ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2012 року Справа № 16/5026/265/2012

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від першого відповідача: не з'явився;

від другого відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

третя особа ТОВ "Тененсі" : ОСОБА_1 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кайтек" до фізичної особи - підприємства ОСОБА_3 та до товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями шляхом виселення фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" з приміщення площею 52 м2 та приміщення площею 50 м2 на 9-му поверсі; приміщення площею 18 м2, приміщення площею 17 м2 та приміщення площею 18 м2 на 4-му поверсі; приміщення площею 36 м2 на 3-му поверсі; приміщення площею 18м2 та приміщення площею 36 м2 на 4-му поверсі адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 50. Заявою про збільшення позовних вимог від 20.03.2012 року позивач з тих же мотивів просить виселити відповідачів також і з приміщення площею 12 кв.м. на 9-му поверсі адмінбудівлі, яке помилково не було вказано у позовній заяві. Суд приймає дану заяву до розгляду як заяву про збільшення позовних вимог, подану в порядку ст. 22 ГПК України, оскільки вона не є зміною позовних вимог за предметом чи підставою позову і відхиляє в цій частині заперечення представника ТОВ "Шефт".

У судовому засіданні представник позивача свої уточнені позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. За доводами позивача, на час розгляду справи спір не був врегульованим із жодним із відповідачів.

Представник першого відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в судове засідання жодного разу не направив, причин його неявки не повідомив, заперечення проти позову суду не подав.

Представник другого відповідача проти задоволення позову заперечила з мотивів, що позивач не уточнив позовні вимоги до кожного із відповідачів та не визначився, з яких конкретно приміщень слід виселити кожного відповідача окремо, заявила про застосування строку позовної давності до вимог позивача та просить врахувати, що ТОВ "Шефт" спірні приміщення займає з 2003 року, а причиною спору вважає лише зміну керівництва у позивача та конфлікт інтересів між ними.

Третя особа, яку представляє і представник позивача також, підтримує точку зору позивача про неправомірність зайняття відповідачами спірних приміщень і вказує, що відповідач відмовляються також і укладати з ТОВ "Тененсі" договори субарендри на займані приміщення, що б могло вирішити спір між сторонами.

Суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника першого відповідача за наявними документами у справі в порядку ст. 75 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача та другого відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В ході розгляду справи судом вирішувалося питання про можливість залишення позову без розгляду як підписаного неупоноваженою особою, оскільки стосовно директора товариства-позивача ОСОБА_4 в справі існують документи про те, що на певні періоди часу (скоєння ДТП 28.01.2011 року ), що сталося до моменту видачі довіреності ОСОБА_1 на право представництва інтересів у суді, його психічний стан було визнано як неосудний, він не усвідомлював своїх дій, не був здатен керувати ними. В даний час, за постановою Соснівського р-ного суду м. Черкаси від 14.10.2011 року ОСОБА_4 перебуває у психіатричному закладі із звичайним наглядом. Дослідивши дане питання суд вважає, що підстав стверджувати, що довіреність на представника позивача ОСОБА_1 від 01.07.2011 року, за якою він підписав позовну заяву, є не чинною, немає, оскільки на момент видачі довіреності директора ОСОБА_4 було виписано із лікувального закладу із відновленою працездатністю (довідка медзакладу а.с. 121) і доказів про те, що на цей же момент його було відсторонено від виконання службових обов'язків, як директора ТОВ "Кайтек", у справі немає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення господарського суду Черкаської області від 02.07.2008 р. по справі № 12/4297, ухвали господарського суду Черкаської області від 14.07.2008 р. по справі № 12/4297, ухвали господарського суду Черкаської області від 27.08.2008 р. по справі № 12/4297 за товариством з обмеженою відповідальністю "Кайтек" визнано право власності на добудовані, реконструйовані та переплановані приміщення адміністративної будівлі, за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 50, яке зареєстровано в реєстровій книзі № 29 за реєстраційним № 2505 та реєстровій книзі № 31 за реєстровим № 2505, що підтверджується довідками КП "ЧООБТІ" від 07.10.2011 р. (а.с. 10-11).

Право власності позивача на адмінприміщення по вул. Одеська, 50 у м. Черкаси учасниками процесу не оспорюється.

