ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" серпня 2012 р. Справа № 3/174

Суддя Мамченко Ю. А. розглянувши скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю-фірма «РВК»на дії органу виконання судового рішення по справі №3/174

у справі за позовом Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

в особі Львівська обласна філія ПАТ «Укрсоцбанк»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю-фірма «РВК»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Котнар

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно

в сумі 7 421 584 грн. 85 коп.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

Боржник: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю-фірма «РВК»

Орган виконання судового рішення: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №08.6-03/7316 від 20.06.2012 року;

від скаржника: ОСОБА_3 довіреність №б/н від 19.07.2012 року;

від 3-ї особи: представник не з'явився;

від органу виконання судового рішення: представник ОСОБА_4 довіреність №б/н від 20.01.2012 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю-фірма «РВК»звернулось до господарського суду Рівненської області із скаргою на дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, щодо виконання рішення суду від 28.09.2011 року по справі №3/174, у якій просить суд визнати дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області неправомірними та скасувати акт опису та арешту майна від 26.06.2012 року.

Скаргу боржник мотивує тим, що його представник був позбавлений можливості взяти участь у проведенні опису та арешту майна, як наслідок не міг захистити права та інтереси ТОВ «РВК», оскільки не був попереджений державним виконавцем про дату та час проведення опису майна на яке звернуто стягнення. Крім того, скаржник зазначає, що державним виконавцем свідомо не було взято до уваги той факт, що реєстратором - Рівненською філією державного підприємства «Інформаційний центр»Містерства юстиції України 18.05.2012 року за №12511172, на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н, від 29.03.2012 року Рівненського МВ УМВС України в Ріненській області, було зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю-фірми «РВК», а саме: нежитлові приміщення (літ А-2) площею 2688,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Ак.Грушевського, 2-А.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав у повному обсязі вимоги викладені у скарзі.

У судове засідання не з'явився представник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Котнар», про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення №598.

Відповідно до ч.2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

03.08.2012 року через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»надійшли письмові заперечення, якими стягувач заперечує проти задоволення вищезгаданої скарги. У судовому засіданні 13.08.2012 року представник ПАТ «Укрсоцбанк»підтримав вимоги викладені у запереченні.

10.08.2012 року від Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області надійшов відзив, яким орган виконання судового рішення заперечив проти задоволення скарги, зазначивши, що органом ДВС при складенні акту опису та арешту дотримано вимоги чинного законодавства. У судовому засіданні 13.08.2012 року представник Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області підтримав заперечення викладені в скарзі.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін та органу виконання судових рішень, розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, оцінивши докази за власним переконанням, яке ґрунтується на вимогах закону, господарський суд встановив, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

08.06.2012 року державним виконавцем на підставі ст.ст.17, 18, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження»винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №3/174, виданого 06.03.2012 року господарським судом Рівненської області, про звернення стягнення на заставлене, згідно Іпотечного договору №1852 від 01.06.2006 року, майно ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми «РВК»(33003, м.Рівне, вул.Уласа Самчука, 30 а, ), а саме: нежитлові приміщення (літ А-2) площею 2688,8 м.кв., що знаходяться за адресою: м.Рівне, вул. Ак.Грушевського, 2а, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Котнар»(33009, м.Рівне, вул.Князя Володимира, 112а, ) перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк»в особі Львівської обласної філії в сумі 6500000 (шість мільйонів п'ятсот тисяч) грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 840666 (вісімсот сорок тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп. простроченої заборгованості за відсотками, 63059 (шістдесят три тисячі п'ятдесят дев'ять) грн. 03 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 17859 (сімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 16 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків.

Реалізацію заставленого майна, на яке звертається стягнення, рішенням суду ухвалено провести шляхом проведення публічних торгів та визначення початкової ціни продажу в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Боржнику надано термін на добровільне виконання рішення суду в строк до 15.06.2012 року. Копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження згідно ст.ст.25, 31 Закону України «Про виконавче провадження»за вихідним номером 1566 від 08.06.2012 року.

Боржником в наданий строк для самостійного виконання рішення суду не виконано.

Порядок і спосіб виконання рішення суду встановлено виконавчим документом.

26.06.2012 року відповідно до вимог ст.57 України «Про виконавче провадження»державним виконавцем описано й арештовано майно боржника, а саме: нежитлові приміщення (літ А-2) площею 2688,8 м.кв., що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Ак.Грушевського, 2а, про, що складено відповідний акт. Копія акту опису й арешту направлена боржнику за вихідним номером 1721 від 26.06.2012 рекомендованим листом.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записом №1 зареєстровано заборону на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, 1852, 01.06.2006 року, заявник РОФ АКБ «Укрсоцбанк».

Відповідно до частини 2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.2 ст.11 Закону, державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, відповідно до п.3 ст.11 Закону, має право серед іншого і з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; (п.3 ч.3 ст.11 Закону), накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; ч. 5 п. 3 ст. 11 Закону).

Частинами 1, 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до п.4.2. Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 року №512/5 (далі - Інструкція) опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності:

4.2.1. Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані:

а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Відповідно до положень п.4.2.2. Інструкції акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Відповідно до п .4.4.5. Інструкції у разі відсутності боржника виконання рішення може бути проведено без його участі за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Матеріалами виконавчого провадження стверджується надіслання копії акту опису та арешту майна боржникові. Можливість провести опис майна боржника - юридичної особи без участі його представника визначається державним виконавцем і не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до приписів ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Слід зазначити, що положеннями вищевказаного закону визначено, що майно на яке накладено арешт може передаватись на зберігання як боржнику, так і іншим особам, при цьому закон не містить вказівок на переважне право боржника отримувати на зберігання арештоване майно.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року №31/5 підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є:

2.1.1. Накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

2.1.2. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна (додатки 1 - 3), що подається:

державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна;

судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту);

органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту).

Відповідно до п.2.2 вказаного Положення органи та посадові особи, зазначені в пункті 2.1.2 цього Положення, надсилають Реєстратору в день накладення (зняття) заборони (арешту) заяву встановленого цим Положенням зразка.

Відтак, Закон України «Про виконавче провадження»та Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не містять заборони накладення арешту на майно під час здійснення виконавчого провадження при наявності будь-яких інших арештів.

З огляду на вищевказане державним виконавцем при складенні акту опису та арешту майна було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», відтак скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги на дії Управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області.

2. Ухвалу направити сторонам по справі та Управлінню ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області.

Суддя Мамченко Ю. А.