ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" лютого 2012 р. Справа № Б-39/137-10

вх. № 9141/2-39

Суддя господарського суду Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Лук`янчук О.І

За участю представників сторін:

пр-к ПАТ "ВТБ Банк" - ОСОБА_1 (дов. від 11.03.11 р.),

пр-к боржника - ОСОБА_2 (дов. від 17.08.10 р.),

розпорядник майна - ОСОБА_3 (ліц. АВ № 547843 від 28.10.10 р.),

пр-к ПП «АЗЧ Постач» - ОСОБА_4 (дов. від 09.02.12 р.).

Розглянувши заяву ПП "АЗЧ Постач" з грошовими вимогами до боржника в сумі 2207519,92 грн

по справі за заявою ТОВ "БПВКП "СВ", м. Харків

до ТОВ "БПВКП "СВ", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Кредитор у порядку ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом звернувся до суду з заявою, в якій просить суд визнати грошові вимоги до боржника на загальну суму 2 207 519,92 грн, що виникли на підставі договору поставки № 01/02/10 від 01.02.2010 р.

Боржник та розпорядник майна боржника в повідомленні про розгляд вимог кредитора вимоги кредитора визнають частково в сумі 2 198 021,46 грн, решту вимог в розмірі 9 498,46 грн не визнають, оскільки вони є поточними.

Кредитор - ПАТ "ВТБ Банк" надав суду письмові заперечення щодо визнання вимог ПП «АЗЧ Постач», посилаючись на те, що суд не звернув уваги на те, що договір № 01/02/10 від 01.02.10 р. підписано як зі сторони боржника (покупця), так і зі сторони кредитора (постачальника) однією й тією ж особою гр. ОСОБА_5 та не надав належної правової оцінки вказаним обставинам.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора з доданими до неї документами, обгрунтування ПП «АЗЧ Постач» до заявлених вимог з урахуванням висновків, що викладені в Постанові ВГСУ від 21.06.11 р. у даній справі, спільне повідомлення боржника та розпорядника майна боржника про результати розгляду грошових вимог кредитора, вислухавши пояснення боржника та розпорядника майна, суд доходить висновку про задоволення заявлених кредитором вимог на підставі наступного.

Форми судового процесу встановлені статтею 4-1 ГПК України, частиною 2 якої передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України з врахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. При цьому відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування та надання доказів покладений на сторони, а господарський суд, відповідно до приписів статті 43 ГПК України, оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалою суду від 15.10.2010 р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "БВКП "СВ".

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

У відповідності ж із частиною 1 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В ході розгляду справи судом встановлено, що кредитор ОСОБА_6 підприємство «АЗЧ Постач» звернувся до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 2 207 519,92 грн в межах місячного терміну з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Як вбачається із заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, між ПП «АЗЧ Постач» та ТОВ БВКП СВ 01.02.2010 р. було укладено договір поставки № 01/02/10, відповідно до п.1.1, 1.2 поставщик (кредитор) зобов'язався в порядку та строки, встановлені даним договором, надати у власність покупцю (боржнику) товар (автозапчастини), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором. Асортимент та кількість поставленого товару вказується в накладних, які є невід'ємною частиною договору та є невід'ємною частиною специфікацій до договору.

