ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" червня 2012 р. Справа № 5019/903/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Кочергіної В.О.

при секретарі судового засідання Бондар Ю.І.

розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Сегежа Оріана Україна", м. Калуш Івано-Франківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моквинська паперова фабрика", с. Моквин Рівненської області

про стягнення 56338грн. 24коп.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю б/н від 16.01.2012р.

від відповідача не зявився.

В судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Моквинська паперова фабрика" 56338грн. 24коп., з яких 52610грн. 80коп. - боргу за поставлений товар, 3117грн. 73коп. - пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої за період з 17.12.2011р. по 07.05.2012р., 609грн. 71коп. - 3% річних. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. Повідомив, що після пред'явлення позову та станом на 25.06.2012року відповідачем сума боргу не погашалась. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування позовних вимог наголошує на тому, що на виконання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу макулатури №16/02/11 від 16.02.2011р. ПАТ "Сегежа Оріана Україна", м. Калуш Івано-Франківської області відповідно до специфікації та згідно видаткових накладних передало, а відповідач прийняв товар - макулатуру на загальну суму 362662грн. 24коп. Відповідач свої зобов'язання за договором в частині оплати отриманої продукції виконав частково в сумі 310051грн. 44коп. Станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед ПАТ "Сегежа Оріана Україна", м. Калуш Івано-Франківської області становить 52610грн. 80коп.

Відповідач явку повновжаного представника в судове засідання не забезпечив, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення - ухвали про порушення провадження у справі. Письмової позиції з приводу поданого позову не подав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Будь-яких клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи, від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності представника відповідача відповідно до ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

16.02.2011року між позивачем (Продавець) та ТзОВ "Моквинська паперова фабрика" (Покупець) укладено договір №16/02/11 купівлі-продажу макулатури.

За умовами договору Продавець зобов'язався продати, а Покупець купити товар - макулатуру на умовах визначених договором (п.1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що ціна і марки Товару, що поставляється вказуються в Специфікаціях до даного договору, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.2.2 договору Покупець закриває оплату за кожну партію товару на протязі 21-го банківського дня після факту поставки товару при умові отримання оригіналів документів Покупцем за відвантажену партію Товару.

Сторони несуть відповідальність один перед одним за невиконання умов передбачених договором, згідно з Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (п.5.1 договору). За порушення термінів оплати за поставлений товар Покупець сплачує Продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми неоплаченого товару (п.5.2 договору).

Відповідно до п.6.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2011р.

Договір діє з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2011р., в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п.8.2 догвоору).

Договір підписано представниками та скріплено печатками сторін.

Додатком №1 до договору купівлі-продажу макулатури від 16.02.2011р. та його невід'ємною частиною є специфікація №1 від 16.02.2011р., в якій визначено найменування товару, а саме макулатуру МС-5Б, МС-7Б.

Специфікація №1 підписана представниками та скріплена печатками сторін.

На виконання умов договору позивач, відповідно до специфікації, та згідно видаткових накладних №КО-0000239 від 04.05.2011р., №КО-0000037 від 16.02.2011р., №КО-0000040 від 18.02.2011р., №КО-0000071 від 07.03.2011р., №КО-0000121 від 25.03.2011р., №КО-0000702 від 19.09.2011р., №КО-0000211 від 21.04.2011р., №КО-0000361 від 08.06.2011р., №КО-0000422 від 23.06.2011р., №КО-0000192 від 14.04.2011р., №КО-0000864 від 17.11.2011р., №КО-0000780 від 12.10.2011р., №КО-0000755 від 05.10.2011р. передав, а відповідач прийняв товар - макулатуру на загальну суму 362 662грн. 24коп.

Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого товару виконав частково в сумі 310051грн. 44коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по банківському рахунку.

Станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий згідно договору купівлі-продажу №16/02/11 товар становить 52610грн.80коп.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивачем, відповідно до п.5.1 та п.5.2 договору нараховано відповідачу 3117грн. 73коп. пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 17.12.2011р. по 07.05.2012р. та відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України 609грн. 71коп. - 3% річних за аналогічний період.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами -юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором купівлі-продажу макулатури № 16/02/11 від 16.02.2011р. щодо поставки товару виконав належним чином, проте відповідач за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався.

Відповідно до вимог ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме видатковими накладними, виписками по рахунку щодо часткової оплати вартості товару.

Відповідачем не подано доказів оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту отримання товару.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ "Сегежа Оріана Україна" про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №16/02/11 від 16.02.2011 р. у розмірі 52610грн. 80коп. є обгрунтованими, підтврдженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі - 3117грн. 73коп., що була розрахована позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми за кожний день прострочення за період з 17.12.2011 р. по 07.05.2012р. та 609грн.71коп. 3% річних, нарахованих за аналогічний період.

Пунктами 5.1 та п.5.2 договору купівлі-продажу №16/02/11 від 16.02.2011 р. визначено, що сторони несуть відповідальність один перед одним за невиконання умов передбачених договором, згідно з Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (п.5.1). За порушення термінів оплати за поставлений товар Покупець сплачує Продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми неоплаченого товару (п.5.2).

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши наведені правові норми та перевіривши правильність розрахунку заявлених до стягнення 3117грн. 73коп. пені та 609грн. 71коп. - 3% річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

З огляду на що, позовні вимоги ПАТ "Сегежа Оріана Україна" про стягнення з ТзОВ "Моквинська паперова фабрика" 52610грн. 80коп. - боргу за поставлений товар, 3117грн. 73коп. - пені та 609грн. 71коп. - 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовій збір покладається на відповідача.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення №696 від 07.05.2012р., позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1641грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" належний до сплати судовий збір із позовних вимог майнового характеру в розмірі 56338грн. 24коп. становить 1609грн. 50коп. З огляду на що, позивачем зайво сплачено 31грн. 50коп. судового збору. Відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається у разі внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49, 82-84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Сегежа Оріана Україна", м. Калуш Івано-Франківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моквинська паперова фабрика", с. Моквин Рівненської області про стягнення 56338грн. 24коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моквинська паперова фабрика" ( Рівненська область, Рівненський район, село Моквин, вулиця Чапаєва, будинок 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сегежа Оріана Україна"(Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Заводська, 2, ) 52610грн. 80коп. (п'ятдесят дві тисячі шістсот десять гривень 80коп.) - боргу за поставлений товар, 3117грн. 73коп. (три тисячі сто сімнадцять гривень 73коп.) - пені, 609грн. 71коп. (шістсот дев'ять гривень 71коп.) - 3% річних, 1609грн. 50коп. (одна тисяча шістсот дев'ять гривень 50коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Сегежа Оріана Україна" (Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Заводська, 2, ) з Державного бюджету України зайво сплачений згідно платіжного доручення №696 від 07.05.2012р. судовий збір в розмірі 31грн. 50коп. (тридцять одна гривня 50коп.)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Кочергіна В.О.

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2012року.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Заводська, 2, м. Калуш Івано-Франківська область, );

3 - відповідачу (вул. Чапаєва, 2 с. Моквин, Березнівський район, Рівненської області)