ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
КОЛЕГІЯ З РОЗГЛЯДУ СПРАВ ПРО БАНКРУТСТВО
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" квітня 2012 р. Справа № 5019/226/12

Боржник : Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1,Рівне,33028

Суддя Музика М.В.

Секретар судового засідання: Літвищенко А.А.

В засіданні приймали участь:

Від боржника: ОСОБА_2 (дов. № 297 від 02.03.2012)

Статті 20, 22, 81-1 ГПК України учасникам судового процесу роз'яснені.

Всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Про відмову у визнанні банкрутом та припинення провадження у справі

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.02.2012 року за заявою боржника порушено провадження у справі №5019/226/12 про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на підставі ст.ст.47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вимоги викладені в заяві обгрунтовані наявністю кредиторської заборгованості фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 перед ДПІ у м. Рівне на загальну суму 550089 грн. 89 коп., що підтверджено податковими повідомленнями-рішеннями від 12.10.2010 року, постановою Рівненського окружного адміністративного суду та ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду.

В підтвердження факту неможливості виконання зобов'язань перед кредитором боржником було подано суду довідки відповідних органів про відсутність майна зареєстрованого за боржником. Господарський суд в судових засіданнях неодноразово заслухав представника боржника, вивчив та дослідив матеріали справи про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, встановив, що підстави для визнання боржника банкрутом згідно із ст.ст.47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відсутні виходячи з наступного.

За приписами преамбули Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" цей закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Тобто, Законом визначено сферу його застосування, яка обмежена суб'єктами підприємницької діяльності (юридичними особами та фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність).

Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які мають заборгованість, що не грунтується на ведені підприємницької діяльності не підпадають під сферу регулювання зазначеного Закону та не можуть бути суб'єктами банкрутства відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". З такою думкою погодився Верховний суд України в постанові №07/307 від 20.11.2007р. у справі № 6/33.

Відповідно до ст.53 Цивільного кодексу України фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Такий порядок передбачений, зокрема, ст.ст.47-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч.ч.2,3 ст.47 Закону"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд громадянином-підприємцем, який є боржником, або його кредиторами.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст.47 Закону України є наявність у нього заборгованості перед кредиторами, яка грунтується на веденні ним підприємницької діяльності.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця подається на загальних підставах, встановлених статтями 6,7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з урахуванням особливостей, передбачених ст.47 вказаного Закону.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ознаками неплатоспроможності боржника є: а) грошові вимоги, які повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати; б) вимоги мають бути безспірними; в) такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Положеннями абз.8 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що безспірними вимогами кредиторів являються вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Враховуючи те, що списання коштів з рахунків боржника в безспірному порядку здійснюється державною виконавчою службою, то порушення справи про банкрутство можливе лише після відкриття виконавчого провадження. Відповідно трьохмісячний строк починає відраховуватися після пред'явлення виконавчих документів до виконання до відділу ДВС та відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з системного аналізу положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", процедура банкрутства випливає з виконавчого провадження.

Таким чином без порушеного щодо боржника виконавчого провадження відсутні ознаки неплатоспроможності боржника або загрози його неплатоспроможності, оскільки неможливо встановити строк невиконання грошових зобов'язань перед кредиторами. З такою думкою погодився Вищий господарський суд України в постанові № Б-520/223-09 від 01.09.2010 року.

На момент подачі заяви про порушення провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи, які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози . Інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов'язань.

Боржник не повинен доводити свою неплатоспроможність лише в єдиному випадку - при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство за спрощеною процедурою, передбаченою ст.51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як встановлено судом, заявник обгрунтовує свої вимоги до боржника наявністю грошового зобов'язання перед ДПІ у м. Рівне в сумі 550089 грн. 89 коп. та неможливістю виконання такого зобов'язання.

В обгрунтування зазначених вимог боржником залучено до заяви копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2012року, що позбавляє господарський суд можливості встановити чи дотримано кредитором приписи статті 7 Закону "України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо мінімального тримісячного строку прострочення боржником виконання свого зобов'язання.

Таким чином господарський суд не вбачає достатніх підстав для визнання банкрутом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а тому провадження у справі №5019/226/12 підлягає припиненню.

Керуючись статтями 1,6,7, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити підприємцю ОСОБА_1 у визнанні її банкрутом.

2. Припинити провадження у справі №5019/226/12 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1: АДРЕСА_1,Рівне,33028, і.н. НОМЕР_1.

3. Припинити дію мораторію, введеного ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.02.2012р.

Ухвалу направити боржнику, відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, Головному управлінню юстиції в Рівненській області, Державному реєстратору Рівненської міської ради, ДПІ у м . Рівному Рівненської області ДПС (для відома).

Суддя Музика М.В.