Відповідно до пункту 3.3. цього договору оплата за поставлену партію товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Поставщика (Кредитора) у продовж 14 днів з моменту поставки товару.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Кредитор виконав зобов'язання за договором, своєчасно поставив товар (автозапчастини) належної якості на загальну суму 2207519,92 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних № ЕВ - 00050 від 27.09.2010р., № ЕВ - 000179 від 19.10.2010р., № ЕВ - 000178 від 19.10.2010р., № ХФ -0002027 від 12.10.2010р., № ХФ -0002028 від 12.10.2010р., № ЕВ - 000181 від 19.10.2010р., № ЕВ - 000182 від 19.10.2010р., № ЕВ - 000180 від 19.10.2010р., № ЕВ -0000179 від 30.10.2010р., № СФ - 0000150 від 15.02.2010р., № ХФ -0000737 від 04.03.2010р., № ХФ - 0000712 від 02.03.2010р., № ХФ - 0000774 від 09.03.2010р., № ХФ - 0000799 від 10.03. 2010р., № ХФ - 0000783 від 11.03.2010р., № ХФ - 0000716 від 03.03.2010р., № ХФ - 0000833 від 12.03.2010р., № СФ - 0000153 від 16.03.2010р., № ЕВ - 0000008 від 17.03.2010р., № СФ - 0000159 від 18.03.2010р., № СФ -0000162 від 19.03.2010р., № СФ - 0000 167 від 23.03.2010р., № ЕВ - 0000006 від 24.03.2010р., № ЕВ - 0000007 від 25.03.2010р., № СФ - 0000175 від 26.03.2010р., № ХФ - 0000953 від 24.03.2010р., № СФ - 0000179 від 31.03.2010р., № ХФ - 0000952 від 24.03.2010р., № СФ - 0000181 від 02.04.2010р., № СФ - 0000187 від 09.04.2010р., № СФ - 0000184 від 06.04.2010р., № СФ - 0000185 від 06.04.2010р., № СФ - 0000188 від 09.04.2010р., № СФ - 0000190 від 09.04. 2010р., № СФ -0000192 від 13.04. 2010р., № СФ - 0000201 від 14.04.2010р., № СФ - 0000189 від 09.04.2010р., № СФ - 0000207 від 20.04.2010р., № СФ - 0000212 від 23.04.2010р., № СФ - 0000208 від 20.04.2010р., № ХФ - 0001242 від 21.04.2010р., № ХФ - 0001338 від 29.04.2010р. № ХФ - 0001385 від 29.04.2010р., № ХФ - 0001386 від 29.04.2010р., № ЕВ - 0000015 від 28.04.2010р., № СФ - 0000216 від 30.04.2010р., № СФ - 0000217 від 07.05.2010р„ № СФ - 0000215 від 30.04.2010р., № СФ - 0000213 від 14.05.2010р., № СФ - 0000220 від 14.05.2010р., № СФ - 0000219 від 14.05.2010р., № СФ - 0000232 від 18.05.2010р., № ЕВ - 0000022 від 19.05.2010р., № ЕВ - 0000019 від 18.05.2010р., № ЕВ - 0000023 від 20.05. 2010р., № ЕВ -0000024 від 21.05.2010р., № ЕВ - 0000020 від 19.05.2010р., № ЕВ - 0000025 від 01.06.2010р., № ЕВ - 0000021 від 19.05.2010р., № СФ - 0000247 від 01.06.2010р., № СФ - 0000248 від 01.06. 2010р., № СФ - 0000255 від 08.06.2010р. № ЕВ - 0000027 від 08.06.2010р., № ЕВ - 0000030 від 15.06.2010р., № ЕВ - 0000031 від 15.06.2010р., № ЕВ - 0000026 від 03.06.2010р., № СФ - 0000256 від 15.06.2010р., № ЕВ - 0000029 від 15.06.2010р., № ЕВ - 0000039 від 24.06.2010р., № ЕВ - 000015 від 07.07.2010р., № ЕВ - 000013 від 07.07.2010р„ № ЕВ - 0000032 від 17.06.2010р., № ЕВ - 000014 від 07.07.2010р., № СФ - 0000260 від 07.07.2010р., № ЕВ - 000016 від 13.07.2010р., № ЕВ - 000025 від 23.07.2010р., № ЕВ - 000020 від 13.07.2010р., № ЕВ - 000024 від 23.07.2010р., № ЕВ -000022 від 20.06.2010р., № СФ - 0000279 від 10.08.2010р., № СФ - 0000268 від 28.07.2010р., № СФ - 0000270 від 29.07.2010р., № ХФ - 0001837 від 10.08.2010р., № СФ - 0000283 від 17.08.2010р., № СФ - 0000286 від 25.08.2010р., № СФ - 0000299 від 21.09.2010р., № ЕВ - 00042 від 30.08.2010р., № ЕВ -00044 від 14.09.2010р., № ХЕВ -000001 від 07.09.2010р., № СФ - 0000202 від 14.04.2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної., № ХФ - 0000610 від 24. 02.2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної., № ХФ - 0000649 від 23.02.2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної., № ХФ - 0000699 від 26.02.2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної., № ХФ - 0000698 від 25.02. 2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної., № ХФ - 0000577 від 17.02.2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної., № ХФ - 0000579 від 16.02.2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної., № ЕВ - 000023 від 16.07.2010р. та погоджений сторонами додаток до даної накладної (в матеріалах справи).

