ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2012 р. Справа № 5019/1436/12

за позовом Прокурора Рівненського району в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" м. Рівне

до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Рівне

про стягнення 22 014 грн. 00 коп., з яких 18 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 2 790 грн. 08 коп. - пені, 630 грн. 00 коп. - 3% річних та 594 грн. 00 коп. - інфляційних втрат

Суддя Кочергіна В.О.

Представники сторін: не з'явились

за участю ОСОБА_2 - прокурора прокуратури Рівненського району

Представники сторін в судове засідання не з'явились, витребуваних судом документів не подали.

20.09.2012р. на адресу суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю виконати вимоги ухвалу суду щодо надання суду витягу з ЄДРПОУ.

Розглянувши подане позивачем клопотання суд вважає, що останнє не підлягає задоволенню з врахуванням того, що відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Позивачем у поданому клопотання таких обставин не вказано, також не зазначено і про неможливість явки в судове засідання 20.09.2012р.

17.09.2012р. від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Доказів в підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про відкладення розгляду справи не надано.

Розглянувши подане відповідачем клопотання суд вважає, що останнє не підлягає задоволенню з врахуванням того, що відповідач не був позбалений можливості самостійно з'явитись в судове засідання або ж залучити до участі у справі в якості представника іншу особу. Крім того, суд зважає на те, що до поданого клопотання не долучено належних доказів в підтвердження зазначених у останньому обставин.

Суть спору:

Прокурор Рівненського району звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" м. Рівне про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Рівне 22 014 грн. 00 коп., з яких 18 000 грн. 00 коп. -основного боргу, 2 790 грн. 08 коп. - пені, 630 грн. 00 коп.-3% річних та 594 грн. 00 коп.- інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 12.09.2012р. порушено провадження у справі №5019/1436/12 та призначено справу до розгляду на 20.09.2012р. Цією ж ухвалою зобов'язано прокурора Рівненського району подати в судове засідання письмове пояснення з приводу звернення до суду з позовом в інтересах Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" з врахуванням приписів ст.2 ГПК України та рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року №3рп/99 щодо необхідності визначення органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. При цьому необхідно врахувати, що у пункті 5 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі частини 1 статті 21 ГПК України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог статті 22 ГПК України. Крім того, частиною 2 статті 29 ГПК України прямо передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Представник прокуратури вимог ухвали суду не виконав.

Розглянувши наведені у позовній заяві підстави звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" м. Рівне суд зважає на таке:

Пунктом 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до статті 361 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними і державою.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд, зокрема, порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. При цьому прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 3 вищезазначеної статті).

Конституційний суд України у рішенні від 8 квітня 1999 року № 3рп/99 (далі - рішення КСУ) визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведеної статті Кодексу, а також відповідно до положень вказаного рішення КСУ, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві повинен не тільки визначити, у чому полягають порушення інтересів держави, та обґрунтувати необхідність їх захисту, а також обовязково має вказати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

В пункті 5 мотивувальної частини рішення КСУ передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі частини 1 статті 21 ГПК України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог статті 22 ГПК України.

Частиною 2 статті 29 ГПК України прямо передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Проте, звертаючись із позовом в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" м. Рівне, прокурор Рівненскього району в порушення вищезазначених вимог закону взагалі не вказав в якості позивача орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому, вищезазначене товариство є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та валютні рахунки в банках, діє на засадах повного господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання своїх зобовязань, у тому числі і перед бюджетом. Тобто Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" м. Рівне є самостійним господарюючим субєктом, управління господарською діяльністю здійснює через свої органи та посадових осіб і не наділено повноваженнями органу виконавчої влади.

Таким чином, фактично прокурором Рівненського району предявлено позов не в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, а в інтересах самостійного субєкта господарської діяльності, що суперечить вимогам частини 3 статті 2 та частини 2 статті 29 ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 81 ГПК України суддя залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи те, що прокурор неправильно визначив позивача, даний позов підлягає залишенню без розгляду на підставі вищезазначеної норми.

Аналогічна позиція викладена в пункті 3 Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 22 травня 2002 року № 04-5/570 (у редакції від 31 травня 2007 року).

За таких обставин, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 81, статтею 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов прокурора Рівненського району в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" м. Рівне до приватного підприємця ОСОБА_1 м. Рівне про стягнення 22 014грн. 00коп., з яких 18 000грн. 00коп. -основного боргу, 2 790грн. 08коп. - пені, 630грн. 00коп.-3% річних та 594грн. 00коп.- інфляційних втрат залишити без розгляду.

Суддя Кочергіна В.О.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (м. Рівне-21);

3 - відповідачу рекомендованим (м. Рівне, вул. Погоринська, 48)

4-прокуратурі Рівненського району(м. Рівн, вул. Гарна,29)