ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" листопада 2012 р.Справа № 5023/4294/12 вх. № 4294/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Михайлюк В.Ю.

за участю :

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №1493/4 від 13 квітня 2012 року)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №б/н від 29 жовтня 2012 року)

розглянувши матеріали справи за позовом Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" м.Харків

до Приватного підприємства "ППФ "Влатор", м.Харків

про стягнення 128035,22 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Казенне підприємство "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "ППФ "Влатор" (Відповідач) суми заборгованості у розмірі 128035,22 гривень, у тому числі, 120610,25 гривень суми основного боргу, 4644,70 гривень суми нарахованої пені, 2780,27 гривень суми 3% річних. Заявлену вимогу обґрунтовує тим, що згідно з умовами договору №1326ХКБМ про переведення боргу, укладеного 07 листопада 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клінта" (первісний боржник), Відповідачем (новий боржник) та Позивачем (кредитор), Відповідач прийняв на себе зобов'язання по сплаті заборгованості за договором №1617ХКБМ, укладеного 09 листопада 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клінта" (первісний боржник) та Позивачем. Крім того, Позивач просив суд стягнути з Відповідача судовий збір у розмірі 2560,70 гривень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 вересня 2012 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 жовтня 2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 жовтня 2012 року було відкладено розгляд справи на 06 листопада 2012 року у зв'язку з неявкою Відповідача.

06 листопада 2012 року представник Відповідача надав через канцелярію суду клопотання (вх. №18070), в якому просив суд зупинити провадження у справі до моменту вирішення справи №5023/4936/12, предметом якої є визнання недійсними договору №1326ХКБМ про переведення боргу від 07 листопада 2011 року та угоди №1327ХКБМ про розстрочку виконання грошового зобов'язання від 24 листопада 2011 року, тобто договору та угоди, на підставі яких Позивач просить суд стягнути з Відповідача спірний борг.

У відкритому судовому засіданні 06 листопада 2012 року було оголошено перерву до 08 листопада 2012 року.

08 листопада 2012 року представник Позивача надав через канцелярію суду заяву (вх. №18484), в якій просив суд зменшити розмір позовних вимог, у зв'язку з наданим до суду новим вірним розрахунком пені та 3% річних, відповідно до якого Позивач просив суд стягнути з Відповідача 127791,57 гривень заборгованості, у тому числі, 120610,25 гривень основного боргу, 4614,46 гривень пені та 2566,86 гривень суми 3% річних. Також у наданій заяві просив суд стягнути з Відповідача 2555,83 гривень судового збору.

Представник Позивача у відкритому судовому засіданні 08 листопада 2012 року підтримав надану заяву про змешення позовних вимог та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Представник Відповідача у відкритому судовому засіданні 08 листопада 2012 року проти відповідної заяви Позивача не заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд, розглянувши заяву Позивача про змешення розміру позовних вимог, перевіривши повноваження представника Позивача на підписання даної заяви, встановивши, що відповідні дії Позивача не порушують права і охоронювані законом інтереси сторін, дійшов висновку про її задоволення.

Представник Відповідача у відкритому судовому засіданні 08 листопада 2012 року наполягав на задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та просив суд задовольнити його.

Представник Позивача у відкритому судовому засіданні 08 листопада 2012 року проти відповідного клопотання Відповідача заперечував. Вважав його необгрунтованим, та таким що направлене на затягування судового процесу.

Суд, розглянувши клопотання Відповідача про зупинення провадження у даній справі до моменту вирішення справи №5023/4936/12, відмовляє у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

В абзацах 1, 2 пункту 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої вищезазначеної статті, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалася іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч.2-4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до абз.3 п.3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Суд констатує, що пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

- невідповідності;

- обмеженості предметом позову;

- неможливості розгляду тотожної справи;

- певної черговості розгляду вимог.

В даному випадку, суд не вбачає підстав щодо обмеженості своєї юрисдикції у даній справі.

Крім того, під дію частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України підпадає надіслання господарським судом матеріалів справи до судів вищих інстанцій, а отже відсутність у суді зазначених матеріалів унеможливлює розгляд ним справи.

До того ж, згідно з частиною 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи №5023/4936/12.

Представник Позивача у відкритому судовому засіданні 08 листопада 2012 року підтримав позовні вимоги, з урахуванням прийнятих уточнень, та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Відповідача у відкритому судовому засіданні 08 листопада 2012 року проти уточнених позовних вимог заперечував. Зазначав про їх необгрунтованість, вважаючи їх такими, що не підлягають задоволенню. Також заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з наданням часу на ознаоймлення з матеріалами справи.

Представник Позивача у відкритому судовому засіданні проти усного клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи не заперечував.

Приймаючи до уваги принцип змагальності сторін, принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на іншу дату в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 77, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Прийняти заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог.

В задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Усне клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи задовольнити.

Розгляд справи відкласти на "14" листопада 2012 р. о 11:00

Попередити сторони, що у разі неявки їх представників у судове засідання, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Аріт К.В.

Справа №5023/4294/12