ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2012 р. Справа № 5027/690/2012.

За позовомПриватного науково-виробничого підприємства «Время»
до відповідачаПриватного підприємства «Карвацький-Буд»
простягнення боргу -1709,72 грн..
Суддя Швець Микола Васильович
Представники :
Від позивачаЛахтуров А. П. довіреність від 24.09.2012 року
Від відповідачане з'явився
СУТЬ СПОРУ :

Приватне науково-виробниче підприємство «Время»звернулось із позовною заявою до суду про стягнення з Приватного підприємства «Карвацький-Буд»боргу в сумі 1709,72 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, проте явку свого представника в судове засідання не забезпечив, правом наданим ст. 59 ГПК України на подання відзиву не скористався.

Нез'явлення представників сторін в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, справу може бути розглянуто без їх участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

Згідно усної домовленості, ПНВП «Время»(Позивач) поставило ПП «Карвацький-Буд»(Відповідач), а останній прийняв у власність, електричну продукцію, що підтверджується довіреністю № 27 від 08.02.2012 року та видатковою накладною № 3016 від 08.02.2012 року на загальну суму 1709,72 грн.. Проте відповідач не оплатив отриманий у власність товар, що спричинило виникненню заборгованості в сумі 1709,72 грн..

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналогічні норми містяться і в статтях 205, 207 Цивільного кодексу України, в яких визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочинну, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Виходячи зі змісту наведених норм законодавства України, суд дійшов висновку про те, що факт поставки продукції за видатковою накладною № № 3016 від 08.02.2012 року є самостійною угодою укладеною у спрощений спосіб.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Наведена норма матеріального права розміщена у главі 48 даного Кодексу "Виконання зобов'язань" і носить загальний характер, тобто, може бути застосована до будь-яких видів договірних зобов'язань, які виникають в цивільному обороті.

Як встановлено судом під час дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, дії сторін, а саме: передача позивачем відповідачу товару за видатковою накладною, прийняття товару відповідачем, свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Станом на день розгляду справи у суді за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1709,72 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості станом на 23.10.2012 року та підлягає стягненню.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір в сумі 1609,50 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з активів Приватного підприємства «Карвацький-Буд»(юридична адреса: м. Чернівці, пл. Театральна, 6/96-97; поштова адреса: м. Чернівці, вул. Прутська, 18-Б; код 34750392)

на користь Приватного науково-виробничого підприємства «Время»(м. Чернівці, вул. Енергетична, 4; код 14255726)

- заборгованості в сумі 1709,72 грн.;

- відшкодування судового збору в сумі 1609,50 грн..

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.В. Швець