КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2012 р. Справа№ 21/048-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Тищенко О.В.

Федорчука Р.В.

при секретарі

судового засідання: Подоляка Р.Ю.

за участі представників

сторін:

позивача: Слюсар М.О. - дов. № 112/10 від 26.12.2012 р.;

відповідача: Пільчевський А.Є. - дов. б/н від 15.10.2012 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р.

у справі № 21/048-11 (суддя: Ярема В.А.)

за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Яготинтепломережа»

про визнання таким, що не підлягає виконанню Наказу про примусове виконання Рішення Господарського суду Київської області від 26.09.2011 р. № 21/048-11

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до відповідача Комунального підприємства теплових мереж «Яготинтепломережа»

про стягнення заборгованості у розмірі 479 061,56 грн..

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. № 21/048-11 позов задоволено. Стягнуто з КПТМ "Яготинтепломережа" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 384 009,32 грн. заборгованості за Договором від 23.09.2009 р. №06/09-1469 ТЕ-17, 30 400,86 грн. пені, 16 646,49 грн. 3% річних, 48 004,89 грн. інфляційних втрат, 4 790,62грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

19.07.2011 р. було видано Наказ про примусове виконання Рішення Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. №21/048-11.

24.10.2012 р. КПТМ "Яготинтепломережа" звернулось до Господарського суду Київської області із Заявою про визнання Наказу Господарського суду Київської області від 19.07.2011 р. №21/048-11 таким, що не підлягає виконанню, оскільки 384 009,30 грн. заборгованості сплачено останнім згідно платіжного Доручення від 04.07.2011 р. № 305, а решта заборгованості по сплаті пені, 3% річних та інфляційних втрат є списаною в порядку, встановленому Законом України „Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Позивач Заяву не визнав з підстав, викладених у запереченнях, та просив господарський суд у задоволенні вимог відповідача відмовити повністю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р. № 21/048-11 Заяву КПТМ "Яготинтепломережа" про визнання Наказу про примусове виконання Рішення Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. №21/048-11 таким, що не підлягає виконанню задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню Наказ про примусове виконання Рішення Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. № 21/048-11 в частині стягнення з відповідача КПТМ "Яготинтепломережа" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 384 009,30 грн. заборгованості, 30 400,86 грн. пені, 16 646,49 грн. 3% річних та 48 004,89 грн. інфляційних втрат. У задоволенні решти вимог, а саме, щодо стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною Ухвалою, позивач - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р. № 21/048-11 частково, а саме в частині визнання Наказу Господарського суду Київської області від 19.07.2011 р. № 21/048-11 таким що не підлягає виконанню щодо стягнення пені, інфляційних трат та 3% річних. За п. 3 прохальної частини апеляційної скарги скаржник просить відмовити у задоволенні Заяви боржника про визнання Наказу Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р. № 21/048-11 таким, що не підлягає виконанню.

Скаржник вважає, що Ухвала Господарського суду Київської області від 19.11.2012р. прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме: Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011р. та Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 р. "Про затвердження порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію", та процесуального права: ст.ст.4, 33, 34, 116, 117 ГПК України, без дослідження усіх істотних обставин справи. Зокрема, скаржник наголошує на тому, що заборгованість за Рішенням Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. № 21/048-11 не підлягає списанню, оскільки станом на 04.06.2011 р. дана заборгованість в бухгалтерському обліку суб'єктів списання не була відображена, тобто даної заборгованості не існувало взагалі. Крім того, наголошує скаржник «виходячи з буквального тлумачення п. 7 Порядку, що регулює порядок списання штрафних санкцій, щодо яких розпочата судова процедура стягнення, однак відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили щонайменше на момент прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 894, передбачено, що під час незавершеного судового процесу, розмір штрафних санкцій визначається самими суб'єктами списання «у відповідних договорах, що укладаються відповідно до Цивільного та Господарського кодексу України». Скаржник стверджує, що будь-які штрафні санкції в бухгалтерському обліку відображаються виключно на підставі прийнятих судових рішень (ухвал, постанов), як документи, що достовірно визначають зобов'язання боржника сплатити такі санкції (ст.ст. 4,9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). В межах судового розгляду справи, для визначення будь-якого факту, в тому числі, встановлення розміру штрафних санкцій, сторони мають керуватися нормами ГПК України. Такі норми передбачають, що в судовій справі всі оцінки доводам сторін, в тому числі, щодо правильності нарахування ними штрафних санкцій, дає виключно суд в своїх юрисдикційних актах - рішення, постановах, ухвалах. А відтак, під час судового розгляду справи жоден договір сторін не може замінити судового рішення по розпочатій судовій справі. Укладення сторонами судової справи будь-яких договорів для визначення розміру штрафних санкцій ГПК України не передбачає.

Тобто, для списання заборгованості зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій по якій відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, передбачена спеціальна процедура - підписання відповідних договорів між учасниками процедури списання, а тому є безпідставним та необґрунтованим твердження суду про списання заборгованості зі штрафних санкцій та фінансових санкцій на підставі протоколу комісії з питань списання заборгованості».

Представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р. - без змін.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", Ухвалу Господарського суду Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р. № 21/048-11 залишити без змін з наступних підстав.

