ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" вересня 2012 р. Справа № 19/16

За заявою Рівненської обласної спілки споживчих товариств

про відстрочення виконання рішення суду

у справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Сарненський комбінат хлібо-

продуктів»м.Сарни Рівненської області

до відповідачів: 1. Підприємства споживчої кооперації «Торговий дім «Рікос»

2. Підприємства споживчої кооперації «Рікос»

3. Рівненської обласної спілки споживчих товариств

про стягнення 604 372 грн. 46 коп. упущеної вигоди

Суддя Андрійчук О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: ОСОБА_1, дов. № 12 від 17.05.2010 року;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: ОСОБА_1, дов. № б/н від 10.01.2012 року; ОСОБА_2, дов. від 28.02.2012 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів звернувся до господарського суду із позовом про стягнення солідарно з відповідачів - ПСК Торговий дім Рікос, ПСК Рікос та Рівненської обласної спілки споживчих товариств 604 372,46 грн. суми неотриманих доходів (упущеної вигод) за період незаконного користування відповідачами приміщенням універмагу за адресою: м. Костопіль, вул. Грушевського, 29, з 24.11.2007 року по 18.03.2008 року.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 23.10.2009 року у справі № 19/16 в частині вимог до відповідача - підприємства споживчої кооперації Рікос провадження у справі припинено, в решті вимог в задоволенні позову відмовлено.

26.09.2011 року позивачем подано до суду заяву № 030/1 від 20.09.2011 р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 23.10.2009 року у справі № 19/16.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28.09.2011 року заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 23.10.2009 року у справі № 19/16 прийнято до розгляду.

28.10.2011 року рішенням господарського суду Рівненської області заяву ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області від 23.10.2009 року у справі № 19/16 задоволено частково, рішення господарського суду Рівненської області від 23.10.2009 року по справі № 19/16 скасовано частково; прийнято нове рішення, яким позов ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів задоволено частково; стягнути солідарно з Рівненської обласної спілки споживчих товариств та ПСК "Торговий дім "Рікос" на користь ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів 604 372, 46 грн. збитків (упущеної вигоди), 6 043,72 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За результатами перегляду вказаного судового рішення постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.2012 року, Вищого господарського суду України від 29.03.2012 року останнє залишено без змін, а апеляційна та касаційна скарги - без задоволення.

23.04.2012 року господарським судом Рівненської області на виконання рішення господарського суду від 28.10.2012 року, яке набрало чинності 18.01.2012 року, видано наказ № 19/16 про солідарне стягнення з Рівненської обласної спілки споживчих товариств та підприємства споживчої кооперації "Торговий дім "Рікос на користь ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів 604 372,46 грн. збитків (упущеної вигоди), 6 043,72 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

09.08.2012 року через службу діловодства господарського суду від Рівненської обласної спілки споживчих товариств надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду.

16.08.2012 року через службу діловодства господарського суду від Рівненської обласної спілки споживчих товариств надійшла заява про зупинення виконавчого провадження.

27.08.2012 року ухвалою суду заяви Рівненської обласної спілки споживчих товариств прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 11.09.2012 року.

10.09.2012 року через службу діловодства господарського суду надійшло клопотання від представника позивача про відкладення розгляду заяви у зв'язку з неможливістю забезпечити належне представництво інтересів останнього. Господарський суд з урахуванням обставин даної справи, зважаючи на встановлений ст. 121 ГПК України десятиденний строк розгляду заяви, відхиляє доводи учасника судового процесу - позивача щодо відкладення розгляду заяви у зв'язку з відсутністю його представника з причини, повязаної із його перебуванням у щорічній відпустці. При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.ч. 1-5 ст. 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст. 32 - 34 ГПК).

11.09.2012 року через службу діловодства господарського суду надійшло клопотання від представника заявника про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Крім того, представником Рівненської обласної спілки споживчих товариств подано заяву про залишення заяви про зупинення виконавчого провадження без розгляду та про повернення її заявнику.

Суд приймає заяву Рівненської обласної спілки споживчих товариств про залишення заяви про зупинення виконавчого провадження без розгляду.

Відтак, розгляду підлягає заява Рівненської обласної спілки споживчих товариств про відстрочку виконання рішення.

Представники заявника заяву підтримали та просили суд про її задоволення.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення та додані до неї документи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вбачається із заяви Рівненської облспоживспілки, остання в її обґрунтування посилається, зокрема на наявність кредитних зобовязань перед банками на загальну суму 6 807 200,00 грн.

Вказані доводи заявника судом не приймаються, оскільки наявність грошових зобовязань перед третіми особами не визнається обставиною, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Щодо доводів заявника про відсутність грошових коштів на його рахунках, що стверджується довідками з ПАТ «ВТБ Банк»№ 719/1200-2 від 28.08.2012 року та № 760/1200-2 від 11.09.2012 року, з ПАТ «Державний ощадний банк України»№ 12-07/3264 від 28.08.2012 року та № 12-07/3375 від 10.09.2012 року, з ПАТ «Акціорнерний банк «Укоопспілка»№ 473 від 27.08.2012 року та № 485 від 10.09.2012 року, то така відсутність може бути визнана судом як одна з обставин, що унеможливлює чи ускладнює виконання судового рішення про стягнення коштів.

Окрім того, суд, вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення, керувався таким.

Згідно з Розясненням Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 року № 02-5/333 «Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України», господарський суд на підставі ст. 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені ст. 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на будівлю універмагу, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 29 у м. Костопіль Рівненської області, визнано за Рівненською облспоживспілкою на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 22.07.2004 року у справі №10/270.

