ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2012 р.
Справа №18/2040/12

за позовом Фізичної особи-підприємця
Солянника Олександра Анатолійовича,
б-р Б.Хмельницького, 22, кв.44, м. Полтава,
36037

до Машівської районної державної
адміністрації, вул.Леніна, 113, смт.
Машівка, Полтавська область, 39400

про стягнення 2548,45 грн.

Суддя Білоусов С. М.

Представники у судовому засіданні
04.12.2012 р.:

від позивача: Солянник О.А.

Кісельова О.В., дов. серії
ВРЕ №532595 від 19.02.2011 р.

від відповідача: Яковенко Р.О., дов. від
06.11.2012 р.

Представники сторін у судовому
засіданні 11.12.2012 р. (після перерви)

від позивача: Солянник О.А.

Кісельова О.В., дов. серії
ВРЕ №532595 від 19.02.2011 р.

від відповідача: не з'явився.

Рішення прийняте після перерви,
оголошеної в судовому засіданні 04.12.2012
р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК
України.

В судовому засіданні 11.12.2012 року суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до
вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення 25484,45 грн. -
заборгованості за договором підряду
від 23.10.2009 р., в тому числі: 22718,40 грн. -
основного боргу, 1345,06 грн. - інфляційних
та 1420,99 грн. - 3% річних (в редакції
пояснень і уточнень позивача від 11.12.2012
року).

Позивач у судове засідання 11.12.2012 року
подав пояснення вих. № 1 від 11.12.2012 р., в
яких, зокрема, зазначив, що при
розрахунку суми основного боргу була
допущена арифметична помилка, в зв'язку
з чим вірною сумою основного боргу слід
вважати 22718,40 грн.

Також позивачем у судове засідання
11.12.2012 року подані розрахунки
інфляційних втрат та 3% річних виходячи
з вірної суми основного боргу, що
складає 1345,06 грн. - інфляційних та 1420,99
грн. - 3% річних.

Зазначені вище документи суд розглянув
і залучив до матеріалів справи.

Відповідно до частини 3 статті 55 ГПК
України ціну позову вказує позивач.

Як зазначено в пункті 3.10 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (із
змінами і доповненнями, внесеними

постановами пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року N 3, від 17 жовтня 2012 року
N 10) у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір

Подані позивачем пояснення від 11.12.2012
року та уточнення до позовної заяви від
11.12.2012 року суд розцінює як збільшення
позовних вимог.

Відповідач у судове засідання 11.12.2012
року не з'явився, через канцелярію суду
подав клопотання вих. №01-24/1969 від 06.12.2012
р. (вх. №16364д від 10.12.2012р.) про
відкладення розгляду справи.

Суд подане клопотання відхилив,
оскільки строк вирішення спору,
встановлений частиною 1 статті 69 ГПК
України закінчується, а сторони не
подали клопотання про продовження
строку розгляду спору.

Відповідач у запереченнях на позов, а
його представник у судових засіданнях
проти заявлених позовних вимог
заперечував, посилаючись на їх
безпідставність, оскільки позивачем не
подано актів про здачу в експлуатацію
розподільчого газопроводу в с.
Красногірка Машівського району
Полтавської області, а також
відсутність підпису на акті приймання
виконаних підрядних робіт
представника Андріївської сільської
ради, яка є забудовником відповідно до
договору підряду від 23.10.2009 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача, суд
встановив:

23.10.2009 р. між Фізичною
особою-підприємцем Солянником
Олександром Анатолійовичем, м. Полтава
(далі - позивач, підрядник) та
Машівською районною державною
адміністрацією, смт. Машівка (далі -
відповідач, замовник) укладено договір
підряду (далі - договір), відповідно до
умов якого за дорученням замовника
підрядник зобов'язується на власний
ризик виконати будівництво
розподільчого газопроводу в с.
Красногірка, вул. Лесі Українки, Карла
Маркса за умовами цього договору, а
замовник зобов'язується прийняти
результати робіт і оплатити вартість
їх виконання.

Згідно з пунктами 2.1-2.2 договору
здача-приймання виконаних робіт
здійснюється сторонами за актом
протягом 10-ти днів з моменту
повідомлення підрядника про
готовність предмета підряду до
приймання. Виконані роботи приймаються
Акт виконаних робіт є підставою для
пред'явлення рахунку до оплати
замовнику.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
вартість всіх робіт, які доручаються
підряднику за даним договором, складає
58218,00 грн.

Сторонами договору погоджено, що
оплата за виконані роботи проводиться
замовником шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
підрядника (п. 3.2. договору).