Ст. 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Такі ж права належать і користувачу майном, в т.ч. і право захищати свої права користування від власника майна (ст. 396 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За доводами позивача, ОСОБА_3 є засновником ТОВ "Шефт" і обидва відповідачі безпідставно займають приміщення на 3,4 та 9 поверхах у адміністративній будівлі позивача в м. Черкаси по вул. Одеська, 50, не звільняють їх на вимогу позивача, що і спонукало його захищати свої права у судовому порядку. ОСОБА_4 за користування приміщеннями відповідачами не здійснюється. Крім того, спірні приміщення вже передано позивачем у користування третій особі за договором оренди від 21.03.2011 року, однак третя особа у справі ТОВ "Тененсі" не може почати користуватися цими приміщеннями.

За уточненими твердженнями позивача, відповідачі: фізична особа - підприємець ОСОБА_3 та товариство з обмеженою відповідальністю "Шефт" самовільно займають приміщення площею 12 м2. 52 м2 та приміщення площею 50 м2 на 9-му поверсі; приміщення площею 18 м2, приміщення площею 17 м2 та приміщення площею 18 м2 на 4-му поверсі; приміщення площею 36 м2 на 3-му поверсі; приміщення площею 18м2 та приміщення площею 36 м2 на 4-му поверсі адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 50.

З доводів представника позивача та згідно відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру (а.с. 47) вбачається, що особами, які в даний час мають право вчинять юридичні дії від імені позивача без довіреності, є директор товариства ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Станом на 28.09.2011 року (витяг а.с. 70) такою особою був лише ОСОБА_4

Товариство-позивач втратило власну печатку і її було оголошено недійсною через засоби масової інформації (а.с. 13).

Другим відповідачем проти заявленого позову подано заперечення про те, що з 2003 року між ТОВ "Шефт" та позивачем існували договірні стосунки з приводу оренди спірних приміщень, що дозволило ТОВ "Шефт" навіть зареєструватися за адресою вул. Одеська, 50 у м. Черкаси. Однак за доводами обох сторін, в них не зберігся жоден примірник договору оренди, датований 2003 роком. Представник ТОВ "Шефт" пояснила, що другий засновник товариcтва-позивача ОСОБА_6 попросила переукласти договір оренди на новий строк, що і було зроблено - сторонами укладено договір оперативної оренди нежитлового приміщення № 1/09 від 26.09.2011 року ( а.с. 110). При цьому ОСОБА_6 пред'явила ТОВ "Шефт" докази про те, що вона є в.о. директора позивача на час перебування його на лікуванні (протокол обрання головою товариства, положення статуту, наказ про призначення в.о. директора), в чому ТОВ "Шефт" не засумнівався, а тому підписав договір.

Представник позивача доводить, що другий засновник ОСОБА_6 не мала права від імені товариства вчиняти юридично значимі дії, а тому укладений договір між ТОВ "Кайтек" та ТОВ "Шефт" позивач не визнає.

Дослідивши доводи сторін з приводу можливості ОСОБА_6 укладати договори від імені товариства-позивача, судом було встановлено наступне:

Позивачем у справу надано копію постанови Черкаського окружного адмінсуду у справі № 2а/2370/8234/2011 від 31.01.2012 року про відмову ОСОБА_6 у задоволенні позову про визнання протиправними дій державного реєстратора про залишення без розгляду документів про внесення змін до ЄДР щодо осіб, які мають право вчиняти дії від імені ТОВ "Кайтек" без довіреності, як виконуючою обов'язки директора. Постанова мотивована тим фактом, що позивачка безпідставно вважала себе повноважною особою виконувати обов'язки директора як голова товариства на випадок відсутності директора через хворобу, оскільки голова товариства обирається загальними зборами на 3 роки і термін цих повноважень у позивачки сплив ще 08.02.2008 року.

Незважаючи на відсутність доказів набрання законної сили постановою Черкаського окружного адмінсуду у справі № 2а/2370/8234/2011 від 31.01.2012 року, відсутність у ОСОБА_6 повноважень як голови товариства виконувати обов'язки директора підтверджується самими положеннями статуту ТОВ "Кайтек" і матеріалами справи, що суд може самостійно встановити за матеріалами даної справи, а саме :

п. 3 ст. 9 Статуту- збори учасників обирають зі свого складу Голову товариства строком на три роки;

п. 27 ст. 9 Статуту - у разі неможливості виконувати обов'язки директора із незалежних від нього причин (смерть, хвороба та ін.) обов'язки директора товариства виконуються Головою Товариства до скликання чергових чи позачергових зборів учасників.

