ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2012 р.Справа № 5023/2222/12 вх. № 2222/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

за участю

розглянувши матеріали справи за позовом Публічне АТ КБ "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до ФОП ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою щодо стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 36 314,09 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 28029,37 грн.; заборгованість за процентами - 5568,50 грн.; заборгованість по комісії - 1959,44 грн.; заборгованість з пені - 756,78 грн., яка виникла унаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань відповідно Договору банківського обслуговування б/н від 15.03.2011 р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 609,50 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 липня 2012 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61136, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 7) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. №3111, МФО 305299) - суму заборгованості по договором банківського обслуговування б/н від 15.03.2011 р. у розмірі 36 314,09 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 1609,50 грн.

За результатами розгляду справи було встановлено, що 15.03.2011 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено Договір банківського обслуговування, згідно якого позивач відкрив відповідачу наступний гривневий рахунок: 2413.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначеним кредитним лімітом відповідач користувався з 01.05.2011 р., проте 28.11.2011 р. прострочив виконання своїх грошових зобов'язань, у зв'язку із чим виникла заборгованість.

Судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором банківського рахунку на комплексне обслуговування від 15.03.2011 р. станом на 25.04.2012 р. складає 35 557,31 грн., у тому числі:

- сума кредиту - 28 029,37 грн.;

- сума процентів - 5 568,50 грн.;

- сума комісії - 1 959,44 грн.

- пеню у розмірі 756,78 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошевого зобов'язання, та повинен у встановлений термін та на вимогу кредитора сплатити суму боргу.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів.

Відповідно до п.1. Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.

Згідно п. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Пунктом 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачається, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою ст.13 Цивільного кодексу суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції":

5.1. Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

5.2. Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, те що відповідачем порушувались умови договору в частині повернення кредиту та те, що сторони мають дотримуватися вимог чинного законодавства при здійсненні господарської діяльності, з метою недопущення в майбутньому порушень чинного законодавства, суд вважає за необхідне винести окрему ухвалу на адресу відповідача, щодо усунення недоліків в діяльності фізичної особи - підприємця в частині здійснення господарської діяльності відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, п. ,2 ст. 4, п. 2 ст. 11, п. 1, 6 ст.13, 509, ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Зобов"язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 здійснювати контроль щодо дотримання вимог чинного законодавства України та належного виконання своїх зобов*язань за укладеними договорами.

Суддя Светлічний Ю.В.