РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 52/101 23.11.12
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія Київводоканал до Житлово-будівельного кооперативу Механізатор, третя особа - Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації про стягнення 26 158, 28 грн., за участю представників позивача ОСОБА_1, довіреність від 01.10.2012 року, ОСОБА_2, довіреність від 01.10.2012 року, відповідача ОСОБА_3, довіреність від 14.06.2011 року, від третьої особи - не зявились,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 20 246, 30 грн. заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення та 5 911, 98 грн. інфляційних втрат, а всього: 26 158, 28 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2008 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 10.09.2008 року.

У судовому засіданні 26.09.2008 року позивач подав письмові пояснення з доказами по справі.

Ухвалою суду від 26.11.2008 року залучено Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та відкладено розгляд справи на 10.12.2008 року.

03.12.2008 року через канцелярію суду представник відповідача подав письмові пояснення та відзив на позов, відповідно до яких заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 10.12.2008 року оголошено перерву до 14.01.2009 року.

У судовому засіданні 14.01.2009 року представник відповідача подав заперечення на позов.

У судовому засіданні 18.02.2009 року представник відповідача подав клопотання про перерахування оплат по холодній воді.

У судовому засіданні 18.02.2009 року представник третьої особи подав письмові пояснення.

Ухвалою суду від 18.02.2009 року зупинено провадження у справі №52/101 до вирішення повязаної з нею справи № 8/131.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.05.2011 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 02.06.2011 року.

У судовому засіданні 02.06.2011 року представник відповідача надав довідку про погашення заборгованості з доказами перерахування та заявив усне клопотання про припинення провадження у справі.

У судовому засіданні 02.06.2011 року оголошено перерву до 23.06.2011 року.

У судовому засіданні 23.06.2011 року представник відповідача подав письмові пояснення по справі.

У судових засіданнях 23.06.2011 року та 29.06.2011 року оголошувались перерви до 29.06.2011 року та 06.07.2011 року.

30.06.2011 року від позивача через загальний відділ діловодства суд надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, відповідно до якого позивач просив суд стягнути з відповідача 47 686, 96 грн. заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення та 19 134, 61 грн. інфляційних втрат, а всього: 66 821, 57 грн., яке прийнято судом.

У судовому засіданні 06.07.2011 року оголошено перерву до 20.07.2011 року.

У судовому засіданні 20.07.2011 року представник відповідача подав письмові пояснення з доказами по справі.

26 09.2011 року від позивача через загальний відділ діловодства суд надійшли письмові пояснення по справі.

28.09.2011 року через канцелярію суду представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення повязаної з нею справи № 35/290.

У судовому засіданні 28.09.2011 року представник третьої особи подав письмові пояснення з доказами по справі.

У судовому засіданні 19.10.2011 року позивач підтримав подану 18.10.2011 року через канцелярію суду заяву про уточнення до позовної заяви, відповідно до якої зазначив, що загальний період позовних вимог ПАТ «АК «Київводоканал»до ЖБК «Механізатор»становить: за кодом 4-678 - з 01.07.2007 по 01.05.2011 (заборгованість розміром 30 201,63 грн.); за кодом 4-50678 - з 01.10.2005 по 01.05.2011 (заборгованість розміром 17 485, 33 грн.).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2011 року зупинено провадження у справі № 52/101 до вирішення іншої повязаної з нею справи № 35/290.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.02.2012 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 07.03.2012 року.

У судових засіданнях 07.03.2012 року, 11.04.2012 року, 14.05.2012 року, 13.06.2012 року, 20.06.2012 року, 15.08.2012 року, 10.10.2012 року оголошувались перерви відповідно на 11.04.2012 року, 14.05.2012 року, 13.06.2012 року, 20.06.2012 року, 15.08.2012 року, 10.10.2012 року, 07.11.2012 року, з 21.11.2012 року на 23.11.2012 року.

Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», зазначене товариство є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Згідно ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у відповідності до статті 25 Господарського процесуального кодексу України замінити позивача у справі Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»його правонаступником - Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Представник третьої особи у судове засідання 23.11.2012 року не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що незявлення представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2002 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал»(постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом «Механізатор»(абонент) було укладено договір № 00923/4-04 на послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобовязався надавати абоненту (відповідачу) послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент (відповідач) зобов'язався розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. №65 (Правила).

18.10.2008 року набули чинності Правила користуванням системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 року (Правила № 190), які частково діяли у спірний період, в п. 3.1, 3.7 яких передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Вказані Правила відповідно до ст. 3 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»є частиною законодавства у сфері питної води та питного водопостачання.

Зокрема, відповідно до ст. 22 Закону одним з основних обовязків споживача є своєчасне внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Розрахунки з виробником послуг центрального водопостачання і водовідведення на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, здійснюють субєкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію (п. 3.13. Правил № 190).

Відповідно до п. 3.1. Правил № 190 розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Згідно п. 2.1. договору, постачальник забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 Вода питна, приймає каналізаційні стоки, які не перевищують граничнодопустимих концентрацій шкідливих речовин. В свою чергу, абонент, відповідно до п. ап. 2.2. договору, сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.1. договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента. Для абонентів із стабільним обємом водоспоживання (або незначним коливанням), зняття показників може здійснюватись один раз на квартал.

Позивач належним чином виконував свої зобовязання за договором, надаючи послуги з водопостачання та приймаючи від відповідача каналізаційні стоки цілодобово.

Згідно п. 3.6. договору щомісячно постачальник виставляє платіжну вимогу за надані послуги згідно цього договору. Оплата проводиться шляхом зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата може проводитись шляхом передачі векселя та іншими способами, не забороненими чинними нормативними актами.

Відповідно до п. 3.5. договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобовязаний у 5-денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту звірки в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал»(постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом «Механізатор»(абонент) було укладено додаткову угоду до договору №00923/4-04 від 07.08.2002 року про визначення обсягів поставленої холодної питної води, яка використовується абонентом для приготування гарячої.

Згідно з оригіналом додаткової угоди екземпляра позивача датою укладення угоди зазначено 08.05.2007 року. Проте, відповідно до екземпляру відповідача дану угоду було укладено у березні 2007 року, про що зазначив представник відповідача у письмових пояснення і що підтвердили представники сторін у судовому засіданні.

І тому правомірно нарахування позивачем оплати вартості води, що йде на підігрів, починаючи, саме з березня 2007 року.

Предметом даного судового спору є вимога позивача про стягнення з відповідача 47 686, 96 грн. боргу (за кодом 4-678 (постачання питної води та приймання її стоків, а також стоків питної води, що використовується для підігріву) заборгованість розміром 30 201,63 грн. за період з 01.07.2007 по 01.05.2011 року та за кодом 4-50678 (постачання питної води, що використовується для підігріву) заборгованість розміром 17 485, 33 грн. за період з 01.10.2005 по 01.05.2011 року, та інфляційних витрат у розмірі 19 134, 61 грн.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 00923/4-04 на послуги водопостачання та водовідведення від 07.08.2002 року, укладеного між ними. На підставі вказаного договору відповідачу відкрито особовий рахунок та присвоєно код 4-678, за яким здійснюється розрахунок питної води та водовідведення.

Крім того, позивач відкрив відповідачу другий додатковий рахунок та присвоїв код 4-50678, за яким здійснюється розрахунок питної води, що йде на підігрів.

Проте, договором № 00923/4-04 на послуги водопостачання та водовідведення, укладеним сторонами у справі 07.08.2002 року, не передбачено надання послуг щодо постачання та відведення питної води, що використовується на підігрів гарячої води, а додаткова угода до договору № 00923/4-04, яка передбачає надання послуг щодо постачання та відведення питної води, що використовується на підігрів, укладена сторонами лише у березні 2007 року, а отже, саме з зазначеної дати повинно здійснюватись нарахування вартості постачання та відведення питної води, що використовується на підігрів.