Як підтверджує сама ОСОБА_6 (а.с. 75-99), вона була обрана головою товариства рішенням зборів учасників згідно протоколу від 08.02.2005 року (а.с. 86), а тому її повноваження дійсно припинилися 08.02.2008 року. Доказів про подальше обрання головою зборів ОСОБА_6 на новий термін у справі немає.

Суд відхиляє заперечення представника ТОВ "Шефт" про те, що повноваження голови товариства ОСОБА_6 повинні тривати до часу її переобрання на новий строк, оскільки дане правило поширюється лише на посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 89 ГК України, посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради. За змістом статуту ТОВ "Кайтек", голова товариства не є головою виконавчого органу (дирекції), бо дане товариство має лише одноособовий виконавчий орган - директора.

Отже, з моменту закінчення трирічного терміну виконання обов'язків ОСОБА_6 голови товариства 08.02.2008 року, вона втратила і можливість на підставі п. 27 статуту ТОВ "Кайтек" виконувати обов'язки директора товариства на весь час хвороби ОСОБА_4 Доказів про обрання ОСОБА_6 головою товариства на нові періоди по три роки після 08.02.2008 року - у справі відсутні.

Таким чином, наказ № 1 від 26.09.2011 року про початок виконання ОСОБА_6 (як головою товариства) обов'язків директора ТОВ "Кайтек" - є незаконним ( а.с. 84).

У відповідності до ст. 4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Тобто, на підставі ст. 4 ГПК України суд має право не застосовувати і акти підприємств, установ та організацій, якщо ці акти за своїм змістом є обов'язковими для певних осіб та не відповідають закону.

З цих підстав суд приходить до висновку, що дії по підписанню договору оперативної оренди, вчинені 26.09.2011 року ОСОБА_6, як головою товариства-виконуючим обов'язки директора ТОВ "Кайтек", слід вважати такими, що вчинені нею без належних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2011 року між позивачем в особі в.о. директора ОСОБА_6 та другим відповідачем ТОВ "Шефт" в особі директора ОСОБА_7, було укладено договір оперативної оренди нежитлового приміщення № 1/09 (а.с. 110). За умовами даного договору, ТОВ "Шефт", як орендар, отримує у позивача в строкове і платне користування нежитлові приміщення за адресою вул. Одеська, 50 у м. Черкаси загальною площею приміщень 221 кв.м. терміном до 26.09.2012 року.

За доводами представника ТОВ "Шефт", даний відповідач на підставі вказаного договору із позивачем дійсно займає на 9 поверсі приміщення площами 50,52 і 12 кв.м., а на 4 поверсі - приміщення площами 36,18,18,18 та 17 кв. м, що і складає загальну площу оренди 221 кв.м. (а.с. 96,97).

Як було встановлено судом, договір оперативної оренди між позивачем та ТОВ "Шефт" з боку позивача було підписано не уповноваженою особою ОСОБА_6, яка не могла виконувати функції голови товариства та в.о. директора товариства.

Позивач даний договір чинним не визнає та вважає безпідставним перебування ТОВ "Шефт" у займаних ним приміщеннях та просить дане підприємство виселити, щоб усунути перешкоди у користуванні позивачем власним майном.

Заперечення представника ТОВ "Шефт" про те, що позивач неправомірно захищає поданим позовом інтереси третьої особи по справі ТОВ "Тененсі", яке нібито уклало договір оренди на ті самі приміщення, що займають відповідачі по справі і клопотання про витребування у ТОВ "Тененсі" оригіналу договору оренди, суд відхилив з тих мотивів, що позивач, як власник майна, має право у власних інтересах заявляти позов про усунення перешкод у користуванні власним майном, незалежно від можливості подання такого ж позову з боку нового орендаря - ТОВ "Тененсі". Тому в даному випадку для суду немає ніякого значення доведеність права оренди ТОВ "Тененсі" на спірні

приміщення.

Оскільки позивач просить усунути перешкоди у користуванні власним майном шляхом виселення відповідачів із займаних ними приміщень, а ТОВ "Шефт" заперечує проти такої дії через існування між сторонами договору оперативної оренди від 26.09.2011 року, то оцінивши даний договір як укладений не уповноваженою особою, суд може в порядку п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству.

В цій частині, у своїх останніх поясненнях до позову по справі, представник позивача також говорить про можливість і необхідність застосування даної норми судом.