Приписами статей 116, 117 ГПК України встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до п. 3.3 постанови Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України"ст. 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, в обґрунтування вищезазначеної Заяви від 24.10.2012 р., відповідач посилався, зокрема, на те, що 10.06.2011 р. було укладено Договір № 272/503 про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 р. № 503, на виконання умов якого 04.07.2011 р. відповідачем в рахунок погашення заборгованості за Договором від 23.09.2009 р. № 06/09-1469 ТЕ-17 було сплачено позивачу 384 009,30 грн., що підтверджується платіжним Дорученням від 04.07.2011 р. №305. Копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Відтак, за оцінкою колегії суддів беручи до уваги наведені нормативні приписи, а враховуючи той факт, що обов'язок відповідача по сплаті 384 009,32 грн. заборгованості за Договором від 23.09.2009 р. № 06/09-1469 ТЕ-17 частково виконаний у розмірі 384 009,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та визнається сторонами, господарський суд дійшов правомірного висновку про визнання Наказу Господарського суду Київської області від 19.07.2011 р. № 21/048-11 в частині стягнення з останнього 384 009,30 грн. заборгованості таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України.

Крім того, обґрунтовуючи свою Заяву про визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідач посилався на Рішення створеної ним комісії з питань списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, яким було списано 333 058,50грн., в тому числі: 95 978,56 грн. пені, 62 165,16 грн. 3% річних та 174 914,78грн. інфляційних втрат, нарахованих за Договорами від 23.09.2009р. № 06/09-1469 ТЕ-17 та від 23.09.2009 р. № 06/09-1470 ТЕ-17 та присуджених до стягнення Рішенням Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. № 21/048-11 та Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 23/055-11. Зазначене рішення було оформлене Протоколом списання заборгованості за природний газ на виконання ЗУ "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" та Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 р. № 894 "Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію" від 22.09.2011 р., який затверджений директором КПТМ "Яготинтепломережа" та скріплений відбитком печатки Підприємства (арк. с. 103-104).

У відповідності до Довідки відповідача від 19.11.2012 р. №368, до складу 333 058,50грн., списаних згідно вищезазначеного Протоколу від 22.09.2011 р., входить, зокрема, 30 400,86 грн. пені, 16 646,49 грн. 3% річних та 48 004,89 грн. інфляційних втрат, присуджених до стягнення з останнього Рішенням Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. №21/048-11.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, приписами статей 1, 2.1, 2.2 та 2.5 ЗУ "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", який набув чинності 04.06.2011 р. встановлено, що його дія поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Списанню підлягає заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3% річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 01.01.1997р. по 01.01.2011 р., і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Списання заборгованості здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 р. №894 затверджено Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію. Даний порядок визначає механізм списання заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ та електричну енергію, зокрема зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, що нараховані на заборгованість за природний газ, відповідно до ЗУ "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Встановлений механізм передбачає вчинення низки дій, направлених на здійснення списання заборгованості, зокрема утворення повноважних комісій, складання відповідних протоколів та актів.

Відповідно до п. 6 Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 р. № 894, для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника, як голова комісії, та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Відтак, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи той факт, що відповідно до Протоколу списання заборгованості за природний газ на виконання ЗУ "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" та Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 р. № 894 "Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію" від 22.09.2011р. заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за поставлений газ протягом січня-квітня 2010 р. згідно Договору від 23.09.2009 р. № 06/09-1469 ТЕ-17 та присуджених до стягнення Рішенням Господарського суду Київської області від 29.06.2011 р. № 21/048-11, була списана. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обов'язок відповідача по сплаті 30 400,86 грн. пені, 16 646,49 грн. 3% річних, 48 004,89грн. інфляційних втрат за вищезазначеним рішенням слід вважати припиненим.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про визнання Наказу Господарського суду Київської області від 19.07.2011 р. №21/048-11 в частині стягнення з відповідача 30 400,86 грн. пені, 16 646,49 грн. 3% річних, 48 004,89 грн. інфляційних втрат таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Вищого господарського суду України від 26.07.2012 р. № 24/5009/2114/11, від 30.10.2012 р. № 42/130-35/424, від 01.11.2012 р. № 5013/554/11.

Посилання ж позивача на відсутність підстав для задоволення Заяви відповідача про визнання Наказу Господарського суду Київської області від 19.07.2011 р. № 21/048-11 з огляду на п. 7 Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого Постановою КМУ від 08.08.2011 р. № 894, яким передбачено, що заборгованість із сплати пені, штрафних та фінансових санкцій (3% річних та індекс інфляції), які нараховані учасникам процедури списання на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 р. по 1 січня 2011р., щодо стягнення яких до набрання чинності Законом розпочата процедура судового врегулювання спору і відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, визначається у відповідних договорах, що укладаються між учасниками процедури списання відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, правомірно не прийняті господарським судом, оскільки зазначений пункт не обмежує ані права суду, ані дію п. 2.2 ст.2 ЗУ "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", яким встановлені умови списання заборгованості з пені, штрафних та фінансових санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 42/135, від 24.10.2012 р. № 13/5025/1268/11.

Доводи скаржника - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", викладені в апеляційній скарзі не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що жодним чином не спростовують встановлені фактичні обставини у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів, оцінивши наявні в справі матеріали та докази дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Ухвали Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р. № 21/048-11 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2012 р. № 21/048-11 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2012 р.

№ 21/048-11 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2012 р.

№ 21/048-11 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 21/048-11 повернути до Господарського суду Київської облсті.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Тищенко О.В.

Федорчук Р.В.