Відповідно до пунктів 4.1- 4.2 договору
підрядник зобов'язується розпочати
виконання робіт - 23.10.2009 р. та закінчити
роботи - 30.11.2009 р.

Позивач належним чином виконав взяті
на себе зобов'язання по договору на
суму 58 218,00 грн., що підтверджується
актом приймання виконаних робіт за
листопад 2009 року типової форми №КБ-2в,
підписаний сторонами у справі 12.11.2009
року (а.с. 12-16) та довідкою про вартість
виконаних підрядних робіт за листопад
2009 року типової форми №КБ-3 від 12.11.2009
року (а.с. 17).

Відповідач порушив свої зобов'язання,
частково сплативши вартість виконаних
робіт на загальну суму 35499,60 грн.,
відтак сума основного боргу за
виконані роботи по договору 22718,40 грн.

Позивач, керуючись ст. 625 ЦК України,
нарахував відповідачу 1345,06 грн.
інфляційних втрат та 1420,99 грн. три
проценти річних.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного.

Відповідно до статей 837,853, 854 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої cторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі. Замовник, який прийняв роботу
без перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).
Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань по договору підряду від
23.10.2009 р. на загальну суму 58 218,00 грн.,
підтверджується актом приймання
виконаних підрядних робіт за листопад
2009р. та довідкою про вартість виконаних
підрядних робіт, які підписані та
скріплені печатками сторін у справі.
Зауважень щодо виконаної позивачем
роботи зі сторони відповідача не було.

Відповідно до частини 4 статті 879 ЦК
України оплата робіт провадиться після
прийняття замовником збудованого
об'єкта (виконаних робіт), якщо інший
порядок розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Згідно п.3.2. договору підряду оплата за
виконані роботи по даному договору
проводиться замовником шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок підрядника.

Акт приймання виконаних підрядних
робіт за листопад 2009 р. підписано
сторонами 12.11.2009 року.

Відповідач порушив свої зобов'язання,
частково сплативши вартість виконаних
робіт на загальну суму 35 499,60 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 5694 від 27.11.2009 р. на суму
12000,00 грн. та №7161 від 14.09.2010 р. на суму
23499,60 грн., відтак сума основного боргу
за виконані роботи по будівництву
розподільчого газопроводу в селі
Красногірка, Машівського району по
вул. Лесі Українки та Карла Маркса,
складає 22718,40 грн.

У відповідності із ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, дійшов
висновку про те, що вимога позивача про
стягнення боргу за виконані роботи по
договору підряду від 23.10.2009р., в сумі
22718,04 грн. є обгрунтованою та підлягає
задоволенню.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач нарахував відповідачу 1345,06 грн.
інфляційних нарахувань та 1420,99 грн. три
проценти річних.

Здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку, в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 1345,06 грн. інфляційних
нарахувань, суд прийшов до висновку, що
вимоги позивача в цій частині
підлягають частковому задоволенню, а
саме: в розмірі 1340,39грн. (розрахунок
суми інфляційних здійснено за
допомогою калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Закон Еліт 9.1.3").

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої
сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Заперечення відповідача №01-24/1827 від
06.11.2012 року стосовно того, що позивачем
не подано жодних письмових
підтверджень здачі в експлуатацію
розподільчого газопроводу в с.
Красногірка Машівського району
спростовуються наявними у матеріалах
справи документами, а саме: актом про
прийняття закінченого будівництва
газопостачання від 09.11.2009 року (а.с. 33 -34).

Відхиляються і заперечення
відповідача щодо того, що
співвідповідачем по справі повинна
бути Андріївська сільська рада,
оскільки договором підряду від 23.10.2009
року передбачено, що остання є
забудовником.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Отже, понесені позивачем витрати зі
сплати судового збору відшкодовуються
йому за рахунок відповідача, з вини
якого спір доведено до врегулювання в
судовому порядку.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 32-34, 43,49, 77, ст.ст. 82-85
ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Машівської районної
державної адміністрації, вул. Леніна,
113, смт. Машівка, Полтавська область, 39400
(ідентифікаційний код 04057445) на користь
Фізичної особи-підприємця Солянника
Олександра Анатолійовича, б-р Б.
Хмельницького, 22, кв. 44 (р/р 3001 в ПАТ
"Приватбанк" МФО 331401 ідентифікаційний
код ) основний борг - 22718,40 грн.,
інфляційні збитки - 1340,39 грн., три
проценти річних - 1420,99 грн., витрати по
сплаті судового збору - 1609,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 17.12.2012 року

Суддя
Білоусов С. М.