Оцінивши підстави позову, матеріали справи та доводи сторін з приводу чинності договору оперативної оренди від 26.09.2011 року між позивачем та ТОВ "Шефт", суд вважає, що даний договір за ініціативою суду слід визнати недійсним як такий, що суперечить законодавству, з таких підстав:

У відповідності до ст. 215, 203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, якою встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вже було встановлено судом, від імені позивача договір оперативної оренди нежитлового приміщення № 1/09 від 26.09.2011 року між позивачем та ТОВ "Шефт", з боку позивача підписала голова товариства-в.о. директора ОСОБА_6, яка не мала на це жодних повноважень, оскільки статус голови товариства ОСОБА_6 втратила ще 2008 року.

Отже, даний договір не відповідає чинному законодавству, оскільки особа, яка вчиняла цей правочин від імені позивача, не мала на це необхідного обсягу повноважень, і волевиявлення товариства-позивача на укладення даного договору не відповідало його внутрішній волі.

У відповідності до ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Доказами наступного схавалення правочину від імені підприємства можуть бути прийняття виконання за договором, передача товару, підписання актів звірки, перевірки майна, надіслання претензій і т.ін. (п. 9.2. Роз"яснення ВАС України від 12.03.99 р. N 02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" зі змінами та доповненнями.

У відповідності до розділу 4 договору оперативної оренди від 26.09.2011 року, ТОВ "Шефт" на користь позивача повинен сплачувати орендну плату в розмірі 5 825,00 грн. з ПДВ наперед щомісячно до 05 числа місяця, за який проводиться розрахунок.

На вимогу суду по ухвалі від 20.03.2012 року про надання доказів сплати орендних платежів, представник ТОВ "Шефт" таких доказів суду не надала з невідомих причин. За доводами позивача, орендну плату за користування приміщеннями не сплачує ні перший ні другий відповідач.

Таким чином, ніяких доказів про схвалення Товариством "Кайтек" укладення між сторонами договору оперативної оренди від 26.09.2011 року, учасниками процесу у справу не подано.

Суд відхилив заперечення представника ТОВ "Шефт" про те, що на момент укладення договору оренди ОСОБА_6 надала всі докази її повноважень на підписання договору, в яких цей відповідач не засумнівався. Виходячи з того, що всі відомості в ЄДР про керівника товариства і обсяг його повноважень є відкритими та доступними для всіх зацікавлених осіб, то ТОВ "Шефт" мав безперешкодну можливість взяти витяг із ЄДР та переконатися у повноваженнях ОСОБА_6 перед укладенням договору між сторонами. При цьому відповідач повинен діяти розумно та обачно і отримати всю доступну йому інформацію для захисту своїх інтересів, а не посилатися в подальшому на те, що надані йому не уповноваженою особою документи не викликали в нього сумніву. Будь-які листи від імені керівництва позивача про те, що певні особи наділяються правами виконувати обов"язки керівника в період відсутності повноважного керівника, якщо це суперечить статуту підприємства та відомостям з ЄДР, ніким не повинні братися до уваги.

За таких обставин суд, користуючись своїм правом на визнання недійсним пов'язаного з предметом спору договору, визнає недійсним договір оперативної оренди нежитлового приміщення № 1/09 від 26.09.2011 року, що укладений між ТОВ "Кайтек" та ТОВ "Шефт" з підстав укладення його з боку позивача не уповноваженою особою. Даний договір слід визнати недійсним лише на майбутнє, оскільки повернути назад вже спожиту відповідачем послугу по оренді приміщень немає можливості.

За відсутності договору оренди між сторонами, користування з боку ТОВ "Шефт" приміщеннями позивача на 9му та на 4му поверхах адміністративної будівлі по вул. Одеська, 50 у м. Черкаси є безпідставним і позивач має право на усунення перешкод у користуванні власним майном з боку ТОВ Шефт" шляхом виселення цього товариства. Позов в цій частині підлягає до повного задоволення.

При цьому суд також відхиляє доводи відповідача ТОВ "Шефт" про те, що за умови визнання недійсним договору від 26.09.2011 року його сторони повинні повернутися до договору 2003 року і користування орендованим майном стає правомірним, з мотивів, що примірника договору 2003 року суду не подала жодна сторона і доказів його укладення немає.

