ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" вересня 2012 р. Справа № 5019/1252/12

за позовом Публічне акціонерне товариство "Кременчукм'ясо"

до відповідача ОСОБА_1 обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення №51 від 26 червня 2012 року

Суддя Торчинюк В.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 довіреність № б/н від 01.06.2012 року;

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 32 від 02.07.2012 року;

Від відповідача: ОСОБА_4 посвідчення № 12 від 10.01.2005 року;

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснена

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Кременчукм'ясо" (далі - Товариство, позивач) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - АМК, відповідач) про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 51 від 26 червня 2012 р. по справі № 05-03/15-12.

Товариство свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. В оскаржуваному рішенні зазначено, що АМК, здійснюючи державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції в торгівельних центрах м. Рівне, встановило порушення Товариством ст. 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді поширення інформації, що вводить споживачів в оману, а саме: побачивши на виробі напис "Вершкова", споживач сприйме це як свідчення того, що продукт містить вершки.

Позивач вважає, що Адміністративна колегія при прийнятті зазначеного рішення допустила неповне, з'ясування обставин, які мають значення для справи, ухвалила рішення, яке ґрунтується на не доведених обставинах, визнавши їх встановленими, допустила неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Крім того, Товариство вважає висновки, зроблені АМК в оскаржуваному рішенні поверхневими, бездоказовими, та такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Посилаючись на те, що у рішенні територіального відділення Антимонопольного комітету України відсутні посилання на конкретні докази на підтвердження ознак вказаного порушення, а висновки, зроблені у рішенні, є поверхневим і не ґрунтується на будь-яких фактичних даних чи доказах, передбачених вищезазначеною нормою закону, Товариство просить визнати недійсним і скасувати рішення адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від. 26.06.2012 р. за № 51.

Ухвалою суду від 20.07.2012 року було порушено провадження у справі № 5019/1252/12 і призначено її розгляд на 14.08.2012 року.

Ухвалою суду від 14.08.2012 року розгляд справи було відкладено на 27.08.2012 року.

В судових засіданнях 27.08.2012 р. та 04.09.2012 р. було оголошено перерви до 04.09.2012 р. та 11.09.2012 р. відповідно.

Ухвалою суду від 11.09.2012 року розгляд справи було відкладено на 25.09.2012 року, цією ж ухвалою суд викликав для дачі усних пояснень представника Держспоживстандарту України з питань які виникли під час розгляду справи.

В судовому засіданні 25.09.2012 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов та в поясненнях до відзиву на позовну заяву. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання 25.09.2012 р. представник Держспоживстандарту не з'явився.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 червня 2012 року за № 51 визнано дії щодо розміщення/поширення протягом часового періоду з 08.04.2011 року по 10.04.2012 року на етикетці продукту - ковбаси вареної напису "Вершкова", до складу якого протягом зазначеного періоду виробництва входило молоко сухе знежирене, ПАТ "Кременчукм'ясо" порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що передбачене статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення суб'єктом господарювання невизначеному колу осіб неправдивих відомостей, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання.

За вчинення зазначеного порушення рішенням АМК на Товариство накладено штраф у розмірі 68000 грн. та зобовязано здійснити інвентаризацію етикеток вказаного продукту, забезпечити і знищити усі їх залишки та надати АМК документи, що підтверджують виконання рішення в цій частині.

В обґрунтування рішення АМК від 26.06.2012 № 51 вказано наступне.

ОСОБА_5 обласним територіальним відділенням АМК України в ході виконання завдань, покладених на органи Комітету, виявлено факт реалізації продукту - "Ковбаса "Вершкова" в супермаркеті "ЕКО-Маркет" (м. Рівне) на етикетці якого розміщено інформацію про товар, яка може ввести в оману споживача, а саме: на лицевій частині етикетки продукту зазначено назву ковбаси "Вершкова", тоді як до складу цього продукту (що зазначений на звороті етикетки) входить лише молоко сухе знежирене, а не вершки (а.с. 98).

Основні вимоги до етикетування харчових продуктів визначені статтею 38 Закону "Про безпечність та якість харчових продуктів", "Технічним регламентом щодо правил маркування харчових продуктів", національним стандартом ДСТУ 4518:2008 "Продукти харчові. Маркування для споживачів. Загальні правила" та іншими нормативно правовими актами.

