КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2012 № 13/1385

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Сотнікова С.В.

ОСОБА_1

За участю секретаря судового засідання Анісімової М.О.

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_2 дов. б/н від 14.06.2012 р.;

від третьої особи не зявився;

від прокуратури не зявився;

перевіривши матеріали

апеляційної скарги Прокурора міста Черкаси

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 02.07.2012 року

у справі № 13/1385 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Черкаської міської ради

до Приватного підприємства «Біакс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Державна податкова інспекція в місті Черкаси

за участю Прокурора міста Черкаси

про відшкодування збитків в сумі 158 900,45 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.07.2012 року по справі № 13/1385 Черкаській міській раді в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із винесеним рішенням Господарського суду Черкаської області, Прокурор міста Черкаси звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 02.07.2012 року по справі № 13/1385 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Черкаської міської ради до ПП «Біакс» про відшкодування збитків власнику землі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2012 року апеляційну скаргу Прокурора міста Черкаси було прийнято до провадження в наступному складі колегії: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.09.2012 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2012 року, в звязку з відпусткою суддів Лобаня О.І., Федорчука Р.В. змінено склад судової колегії на наступний головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2012 року розгляд справи відкладено на 20.09.2012 року.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2012 року змінено склад судової колегії на наступний головуючий суддя Шипко В.В., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2012 року розгляд справи відкладено на 02.10.2012 року.

27.09.2012 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2012 року змінено склад судової колегії на наступний головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник відповідача в поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та обєктивним зясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представники позивача, третьої особи та прокуратури в судові засідання не зявилися, про причини незявлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до наявного у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду від 23.07.2012 року про призначення розгляду справи була вручена апелянту, позивачу та третій особі 20.08.2012 року.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку постанови суду першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача, третьої особи та прокуратури.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2007 року між Черкаською міською радою (далі позивач, продавець) та Приватним підприємством «Біакс» (далі відповідач, покупець, ПП «Біакс») укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору продавець зобовязується передати у власність покупцю обєкт малої приватизації групи А міської комунальної власності нежитлові приміщення, а саме: приміщення першого поверху літ А-1, мз, а-аЗ з № 1 по № 21,23, приміщення мезоніну з № 1 по № 15, загальною площею 546,8 кв.м., які розташовані на земельній ділянці Черкаської міської ради та розміщуються за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Благовісна, 148 і є міською комунальною власністю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ № 529267, виданого Виконавчим комітетом Черкаської міської ради та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.08.2007 року, а покупець зобовязується, прийняти обєкт приватизації, сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі, та пройти реєстрацію обєкта приватизації в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації».

З матеріалів справи вбачається, що зазначені приміщення знаходяться на земельній ділянці, яка належить позивачу.

Позивач вказує на ухилення відповідача від укладення договору оренди землі, зазначає, що відповідач належним чином інформувався про необхідність укладення договору оренди.

Слід зазначити, що суд першої інстанції зобовязав позивача надати докази на підтвердження вищезазначеного, проте належних доказів позивачем не подано.

Черкаська міська рада, як на підставу своїх вимог посилається на акт про визначення збитків власнику землі від 16.01.2010 року № 15 (далі Акт) (а.с. 19) та просить відшкодувати збитки власнику землі Черкаській міській раді в розмірі 158 900,45 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284, відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Як зазначає відповідач, спірна земельна ділянка у власність йому не передавалась. Договір оренди землі не укладено, оскільки відповідач не має на меті використання 1 806 кв.м. ділянки (розмір приміщень за Договором 546,8 кв.м.), та позбавлений можливості використовувати всю ділянку через встановлення йому обмежень міською радою.

Як зазначалось вище, відповідач став власником нерухомого майна 05.09.2007 року на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення по вул. Благовісній, 148 у м. Черкаси. Обєктом купівлі-продажу було нежитлове приміщення комунальної власності площею 546,8 кв.м. Площа земельної ділянки в договорі не визначена. В п. 5.1 Договору міститься застереження про питання землекористування, які покупець має вирішити з міською радою після укладання договору купівлі-продажу (а.с. 25-28).

