ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
"26" вересня 2012 р. Справа № 5023/1816/12
Фізична особа - підприємець
Господарський суд Харківської області у складі:
Головуючий суддя Светлічний Ю.В.
судді: Жигалкін І.П., Пономаренко Т.О.
розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства "Анрі", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів
Приватне підприємство "Анрі" звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою щодо стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суми заборгованості за договором оренди нерухомого майна №06/03-11 від 01 березня 2011 року, який укладено між позивачем та відповідачем у розмірі 43 064,11 грн., пеню за весь час прострочення розмірі 2 629,01 грн., індекс інфляції у розмірі 700,95грн.н, штраф згідно п. 5.1.2 договору у розмірі 35 450,49 грн., штраф згідно п.5.1.4 договору у розмірі 22 424,50 грн. та судовий збір у розмірі 1 609,50 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 25 липня 2012 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства "Анрі" суму заборгованості за договором оренди нерухомого майна №06/03- 11 від 01 березня 2011 року - 43 064,11 грн.; пеню за весь час прострочення - 2629,11 грн.; індекс інфляції - 700,95 грн.; З % річних - 509,15 грн.; штраф згідно п.5.1.2. Договору - 10 160,37 грн.; витрати зі сплати судового збору - 1 141,28 грн. В іншій частині позовних вимог у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Приватного підприємства "Анрі" на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 486,07 грн.

За результатами розгляду справи було встановлено, що "01" березня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна №06/03-11 (далі по тексту - Договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до умов Договору Позивач передав Відповідачу у тимчасове платне користування та володіння частину будівлі "Автоцентру з адміністративними приміщеннями та виставковим залом" (далі по тексту - Приміщення), загальною площею 105,9 квадратних метрів, що підтверджується Актом прийому-передачі до договору №06/03-11 від 01 березня 2011 року, а Відповідач зобов'язувався сплачувати Орендну плату та інші платежі визначені Договором.

Відповідно до вимог п. 3.4.1. договору Орендар зобов'язаний сплачувати плату за користування Приміщенням у розмірах та у терміни, які визначаються Договором. Орендна плата починає нараховуватися з дати передачі Приміщення за актом приймання-передачі, передбаченим умовами Договору.

Згідно п. 3.4.3. договору якщо інше не передбачене Договором, Орендна плата сплачується Орендарем щомісяця, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, який передує оплачуваному місяцю та п. 3.6.1. орендар зобов'язаний щомісяця сплатити на користь Орендодавця вартість експлуатаційних послуг, а також компенсувати вартість отриманих комунальних послуг, не пізніше 5-го (п'ятого) числа місяця, який слідує за оплачуваним.

Позивач свої зобов'язання відповідно Договору виконав та передав Відповідачу у користування Приміщення, відповідач виконав свої зобов'язання по сплаті орендної плати виконав лише частково, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка складає з орендної плати - 17 560,46 грн., з експлуатаційних та комунальних послуг - 25 503,65 грн., що загалом становить - 43 064,11 грн.

Позивач намагаючись вирішити питання про погашення Відповідачем заборгованості у досудовому порядку, звернувся до відповідача із листом - вимогою №03/11-11 від 03 листопада 2011 року, яка залишилась без відповіді.

З матеріалів справи вбачається, орендарем систематично порушуються ст. 18 п.3. ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у зв'язку із чим судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі за договором оренди від 01.03.№06/03-11 складає 43 064,11 грн. пеня за весь час прострочення - 2629,11 грн.; індекс інфляції - 700,95 грн.; З % річних - 509,15 грн.; штраф згідно п.5.1.2. Договору - 10 160,37 грн.

Відповідно до п.1. Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.

Згідно п. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Пунктом 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачається, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою ст.13 Цивільного кодексу суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції":

5.1. Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

5.2. Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, те що відповідачем порушувались умови договору в частині сплати за оренду приміщення та те, що сторони мають дотримуватися вимог чинного законодавства при здійсненні господарської діяльності, з метою недопущення в майбутньому порушень чинного законодавства, суд вважає за необхідне винести окрему ухвалу на адресу відповідача, щодо усунення недоліків в діяльності фізичної особи - підприємця в частині здійснення господарської діяльності відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, п. ,2 ст. 4, п. 2 ст. 11, п. 1, 6 ст.13, 509, ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 здійснювати контроль щодо дотримання вимог чинного законодавства України та належного виконання своїх зобов'язань за укладеним підприємцем договорами.

Головуючий суддя Светлічний Ю.В.

суддя Жигалкін І.П.

суддя Пономаренко Т.О.