Так, згідно з ДСТУ 4518-2008 "Продукти харчові. Маркування для споживачів. Загальні правила" не дозволено використовувати в назвах харчових продуктів назви натуральних харчових продуктів - м'яса, риби, молока, масла, плодів, овочів та інших - які в тій чи іншій формі не входять в їхній склад. (В разі включення в склад таких продуктів ароматизаторів, що імітують наявність в них натуральних харчових продуктів (інгредієнтів), в їх назві зазначають, що ці продукти з ароматами м'яса, риби, молока, фруктів, овочів та інших залежно від того, аромат якого продукту.

Відповідно до пункту 5 "Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів" (Далі - Технічний регламент), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 року № 487, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.02.2011 року за №183/18921, передбачено, що маркування продуктів та спосіб, яким його виконують, не повинні вводити в оману споживача стосовно, зокрема, характеристик харчового продукту, його складу, властивостей.

Товариством протягом часового періоду з 08.04.2011 року по 10.04.2012 року, шляхом розміщення на етикетці свого товару, зокрема ковбаси вареної, неправдивої інформації через спосіб її викладення могло стимулювати зацікавленість споживачів до купівлі цього товару і поставити Товариство у більш вигідне становище стосовно інших суб'єктів господарювання, які виробляють м'ясні продукти, дотримуючись вимог чинного законодавства України. Тобто, Товариство могло отримати неправомірні переваги у конкуренції та здобуття для себе певного сегменту на вказаному ринку, посилюючи свою конкурентну позицію не завдяки власним досягненням, а шляхом поширення неправдивих відомостей про Продукт. Така поведінка Товариства є недобросовісною та нечесною як у відношенні до його конкурентів, так і до споживачів, які купують продукцію його виробництва.

Обґрунтовуючи своє рішення викладеним, відповідач визнав доведеним, що дії Товариства, які полягають у повідомленні невизначеному колу споживачів неповних відомостей про товар (нанесенні на етикетці продукту ковбаси вареної напису "Вершкова"), є порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача та вважає висновки про встановлення факту вчинення дій, що кваліфікуються як недобросовісна конкуренція передчасними та недовединими з наступних підстав.

Відповідно до п.6 Технічного регламенту, вимоги до маркування харчових продуктів повинні забезпечувати надання споживачу необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про харчовий продукт.

У маркуванні, оформленні, рекламуванні харчових продуктів забороняється використання будь-якої інформації, яка вводить в оману споживача або містить інформацію щодо властивостей харчового продукту, яких у нього немає.

Маркування харчових продуктів повинно містити таку обов'язкову інформацію:

1) назву харчового продукту;

2) склад харчового продукту із зазначенням кількості інгредієнтів (складників);

3) кількість харчового продукту у встановлених одиницях виміру;

4) часові характеристики придатності харчового продукту;

5) умови зберігання харчового продукту;

6) умови та рекомендації використання, якщо харчовий продукт потребує особливих умов використання;

7) найменування та місцезнаходження і номер телефону виробника, фактичну адресу потужностей (об'єкта) виробництва, а для імпортованих харчових продуктів - найменування та місцезнаходження і номер телефону імпортера;

8) найменування та місцезнаходження і номер телефону підприємства, яке здійснює функції щодо прийняття претензій від споживача, у разі якщо цим підприємством не є виробник;

9) номер партії виробництва;

10) інформацію про наявність чи відсутність у складі харчового продукту генетично модифікованих організмів (визначається чинним законодавством);

11) інформацію щодо місця походження для харчових продуктів, які лише упаковані або розфасовані в Україні;

12) поживну (харчову) цінність із позначенням кількості білків, вуглеводів та жирів у встановлених одиницях виміру на 100 г (100 мл) харчового продукту та енергетичної цінності (калорійності), вираженої в кДж та/або ккал на 100 г (100 мл) харчового продукту;

13) застереження щодо споживання харчового продукту певними категоріями споживачів (дітьми, вагітними жінками, літніми людьми, спортсменами та алергіками), якщо такий продукт може негативно впливати на їх здоров'я при його споживанні;

14) позначення знака для товарів і послуг, за яким харчовий продукт реалізується (за наявності).

Пунктом 7 "Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів" визначено, що назва харчового продукту повинна бути зрозумілою для споживача, конкретно та точно характеризувати продукт, розкривати його природу, походження, надавати можливість відрізняти певний вид харчового продукту від інших аналогічних видів харчових продуктів.

Назва харчового продукту повинна відповідати назві, установленій нормативно-правовими актами, а в разі їх відсутності - установленій нормативними документами, або відповідати усталеним назвам харчових продуктів, що застосовуються в країні, а в разі їх відсутності - як назва харчового продукту застосовується опису продукту, а в разі потреби - і опис його застосування, що є досить точним для того, щоб надати покупцеві можливість визначити вид продукту харчування і відрізнити його від інших аналогічних продуктів.

