ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" серпня 2012 р. Справа № 5019/1176/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № НЮ-28 від 01.01.2012 року);

від відповідача: керівник ОСОБА_3;

від третьої особи: ОСОБА_4 (довіреність № 7 від 14.03.2012 року).

розглянувши матеріали справи за позовом Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця»(далі ДТГО «Львівська залізниця)

до Державного Рівненського комерційно-виробничого підприємства «Залізничник»(далі ДРКВП «Залізничник»),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

про стягнення в сумі 406 383 грн. 71 коп.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Обставини справи : Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця»звернулося через господарський суд Рівненської області з позовом до Державного Рівненського комерційно-виробничого підприємства «Залізничник»про стягнення заборгованості за послуги з постачання електроенергії, води, газу, опалення, звязку товарно-матеріальних цінностей, послуг санепідемстанцій в розмірі 406 383 грн. 71 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18 липня 2012 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 10 серпня 2012 року.

07 серпня 2012 року через канцелярію суду відповідачем було подано клопотання, в якому останній позовні вимоги визнав та просив позов задоволити.

07 серпня 2012 року третя особа, через канцелярію господарського суду подала письмові пояснення в яких зазначила, що позов є обґрунтованим та просила його задоволити.

В судовому засіданні 10 серпня 2012 року, представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити.

Представники відповідача та третьої особи позовні вимоги визнали та пояснили, що ДРКВП «Залізничник»на даний момент борг погасити не може у звязку з нестачею коштів.

Вивчивши подані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Підстави виникнення зобов'язання та його поняття наведені в ст. 509 ЦК України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України ).

Судом встановлено, що ДТГО «Львівська залізниця»надавало ДРКВП «Залізничник»послуги з постачання електроенергії, води, газу, опалення, звязку, товарно-матеріальних цінностей, послуг санепідемстанцій. Рахунки між ними проводились по внутрішньовідомчих розрахунках, шляхом виписки сповіщення авізо (відповідно до Порядку економічних взаємовідносин на залізничному транспорті України, затвердженого наказом Укрзалізниці від 03.07.2000 р. №251-Ц).

Згідно акту звірки взаємних розрахунків від 01.09.2010 року (а.с. 11) підписаного представниками позивача та відповідача і скріпленого печатками підприємств, борг ДРКВП «Залізничник»перед ДТГО «Львівська залізниця»станом на 01.09.2010 року складає 406 381 грн. 71 коп.

Крім того, зазначена заборгованість підтверджується листом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби № 2783/08-30/335 від 23.05.2012 року (а.с.12) з якого вбачається, що заборгованість ДРКВП «Залізничник»перед ДТГО «Львівська залізниця» складає 406 383 грн. 71 коп.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

15 жовтня 2010 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № НЮ-570 з вимогою погасити заборгованість, на яку останній надав відповідь вих. №30 від 20.10.2010 року (а.с. 9), що не має можливості погасити зазначену заборгованість, оскільки на рахунках ДРКВП «Залізничник»немає коштів.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

З огляду на вищевикладене вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 406 383 грн. 71 коп. стверджується матеріалами справи і підлягає задоволенню.

На відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору на підставі частини першої ст. 49 ГПК України в сумі 8 127 грн. 67 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного Рівненського комерційно-виробничого підприємства «Залізничник»(33000, вул. Н.Хасевича, 4, м. Рівне, ) на користь Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця»(79007, вул. Гоголя, 1, м. Львів, ) 406 383 (чотириста шість тисяч триста вісімдесят три) грн. 71 коп. заборгованості та 8 127 (вісім тисяч сто двадцять сім) грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "15" серпня 2012 року.

Суддя Пашкевич І.О.