар (нанесенні на етикетці продукту ковбаси вареної напису "Вершкова"), є порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Суд першої інстанції не погодився з такими твердженнями відповідача та вважає висновки про встановлення факту вчинення дій, що кваліфікуються як недобросовісна конкуренція передчасними та недоведеними.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками місцевого господарського суду та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 Технічного регламенту, вимоги до маркування харчових продуктів повинні забезпечувати надання споживачу необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про харчовий продукт.

У маркуванні, оформленні, рекламуванні харчових продуктів забороняється використання будь-якої інформації, яка вводить в оману споживача або містить інформацію щодо властивостей харчового продукту, яких у нього немає.

Маркування харчових продуктів повинно містити таку обов'язкову інформацію:

1) назву харчового продукту;

2) склад харчового продукту із зазначенням кількості інгредієнтів (складників);

3) кількість харчового продукту у встановлених одиницях виміру;

4) часові характеристики придатності харчового продукту;

5) умови зберігання харчового продукту;

6) умови та рекомендації використання, якщо харчовий продукт потребує особливих умов використання;

7) найменування та місцезнаходження і номер телефону виробника, фактичну адресу потужностей (об'єкта) виробництва, а для імпортованих харчових продуктів - найменування та місцезнаходження і номер телефону імпортера;

8) найменування та місцезнаходження і номер телефону підприємства, яке здійснює функції щодо прийняття претензій від споживача, у разі якщо цим підприємством не є виробник;

9) номер партії виробництва;

10) інформацію про наявність чи відсутність у складі харчового продукту генетично модифікованих організмів (визначається чинним законодавством);

11) інформацію щодо місця походження для харчових продуктів, які лише упаковані або розфасовані в Україні;

12) поживну (харчову) цінність із позначенням кількості білків, вуглеводів та жирів у встановлених одиницях виміру на 100 г (100 мл) харчового продукту та енергетичної цінності (калорійності), вираженої в кДж та/або ккал на 100 г (100 мл) харчового продукту;

13) застереження щодо споживання харчового продукту певними категоріями споживачів (дітьми, вагітними жінками, літніми людьми, спортсменами та алергетикам), якщо такий продукт може негативно впливати на їх здоров'я при його споживанні;

14) позначення знака для товарів і послуг, за яким харчовий продукт реалізується (за наявності).

Пунктом 7 "Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів" визначено, що назва харчового продукту повинна бути зрозумілою для споживача, конкретно та точно характеризувати продукт, розкривати його природу, походження, надавати можливість відрізняти певний вид харчового продукту від інших аналогічних видів харчових продуктів.

Назва харчового продукту повинна відповідати назві, установленій нормативно-правовими актами, а в разі їх відсутності - установленій нормативними документами, або відповідати усталеним назвам харчових продуктів, що застосовуються в країні, а в разі їх відсутності - як назва харчового продукту застосовується опису продукту, а в разі потреби - і опис його застосування, що є досить точним для того, щоб надати покупцеві можливість визначити вид продукту харчування і відрізнити його від інших аналогічних продуктів.

Назву продукту встановлює виробник з урахуванням вимог цього Технічного регламенту.

Згідно статті 1 Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» неправильно маркований харчовий продукт - харчовий продукт вважається неправильно маркованим, якщо етикетка підроблена або вводить в оману.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» забороняється обіг харчових продуктів, етикетування яких не відповідає цьому Закону та відповідним технічним регламентам. Усі харчові продукти, що знаходяться в обігу в Україні, етикетуються державною мовою України та містять у доступній для сприймання споживачем формі інформацію про склад харчового продукту у порядку переваги складників, у тому числі харчових добавок та ароматизаторів, що використовувались у його виробництві…

Пунктом 5 Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів (далі Технічний регламент), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 № 487, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.02.2011 за № 183/18921, передбачено, що маркування продуктів та спосіб, яким його виконують, не повинні вводити в оману споживача стосовно, зокрема, характеристик харчового продукту, його складу, властивостей.

Назва харчового продукту повинна бути зрозумілою для споживача, конкретно та точно характеризувати продукт, розкривати його природу, походження, надавати можливість відрізняти певний вид харчового продукту від інших аналогічних видів харчових продуктів (пункт 7 Технічного регламенту).

ДСТУ 4518-2008 «Продукти харчові. Маркування для споживачів. Загальні правила» встановлені загальні правила та поняття щодо необхідної інформації про харчові продукти, яку треба наносити на споживчу тару. Вимоги цього стандарту треба враховувати підприємствам торгівлі під час розфасовування продуктів з метою їх подальшого продажу споживачам.