Відносини між сторонами регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України «Про оренду землі», «Про плату за землю», іншими нормативними документами.

Приписами ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України (в редакції станом на час укладення Договору) встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Колегія зазначає, що сторони перебувають у правовідносинах, що ґрунтуються на загальних началах права (ст. ст. 1-4, 11 ЦК України), оскільки між сторонами відсутній письмовий договір оренди спірної земельної ділянки.

Довідкою міського управління земельних ресурсів від 26.10.2006 року відповідач був повідомлений, що спірна земельна ділянка по вул. Благовісній, 148 у м. Черкаси відноситься до міських земель, не наданих у власність чи користування (а.с. 29).

Належні докази віднесення ділянки до земель комерційного призначення чи використання у матеріалах справи відсутні.

Суду не надано належних доказів дотримання процедури направлення пропозицій на укладення господарського договору (угоди) про використання відповідачем за плату земельної ділянки комунальної власності.

Колегія критично оцінює розрахунок вимоги позивача з посиланням на нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 33), оскільки це лише проект документу.

Крім того, судова колегія звертає увагу на невідповідність даних щодо площі споруди:

- згідно договору купівлі-продажу 546,8 кв.м.;

- згідно витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки позивачем вказана площа під забудовою 1 806 кв.м.

Зазначені площі суттєво відрізняються.

Колегія зазначає, що представлена позивачем переписка не містить пропозицій на укладення оплатного строкового договору оренди землі (а.с. 34-38).

Натомість всі вимоги позивача зводяться до необхідності укладення договору про фактичне користування земельною ділянкою. Проекту договору оренди землі, доказів направлення проекту відповідачу для підписання та доказів ухилення відповідача від укладення договору позивачем не подано.

Колегія суддів критично оцінює посилання позивача на Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою КМУ від 19.04.1993 року № 284, з огляду на наступне.

Пунктом 1 даного Порядку визначено підстави відшкодування збитків власникам землі, де відсутня підстава «ухилення від укладання договору оренди».

Пунктом 3 Порядку встановлено, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено, по-перше, наявність збитків та не обґрунтована правова природа заявлених збитків, яких він, на його думку, зазнав. По-друге, можливість доходів, які він міг отримати від третіх осіб, якби ним було надано у користування дану земельну ділянку, оскільки можливість надання у користування цієї земельної ділянки є лише припущенням позивача, крім того ця ділянка обтяжена нерухомістю відповідача, межі та площа спірної ділянки не визначені.

Таким чином, позивачем не наведено правових підстав стягнення збитків з відповідача з посиланням на норми ст. 22 ЦК України.

У матеріалах справи міститься письмове повідомлення ДПІ в м. Черкаси про відсутність заборгованості відповідача по платежах за землю. (а.с. 61). Вимог про стягнення з відповідача земельного податку позивачем та третьою особою не заявлялося.

Колегія звертає увагу на те, що позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції погодився з фактом відсутності у нього доказів самовільного захоплення відповідачем спірної земельної ділянки по вул. Благовісній, 148 у м. Черкаси. Зазначене твердження позивача суперечить позиції, викладеній в Акті про визначення збитків власнику землі.

В Акті зазначено, що комісія для визначення збитків, у складі восьми осіб, діє на підставі положення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.12.2003 року № 1403 та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.12.2009 року № 1531 у складі: голови комісії ОСОБА_3, заступника голови комісії ОСОБА_4, членів комісії ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Проте підписи ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у даному Акті відсутні.

Пунктом 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам передбачається, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними відповідними радами. До складу комісій включаються представники ради (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів відповідних рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

В Акті та матеріалах справи відсутні дані стосовно представлених в складі комісії органів, зазначених в п. 2 Положення, та посад осіб, які представлені цими органами.

Таким чином, даний акт суд оцінює критично.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, через їх необґрунтованість та недоведеність.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Прокурором міста Черкаси в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 02.07.2012 року по справі № 13/1385 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга Прокурора міста Черкаси задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Прокурора міста Черкаси залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 02.07.2012 року по справі № 13/1385 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 13/1385 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Ткаченко Б.О.

Судді Сотніков С.В.

ОСОБА_1