Заяву ТОВ "Шефт" про застосування до вимог позивача про виселення строку позовної давності з мотивів, що про перебування ТОВ "Шефт" у приміщеннях по вул. Одеська, 50 позивач знав ще з 2003 року, суд відхиляє, оскільки позивач обгрунтував свої вимоги нечинністю договору оперативної оренди між сторонами від 26.09.2011 року, а тому і строк давності слід відраховувати, принаймі, з цього моменту. Крім того, неправомірне перебування у приміщенні, за своїм змістом, є триваючим порушенням, по якому відсутній момент початку перебігу строку позовної давності. Крім того, при визнанні договору оренди між сторонами недійсним суд застосовує цю недійсність наперед, оскільки неможливо повернути все спожите ТОВ "Шефт" за договором.

В частині вимог до першого відповідача - СПД ОСОБА_3, судом було встановлено наступне:

Третя особа по справі підтверджує укладення між нею та позивачем договору оренди приміщень, якими за доводами позивача, користуються обидва відповідачі (а.с. 45). Позивач у поясненні від 27.02.2012 року (а.с. 44) вказує, що відповідач СПД ОСОБА_3 є учасником ТОВ Шефт" та одночасно чоловіком ОСОБА_6 і саме на цих підставах даний відповідач зайняв спірні приміщення.

За позовними вимогами методом виключення вбачається, що приміщеннями 12,52,50 кв.м на 9му поверсі та приміщеннями площею 18,18,18,17,36 кв.м. на 4му поверсі користується ТОВ "Шефт", представник якого ці дані підтвердив також і на схемах розташування приміщень (а.с. 96-97). Загальна площа цих приміщень збігається за договором оперативної оренди від 26.09.2011 року між позивачем та ТОВ "Шефт".

Отже, з приміщення площею 36 кв.м. на 3-му поверсі адмінбудинку по вул. Одеська, 50 у м. Черкаси позивач просить виселити саме першого відповідача СПД ОСОБА_3, який не має ніяких правових підстав на зайняття даного приміщення.

На вимогу другого відповідача та суду позивач не розподілив вимог між двома відповідачами про те, з яких конкретно спірних приміщень слід виселити кожного відповідача. За доводами позивача, спірними приміщеннями відповідачі користуються спільно за погодженням між собою, тому позивач має підстави боятися, що на момент примусового виконання судового рішення відповідачі поміняються займаними приміщеннями для уникнення виселення з них з формальних підстав, а тому ставить питання про одночасне виселення обох відповідачів з усіх вказаних позивачем приміщень на 3,4,9 поверхах адмінбудови по вул. Одеській, 50 у м. Черкаси.

Перший відповідач СПД ОСОБА_3 ніяких заперечень проти користування спірними приміщеннями позивача суду не подав, як і не подав доказів свого правомірного перебування у цих приміщеннях.

За доводами позивача, всі листи на адресу обох відповідачів (а.с. 18-26) про негайне виселення з приміщень на 3,4,9 поверхах обома відповідачами залишилися без розгляду та задоволення. Припис Черкаської міської санітарно-епідеміологічної станції від 26.12.2011 року № 03/2-5180 (а.с. 17) засвідчує, що огляд приміщень на 9 поверсі адмінбудівлі по вул. Одеській 50 проводився за участі засновника ТОВ "Шефт" ОСОБА_3

Згідно актів про встановлення факту неправомірного використання нежитлових приміщень від 09.09.2011 р. та 14.11.2011 р. (а.с. 29-32), складених представниками товариства з обмеженою відповідальністю "Кайтек" та товариства з обмеженою відповідальністю "Тененсі" фізична особа - підприємець ОСОБА_3 неправомірно та безпідставно займає в адмінбудівлі за адресою м. Черкаси, вул. Одеська, 50 наступні приміщення:

- приміщення площею 36м2 на 3-му поверсі;

- приміщення площею 18 м2 та приміщення площею 36 м2 на 4-му поверсі;

товариство з обмеженою відповідальністю "Шефт" у вищевказаній будівлі неправомірно та безпідставно займає наступні приміщення:

- приміщення площею 18 м2, приміщення площею 17 м2 та приміщення площею 18м2 на 4-му поверсі;

- приміщення площею 52 м2 та приміщення площею 50 м2 на 9-му поверсі. Тобто, цими актами підтверджуються доводи позивача, що перший відповідач СПД ОСОБА_3 дійсно може знаходитися на орендованих площах другого відповідача - ТОВ "Шефт" за домовленістю між ними, що створюватиме перешкоди у виконанні рішення суду через можливість відповідачів змінювати своє місце знаходження у приміщеннях позивача.