Згідно ДСТУ 4518-2008 виробник (продавець) зобов'язаний своєчасно надавати споживачу інформацію. Інформація про харчові продукти не повинна вводити в оману споживача. Інформація для споживача повинна бути чіткою, конкретною, однозначною, забезпечувати споживачу можливість правильного вибору продукту та нести правдиві відомості щодо продукту. Інформація, яка стосується складу, властивостей, харчової цінності, природи походження, способів виготовлення та споживання, а також інших властивостей, які характеризують прямо або опосередковано безпечність і якість харчового продукту, повинна забезпечувати однозначне сприйняття споживачем та унеможливлювати помилкове сприйняття цього продукту за інший, близький до нього за зовнішнім виглядом або органолептичними показниками. Назву продукту складають, як правило, з декількох слів, вона має бути зрозумілою для споживача, конкретно та правдиво характеризувати продукт, розкривати його природу, походження, давати змогу вирізняти даний продукт від інших.

Згідно з ДСТУ 4518-2008 «Продукти харчові. Маркування для споживачів. Загальні правила» не дозволено використовувати в назвах харчових продуктів назви натуральних харчових продуктів, - м'яса, риби, молока, масла, плодів, овочів та ін. - які в тій чи іншій формі не входять в їхній склад. (В разі включення в склад таких продуктів ароматизаторів, що імітують наявність в них натуральних харчових продуктів (інгредієнтів), в їх назві зазначають, що ці продукти з ароматом м'яса, риби, молока, фруктів, овочів та ін. залежно від того, аромат якого продукту він набув).

У своєму відзиві і в судовому засіданні позивач зазначає, що ДСТУ 4518-2008 «Продукти харчові. Маркування для споживачів. Загальні правила» носить рекомендаційний характер, однак вимоги цього стандарту потрібно враховувати підприємствам під час розфасовування продуктів з метою їх подальшого продажу споживачам.

У листі Інституту продовольчих ресурсів НААН України від 13.08.2012р. №477-426 (а.с. 80 т.І) зазначено, що "технологічною інструкцією з виробництва варених ковбас, сосисок. Сардельок і хлібів мясних до ДСТУ 4436:2005 «ковбаси варені, сосиски, сардельки, хліби мясні. Загальні технічні умови» дозволено (примітка 1 до розділу 4 «Рецептура»), за необхідності, застосовувати сухе незбиране коровяче молоко замість сухих вершків у такій кількості, щоб вміст молочного жиру в кінцевому продукті залишався незмінним. Ця норма є дослівним перекладом тексту переліку 7 підрозділу 2.6 раніше чинного в Україні ГОСТ 23670-79 «Колбасы варенные, сосиски и сардельки, хлебы мясные», і жодним чином не погіршує складу ковбас, оскільки один вид натуральної молочної сировини замінюється іншим, а кількість молочного жиру у кінцевому продукті є такою самою.

Застосування назви «Вершкова» щодо ковбаси, у складі якої замість сухих вершків застосовано сухе незбиране коровяче молоко у відповідній кількості, не слід вважати введенням споживача в оману.

Вважаємо, що використання назви «ВЕРШКОВА» для іменування ковбаси, що не містить ані вершків, ані незбираного молока, що повноцінно їх замінює суперечить нормі, викладеній у пункті 7 чинної редакції Технічного регламенту, яка вимагає конкретно та точно характеризувати продукт, розкривати його природу, походження тощо".

Вищевказаний лист Інституту продовольчих ресурсів підписаний виконавчим директором, заступником голови ТК 140 «Молоко, м'ясо та продукти їх переробки», тобто профільним комітетом, який наділений правом надавати розяснення у вищевказаній галузі, а у випадку наявності розбіжностей в даній галузі державні органи повинні до нього звертатись за відповідними розясненнями, як це зробило ДП «Рівнестандртметрологія».

Посилання суду першої інстанції на лист Держспоживінспекції України від 17.09.2012 року №46667-3-11/7 (а.с. 151 т. ІІ) про те, що етикетка ковбаси вареної першого сорту «ВЕРШКОВА» покупця в оману не вводить та не порушує вимоги статті 15-1 Закону України «Про захист прав споживачів» є передчасним та безпідставним. Адже, вказаний лист Держспоживінспекції України виданий за межами повноважень останньої, оскільки, як вже зазначалось, виключно органами Антимонопольного комітету України здійснюється контроль за додержанням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Вказаний лист не містить висновок про відсутність порушення саме законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що є предметом розгляду даного спору.

ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України визнано дії Позивача щодо розміщення/поширення протягом часового періоду з 08.04.2011 року по 10.04.2012 року на етикетці продукту ковбаси вареної напису «ВЕРШКОВА», до складу якого протягом зазначеного періоду виробництва входило молоко сухе знежирене, порушенням саме законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 151 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», а не статті 15-1 Закону України «Про захист прав споживачів» як це зазначено в оскаржуваному рішенні.

Посилання позивача про те, що субєктам господарювання дозволено використовувати пакувальні матеріали та етикетки, виконані без врахування вимог Технічного регламенту протягом 18 місяців з дня набрання ним чинності не відповідає дійсності, адже дане положення Технічного регламенту відношення до справи про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції з боку ПАТ «Кременчукмясо» не має.

Висновок територіального відділення про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції з боку ПАТ «Кременчукмясо» у вигляді розміщення/поширення протягом часового періоду з 08.04.2011 року по 10.04.2012 року на етикетці продукту ковбаси вареної напису «ВЕРШКОВА», до складу якого протягом зазначеного періоду виробництва входило молоко сухе знежирене, робився виключно на підставі статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», а не на підставі інших норм чинного законодавства.

Відповідно до статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб'єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб'єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які:

містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору.

Таким чином, розміщення на етикетці ковбаси вареної першого сорту напису «ВЕРШКОВА» виробництва ПАТ «Кременчукмясо» за відсутності в її складу натурального компоненту вершків, є порушенням саме статті 15-1 вищевказаного Закону.

У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено:

Для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як недобросовісної конкуренції не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13-15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання статті 4, 6, 8, 15-1, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Таким чином, факт вчинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції не потребує доведення настання відповідних наслідків.

Основним нормативним документом зі стандартизації, який встановлює правила, як подавати, перевіряти та застосовувати нормативні документи зі стандартизації в т.ч. технічні умови, а також зміни до них є ДСТУ 1.6:2004 «Правила реєстрації нормативних документів».

Положення цього стандарту мають застосовувати, виконуючи роботи зі стандартизації, всі субєкти стандартизації та субєкти господарювання, незалежно від форм власності та виду діяльності, а також громадські організації.

Пунктом 8.5.7 ДСТУ 1.6:2004 «Правила реєстрації нормативних документів» передбачено, що реєстрацію Технічних умов анулюють також після перевіряння органами держнагляду, якщо ТУ порушено обовязкові вимоги, установлені чинними технічними регламентами, законодавчими і нормативно-правовими актами та національними (міждержавними) стандартами, а підприємство власник не вжив заходів щодо усунення цих порушень.

З матеріалів справи вбачається, що ковбаса варена першого сорту «Вершкова» виробництва ПАТ «Кременчукмясо» виготовлена за технічними умовами ТУ У 15.1-4:2007, тобто розроблених у 2007 році.

Разом з тим, Технічний регламент, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 № 487 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.02.2011 за № 183/18921.

Звідси слідує, що вказані Технічні умови були розроблені до набрання чинності Технічного регламенту, яким встановлені нові вимоги щодо маркування харчових продуктів.

Підтвердженням того, що ТУ У 15.1-4:2007 суперечили чинному законодавству, а саме п.7 Технічного регламенту є внесення до них Змін №6, якими у рецептурі виробництва ковбаси вареної першого сорту «Вершкова» молоко сухе знежирене замінено на вершки 20% жирності.

Більш того, Зміни №6 до технологічної конструкції «Ковбаси варені, сосиски і сардельки, хліба мясні» до ТУ У 15.1-4:2007 введенні в дію з 10.05.2011 року, а позивач почав використовувати їх лише з 11.04.2012 року, тобто через 11 місяців з дня їх введення.

Зясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті рішення за № 51 від 26 червня 2012 року, Адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, повно з'ясовані і доведені обставини, які мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні відповідають обставинам справи; правильно застосовано норми матеріального права.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України слід задовольнити, а рішення господарського суду Рівненської області від 25.09.12 р. у справі № 5019/1252/12 скасувати та прийняти нове рішення, яким позивачу в позові відмовити.

Слід стягнути з позивача в доход державного бюджету України судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 536 грн. 50 коп.

Видачу наказу слід доручити господарському суду Рівненської області.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103 - 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.

Рішення господарського суду Рівненської області від 25.09.12 р. у справі № 5019/1252/12 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позивачу в позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо" (39601, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Героїв Бресту, 48, ) в доход державного бюджету України судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 536 грн. 50 коп.

Видачу наказу доручити господарському суду Рівненської області.

Справу №5019/1252/12 повернути господарському суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Василишин А.Р.