16.12.2009 року рішенням господарського суду Рівненської області, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2010 року, за результатами перегляду рішення господарського суду Рівненської області від 22.07.2004 року у справі №10/270 за нововиявленими обставинами, останнє скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову Рівненської облспоживспілки про визнання права власності на будівлю універмагу.

15.04.2010 року постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Рівненської області від 16.12.2009 року, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2010 року скасовано, рішення господарського суду Рівненської області від 22.07.2004 року у справі №10/270 залишено без змін.

У подальшому, 25.08.2011 року Вищий господарський суд України, переглядаючи постанову Вищого господарського суду України від 15.04.2010 року за нововиявленими обставинами, рішення господарського суду Рівненської області від 16.12.2009 року, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2010 року, якими відмовлено у задоволенні позову Рівненської облспоживспілки про визнання права власності на будівлю універмагу, залишив без змін.

Відтак, починаючи з 22.07.2004 року по 25.08.2011 року право власності на будівлю універмагу належало Рівненській облспоживспілці згідно з судовим рішенням.

Паралельно рішенням господарського суду Рівненської області від 12.12.2007 року у справі № 17/81, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2008 року та постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2008 року, позов ТОВ ОРТФ ЕДЛАНД до відповідача-1 Костопільської міської ради, відповідача-2 КП Рівненське ОБТІ, відповідача-3 СП Хлібокомбінат задоволено частково; визнано ТОВ ОРТФ ЕДЛАНДдобросовісним набувачем майна будівлі універмагу, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Костопіль, вул. Грушевського, 29.

24.11.2007 року між ТОВ ОРТФ ЕДЛАНД (продавець) та ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомості, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець прийняв у власність будівлю універмагу, який знаходиться по вул. Грушевського, 29, в м. Костопіль Рівненської області. Договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 1399.

27.11.2007 року КП Рівненське обласне БТІ зареєстровано за ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів право власності на будівлю універмагу по вул. Грушевського, 29 в м. Костопіль, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16817804 від 27.11.2007 року.

З викладеного вбачається, що відносно спірної будівлі універмагу за період з 2004 року по 2011 рік прийнято ряд судових рішень, які встановлювали правомірність набуття права власності як за ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів, так і за Рівненською облспоживспілкою.

У свою чергу, рішенням господарського суду Рівненської області від 28.10.2011 року, про відстрочку виконання якого подано заяву та за яким стягнуто солідарно з Рівненської обласної спілки споживчих товариств та ПСК "Торговий дім "Рікос" на користь ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів 604 372,46 грн. збитків (упущеної вигоди), встановлено, що вказана сума збитків виникла у ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів у період з 24.11.2007 року по 18.03.2008 року, тобто протягом того проміжку часу, коли кінцевого судового рішення щодо врегулювання права власності на спірну будівлю універмагу прийнято не було.

Таким чином, суд, проаналізувавши ступінь вини Рівненської обласної спілки споживчих товариств, встановив, що в останньої прямого умислу на завдання ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 604 372,46 грн. не було, оскільки заявник згідно з рішенням господарського суду Рівненської області від 22.07.2004 року у справі № 10/270, яке формально було чинним по 25.08.2011 року, вважався власником спірної будівлі універмагу.

У силу вимог ст. 124 Конституції України, ст.ст. 4-5, 115 ГПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, суд, оцінивши матеріальні інтереси сторін, встановив таке.

Як вбачається з рішення господарського суду Рівненської області від 28.10.2011 року, предметом стягнення є збитки у вигляді упущеної вигоди.

Загальне поняття "збитки" складається із двох складових. По-перше, це так звана "реальна шкода", під якою коментована стаття розуміє дві групи витрат: 1) витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі; 2) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відтак, під "реальною шкодою" ("фактичною шкодою", "прямим збитком") мається на увазі саме реальні збитки, тобто фактичні витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені.

По-друге, поняття "збитки" включає в себе так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Отже, під «упущеною вигодою»мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права.

За таких умов 604 372,46 грн. упущеної вигоди не є фактичними витратами, які вже понесло ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів, а доходами, які б останнє могло отримати.

Зважаючи, що хоча Рівненською облспоживспілкою не надано доказів існування виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення суду від 28.10.2011 року у справі № 19/16, однак суд, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, зокрема матеріальні інтереси сторін, розмір суми, що підлягає стягненню, ступінь вини відповідача у виникненні спору, дійшов висновку про можливість відстрочки виконання судового рішення на шість місяців.

Оскільки заяву про відстрочку виконання судового рішення подано лише одним із боржників, а також враховуючи, що солідарна відповідальність допускає стягнення як з усіх боржників одночасно, так і з кожного з них окремо, відтак відстрочення виконання судового рішення на шість місяців приймається щодо Рівненської облспоживспілки.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Рівненської обласної спілки споживчих товариств про відстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області від 28.10.2011 року у справі № 19/16 задовольнити частково.

2. Відстрочити Рівненській обласній спілці споживчих товариств виконання рішення господарського суду Рівненської області від 28.10.2011 року у справі № 19/16 на 6 місяців, тобто до 11.03.2013 року.

3. Ухвалу направити сторонам по справі та ДВС Рівненського міського управління юстиції.

4. Вказана ухвала може бути оскаржена в установленому ГПК України порядку.

Суддя Андрійчук О.В.