Назву продукту встановлює виробник з урахуванням вимог цього Технічного регламенту.

Назва харчового продукту може бути доповнена комерційною (фірмовою) назвою, яка може бути зазначена літерами латинської абетки та/або знаком для товарів і послуг.

Комерційна (фірмова) назва продукту не характеризує продукт, його властивості, проте дає змогу відрізняти його від інших аналогічних продуктів, близьких за складом і органолептичними показниками.

Комерційна (фірмова) назва та знак для товарів і послуг не можуть заміняти назву харчового продукту.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства та наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що етикування (маркування) Товариством своєї продукції здійснюється відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про безпечність та якість харчових продуктів" та Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів. Крім того, відповідно до п.3 Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 № 487 "Про затвердження Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів", дозволено суб'єктам господарювання використовувати пакувальні матеріали та етикетки, виконані без урахування вимог Технічного регламенту, протягом 18 місяців з дня набрання ним чинності. Продукти харчування, пакувальні матеріали та етикетки яких виконані без урахування вимог Технічного регламенту, розміщені на ринку не пізніше ніж через 18 місяців з дня набрання чинності Технічним регламентом, залишаються в обігу на ринку.

А також, слід зазначити, що при винесенні спірного рішення, АМК не зясовано ряд обставин, які мають значення для встановлення факту порушення позивачем конкурентного законодавства.

Так, судом встановлено, що одним із продуктів, які виробляє Товариство "Кременчукм'ясо", є ковбаса варена першого ґатунку Вершкова, виготовлена за технічними умовами виробника ТУ У 15.1-4:2007 (Далі- ТУ) та відповідної технологічної інструкції належних та розроблених Товариством з обмеженою відповідальністю Золотий Фенікс. Право користування вищезазначеними ТУ підтверджується Договором № 000007 Про надання права на використання технічних умов і технічних інструкцій від 23.03.2011 року та додатковою угодою № 1 (до цього договору) від 31.12.2011 року.

Відтак, відповідно до умов договору користування ТУ, вбачається, що Товариство "Кременчукм'ясо" є лише користувачем технічної документації і не вправі змінювати чи корегувати вищезазначені ТУ.

Відповідно до статті 151 "Закону України про захист від недобросовісної конкуренції" поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб'єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб'єкта господарювання. Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які:

- містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні АМК не визначено стосовно яких саме відомостей про товар зроблено висновок як про інформацію яка вводить споживачів в оману (дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування тощо). З огляду на таке, суд вважає, що АМК було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, статті 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Слід також зазаначити, що 11 вересня 2012р. Товариство зверталося до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів України з листом № 499, в якому виклавши обставини справи, просило дати відповідь стосовно того чи вводила в оману покупця етикетка Ковбаса варена першого сорту Вершкова та чи було порушення зі сторони Товариства використання до серпня 2012 року даної етикетки.

Листом № 46667-3-11/7 від 17.09.2012 р. Держспоживінспекція України повідомила, що інформація для споживачів, наведена у листі ПАТ Кременчукмясо від 11.09.2012р. № 499, не суперечить вимогам статті 151 Закону України Про захист прав споживачів та не порушує прав споживачів на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

Процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. (стаття 27 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, обовязковою умовою визнання акта недійсним є, зокрема, порушення у звязку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням того, що оскаржуваним рішенням на Товариство накладено штраф у розмірі 68000 грн. та зобовязано Товариство здійснити інвентаризацію етикеток вказаного продукту, забезпечення знищення усіх їх залишків та надати АМК документи, що підтверджують виконання рішення в цій частині, внаслідок чого Товариство може зазнати негативних для себе наслідків, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 14 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції") або як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13-15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції") або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 15-1, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").

Зясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про не доведення відповідачем факту вчинення дій, визначених як недобросовісна конкуренція або можливості настання таких наслідків у зв'язку з відповідними діями Товариства.

При прийнятті рішення за № 51 від 26 червня 2012 року, Адміністративною колегією ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, неповно з'ясовані і не доведені обставини, які мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи; неправильно застосовано норми матеріального права.

З огляду на наведене та відповідно до приписів статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" оспорюване рішення підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату судового збору, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення адміністративної колегії ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 червня 2012 року за № 51 по справі № 05-03/15-12 "Про припинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу".

3. Стягнути з ОСОБА_5 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 27, код 22568652) на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо" (39601, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Героїв Бресту, 48. код 30068026) - 1 073 грн. 00 коп. судового сбору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.09.2012р.

Суддя Торчинюк В.Г.