РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2012 р. Справа № 5019/794/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

суддів Дужич С.П.

суддів Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Михальчук В.К.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Квітень" на рішення господарського суду Рівненської області від 26.06.12 р.

у справі № 5019/794/12 (суддя Павлюк І.Ю. )

позивач ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Квітень"

про стягнення в сумі 23 288 грн. 32 коп.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4 (довіреність б/н від 05.10.11 року)

відповідача - не з'явився

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Павлюк І.Ю.) від 26.06.2012р. у справі № 5019/794/12 позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до ТОВ «ТД Квітень» про стягнення 23 288 грн. 32 коп. заборгованості задоволено; стягнуто з ТОВ «ТД Квітень» на користь ФОП ОСОБА_3 23 288, 32 грн. заборгованості, 1609,50 грн. судового збору (т.1, а.с.134-135).

При прийнятті рішення місцевий суд виходив з того, що відповідно до усної домовленості позивач передав відповідачу товар на загальну суму 232 308 грн. 32 коп.. Відповідач розрахувався частково в сумі 209 020 грн. 00 коп., у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 23 288, 32 грн., що підтверджується накладними, банківськими виписками.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 26.06.2012 р. у даній справі скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити (т. 2, а.с.4-5).

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Відповідачем подано до місцевого господарського суду клопотання про відкладення розгляду справ із метою надання можливості, ознайомитись з матеріалами справи. Вказане клопотання судом не взято до уваги, що призвело до порушення прав відповідача передбачених ст. 22 ГПК України.

Скаржник стверджує, що заборгованість відповідача перед позивачем частково погошена на протязі травня - червня 2012 р. При цьому, частина позовних вимог обгрунтовується документами, що складені позивачем без участі відповідача та є недоведеними.

Таким чином, враховуючи вищенаведені аргументи, скаржник вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Рівненської області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з`ясувавши обставини та дослідивши докази у справі постановив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить рішення господарського суду Рівненської області від 26.06.2012 року у справі № 5019/794/12 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

07 вересня 2012 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Рішення господарського суду Рівненської області від 26.06.2012 року у справі № 5019/794/12 просить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник скаржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Квітень» в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду 07.09.2012 року повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (т.2, а.с.23).

Враховуючи приписи ст.ст.101,102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що сторони були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені сторонам у справі, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника скаржника.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

У період з березня 2010р. по вересень 2011р. на підставі усної домовленості позивачем було виготовлено та поставлено відповідачу товар на загальну суму 232 308 грн. 32 коп., що підтверджується накладними:

- № 107 від 03.03.2010р. на суму 13 882 грн. 50 коп.,

- № 185 від 23.04.2010р. на суму 5 120 грн. 00 коп.,

- № 222 від 21.05.2010р. на суму 14 880 грн. 00 коп.,

- № 269 від 22.06.2010р. на суму 9 720 грн. 00 коп.,

- № 312 від 28.07.2010р. на суму 12 536 грн. 00 коп.,

- № 318 від 02.08.2010р. на суму 14 260 грн. 00 коп.,

- № 381 від 07.09.2010р. на суму 12 440 грн. 00 коп.,

- № 422 від 28.09.2010р. на суму 6 739грн. 00 коп.,

- № 451 від 12.10.2010р. на суму 8 080 грн. 02 коп.,

- № 498 від 03.11.2010р. на суму 6 600 грн. 00 коп.,

- № 575 від 21.12.2010р. на суму 17 640 грн. 00 коп.,

- № 25 від 20.01.2011р. на суму 6 192 грн. 00 коп.,

- № 29 від 14.03.2011р. на суму 13 056 грн. 00 коп.,

- № 36 від 16.03.2011р. на суму 17 350 грн. 80 коп.,

- № 20 від 14.06.2011р. на суму 36 840 грн. 00 коп.,

- № 11від 06.07.2011р. на суму 7 272 грн. 00 коп.,

- № 10 від 04.08.2011р. на суму 12 900 грн. 00 коп.

- № 49 від 22.09.2011 р. на суму 16 800 грн. 00 коп.

За вказаний товар відповідач розрахувався частково в сумі 209 020 грн. 00 коп., що стверджується банківськими виписками по рахунку позивача, наявними в матеріалах справи (т.1, а.с.26-118). Решту зобов'язань по оплаті товару відповідачем не виконано.

Згідно з актом звірки взаєморозрахунків станом на 11.01.2012р. заборгованість відповідача за отриманий товар становить 23 288 грн. 32 коп. (т.1, а.с.119).

14.02.2012р. позивач звернувся до відповідача з вимогою у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги, сплатити заборгованість за поставлений товар в сумі 23 288,32 грн. (т.1, а.с.120-122). Відповідач залишив вказану вимогу без задоволення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами існують договірні правовідносини поставки.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 232 308,32 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання по оплаті поставленого товару належним чином не виконав, частково перерахував позивачу 209 020,00 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 23 288 грн. 32 коп., докази її часткового погашення станом на момент розгляду апеляційної скарги відсутні. Відтак, заборгованість у сумі 23288,32 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про порушення судом першої інстанції його прав, передбачених ст.22 ГПК України, яке полягає у не задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи надійшло в канцелярію господарського суду Рівненської області 26.06.2012р. об 12 год. 00 хв. (т.1, а.с.139), тоді як судове засідання по даній справі розпочалось 26.06.2012 р. об 10 год. 45 хв. та закінчилось о 11 год. 00 хв. (т.1, а.с.135). Тобто дане клопотання надійшло на адресу господарського суду, після закінчення розгляду справи. Водночас, жодних клопотань перед початком засідання щодо відкладення розгляду справи від позивача не надходило. А тому доводи апелянта про порушення його прав є безпідставними.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За наведеного, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Рівненської області у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача по справі.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 26.06.2012 р. по справі № 5019/794/12 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справу № 5019/794/12 повернути господарському суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.