Згідно листа Черкаської міської санітарно - епідеміологічної станції № 03/2-5179 від 26.12.2011 р. (а.с. 16) по результатам розгляду скарги ОСОБА_5 на власників будівлі по вул. Одеській, 50 товариство з обмеженою відповідальністю "Кайтек" направлено припис № 03/2-5180 від 26.12.2011 р. (а.с. 17) про недопущення передачі в оренду адміністративних приміщень під виробництво, на адміністрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" про заборону продовження виробничої діяльності в приміщенні даної адмінбудівлі та винесено постанову про застосування адміністративно - запобіжних заходів "Про заборону виробничої діяльності в приміщеннях адмінбудівлі по вул. Одеська, 50".

З урахуванням визнання судом недійсним за власною ініціативою договору оперативної оренди нежитлового приміщення № 1/09 від 26.09.2011 року між позивачем та ТОВ "Шефт" та ненаданням СПД ОСОБА_3 жодного доказу про правомірність підстав перебування у адмінприміщенні позивача (при відсутності заперечень проти такого перебування), суд вважає, що позивач має право звернутись до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні та використанні належного йому на праві власності майна шляхом звільнення відповідачами приміщень, які вони незаконно займають.

Знаходження відповідачів в приміщеннях площею 12, 52 м2 та приміщення площею 50 м2 на 9-му поверсі; приміщення площею 18 м2, приміщення площею 17 м2 та приміщення площею 18 м2 на 4-му поверсі; приміщення площею 36 м2 на 3-му поверсі; приміщення площею 18м2 та приміщення площею 36 м2 на 4-му поверсі адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 50 обмежує можливість позивача вільно володіти та користуватись належним йому на праві власності майном, використовувати його для господарських цілей, що є перешкоджанням позивачу у провадженні його господарської діяльності та є неправомірним, тому суд позов задовольняє повністю.

З огляду на всі вищевикладені обставини, прийняття судом рішення без розподілу конкретних приміщень для виселення між обома відповідачами по справі, не порушуватиме прав відповідачів, але дасть можливість у повній мірі і остаточно вирішити спір через звільнення спірних приміщень і захистити майнові права позивача. За доводами позивача, відповідач СПД ОСОБА_3 навіть найняв охорону для перешкоджання доступу у зайняті ним приміщення, однак за місцем своєї реєстрації охорона фірма відсутня, що унеможливило витребування позивачем примірника договору на охорону.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1 073,00 грн. у рівних частинах (по 536,50 грн. з кожного - обох відповідачів стосується одна і та ж вимога про виселення), а судові витрати за визнання договору недійсним за ініціативою суду покладаються виключно на позивача (він самостійно міг подати даний позов), з якого на користь Державного бюджету України через місцеві органи ДПІ слід стягнути 1073,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. За ініціативою суду визнати недійсним на майбутнє договір оперативної оренди нежитлового приміщення № 1/09 від 26.09.2011 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кайтек" в особі голови товариства -в.о. директора ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шефт" в особі директора ОСОБА_7

2. Позов задовольнити повністю.

3. Усунути перешкоди в користуванні нежитловими приміщеннями (які належать на праві власності ТОВ "Кайтек" ідентифікаційний код 32129703, м. Черкаси, вул. Одеська, 50) шляхом виселення фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт" (ідентифікаційний код 30759150, м. Черкаси, вул. Одеська, 50) із нежитлових приміщень :

площею 12 м2 , 52 м2 , та 50 м2 на 9-му поверсі;

приміщень площею 18 м2, 17 м2 та 18 м2 на 4-му поверсі;

приміщення площею 36 м2 на 3-му поверсі;

приміщень площею 18м2 та 36 м2 на 4-му поверсі

адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Одеська, 50.

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 Анатолійєвича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю "Шефт", , м. Черкаси, вул. Одеська, 50 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кайтек", ідентифікаційний , м. Черкаси, вул. Одеська, 50 - по 536,50 грн. на відшкодування позивачу сплаченого судового збору.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кайтек", , м. Черкаси, вул. Одеська, 50 в доход Державного бюджету України через місцеві органи ДПІ на рахунок № 3002 в ГУДКСУ у Черкаській області, код отримувача 38031150, код бюджетної класифікації 22030001 -- 1073,00 судового збору за визнання договору недійсним за ініціативою суду.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя Н.М. Спаських

Рішення підписано 02 квітня 2012 року