Проте, боржником зобов'язання щодо оплати товару (автозапчастини) на суму 2207519,92 грн не виконано в повному обсязі.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Як встановив суд, всі істотні умови зазначеного договору поставки між сторонами були досягнуто, а саме: предмет, ціна, умови поставки, порядок проведення розрахунків.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. До первинних документів відносяться: видаткові накладні, акти виконаних робіт; платіжні доручення; касові ордери; платіжні квитанції тощо.

За правилами ст. 11 зазначеного Закону на основі даних бухгалтерського обліку складається баланс, який є складовою частиною фінансової звітності підприємства. Господарським судом встановлено, що згідно балансу боржника станом на 30.09.10 р. та оборотно-сальдової відомості по рахунку: 631, його загальна сума кредиторської заборгованості складає 28538,7 тис.грн, з якої кредиторська заборгованість за договором поставки перед ПП «АЗЧ Постач» складає 2 204 094,43 грн.

Проте ПАТ "ВТБ Банк" не довів суду, як того вимагає ст. 33 ГПК України, ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, а також ПАТ "ВТБ Банк" не спростував суду безпідставність та необгрунтованість вимог ПП «АЗЧ Постач» в сумі 2207519,92 грн. Підписання однією і тією ж самою особою договору, видаткових накладних та актів звірки взаєморозрахунків з боку постачальника та з боку покупця не робить його недійсним та не є підставою для відмови у визнанні вимог цього кредитора. Оскільки, договір поставки укладений між двома юридичними особами різними субєктами господарювання, стороною у договорі є саме субєкт господарювання, а не конкретна особа представник. Положення діючого законодавства не містять обмежень щодо займання однією і тією ж особою посад директора у різних юридичних особах, які здійснюють підприємницьку діяльність.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. Кредитором надано всі документи в повному обсязі стосовно грошових зобов'язань боржника перед кредитором на загальну суму 2207519,92 грн, з яких: 2 198 021,46 є конкурсною та підлягає включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; сума в розмірі 9 498,46 грн за видатковими накладними: № ЕВ - 000179 від 19.10.2010р. на суму 1008,90 гри., № ЕВ - 000178 від 19.10.2010р. на суму 183 грн., № ХФ - 0002027 від 12.10.2010р. на суму 1506 грн., №ХФ -0002028 від 12.10.2010р. на суму 4566,97грн., № ЕВ - 000181 від 19.10.2010р. на суму 11,70 грн., № ЕВ-000182 від 19.10.2010р. на суму 1592 грн., № ЕВ-000180 від 19.10.2010р. на суму 162 грн., № ЕВ - 0000179 від 30.10.2010р. на суму 467,89 грн є поточною, оскільки виникла після порушення справи про банкрутство боржника, в звязку з чим не підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, виходячи з положень ст.ст. 626, 712 Цивільного кодексу України та

Керуючись ст. ст. 14 , 15 Закона України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги ПП «АЗЧ Постач» частково в сумі 2 198 021,46 грн, які включити до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу.

2. Відмовити кредитору у включенні до реєстру вимог кредиторів суми 9 498,46 грн.

3. Ухвалу направити кредитору, боржнику, розпоряднику майна.

Суддя Міньковський С.В.