Тому, включення позивачем до суми боргу оплати послуг постачання та відведення питної води, що використовується на підігрів гарячої води з жовтня 2005 року по березень 2007 року обсягом 24 915 куб.м. не ґрунтується на договорі №00923/4-04 від 07.08.2002 року та є безпідставним. І тому в позові в цій частині слід відмовити.

Відповідно до умов додаткової угоди розділ «Особливі умови»договору доповнено пунктом 5.5., яким сторони погодили, що порядок визначення обсягів поставленої питної води, використаної для приготування гарячої, та відповідної кількості стічних вод визначається відповідно до показань приладу обліку, встановленому в центральному тепловому пункті (ЦТП), що фіксуються представниками відповідача та позивача і розподіляються між споживачами послуг, які приєднані до ЦТП, в процентному співвідношенні, залежно від кількості мешканців кожного будинку. Вищевказаний процентний розподіл закріплено додатком до даної угоди, який є її невід'ємною частиною. Кількість стічних вод, скинутих відповідачем в міську каналізаційну мережу після використання гарячої води, дорівнює обсягу питної води, що була використана для приготування гарячої води.

Пунктом 1 додаткової угоди сторони встановили, що відповідач зобов'язаний забезпечити доступ представника позивача до теплового пункту (ТП). Зняття показників лічильника в ЦТП здійснюються представниками позивача кожного місяця в присутності представника відповідача, який визначену лічильником кількість води, у строки передбачені графіком зняття показників лічильника. Якщо представник відповідача не з'явився для зняття показників, то показники водолічильника, зафіксовані представником позивача приймаються як достовірні. Якщо лічильник знаходиться в непрацюючому стані, то обсяг наданих позивачем визначається середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці працюючого приладу обліку. Якщо тривалість роботи водолічильника становить менше ніж два місяці, кількість поставленої питної води визначається за її середньодобовою витратою за період менше 10 календарних днів. Облік води у такому порядку здійснюється до встановлення працюючого, опломбованого та повіреного лічильника, перерахунки за показниками водолічильника за відповідний період не проводяться.

Позивач обґрунтовує обсяг поставленої води, яка йде на підігрів, актами про зняття показань з водолічильника та маршрутними картами.

Однак, долучені позивачем до матеріалів справи акти про зняття показань з водолічильника не підтверджують зняття обсягів наданих послуг з водопостачання та водовідведення відповідача, якому виставлено заборгованість за кодом 4-50678, оскільки з них вбачається зняття обсягів наданих послуг з водопостачання та водовідведення абонента з кодом 4-50650 (КП УЖГ Дніпровського р-ну ЖЕО-418), та не приймаються судом як належні докази встановлення обсягу води, що йде на підігрів.

Не приймаються судом, як належні докази, і маршрутні карти, оскільки їх заповнення суперечить вищенаведеним вимогам додаткової угоди щодо обовязкової присутності абонента при знятті показників лічильника та наявності графіка зняття показників лічильника.

Відповідач заперечив проти отримання води, яка йде на підігрів в обсязі, який наведено в розрахунку позивача і зазначив, що абонент жодного разу не був присутній при знятті показників лічильника позивачем та не був повідомлений про графік зняття показників позивачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено обсяг отриманої відповідачем води, яка йде на підігрів, за період з березня 2007 року по травень 2011 року, а значить обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Тому, правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 17 485, 33 грн. з оплати послуг постачання питної води, що використовується на підігрів, за договором № 00923/4-04 від 07.08.2002 року відсутні, у звязку з чим у позові в цій частині слід відмовити.

Позивач в період з травня 2007 року по травень 2011 року надав відповідачу (абоненту) за договором № 00923/4-04 від 07.08.2002 року послуги з водопостачання та водовідведення обсягом 130 131, 09 куб.м.

Поясненнями позивача, поданим позивачем розрахунком на підставі зазначених даних розрахункових листів абонента стверджується факт надання послуг з водопостачання та водовідведення позивачем відповідачу за спірним договором по коду 4-678 для потреб холодного водопостачання та стоків питної води (за період з 01.07.2007 по 01.05.2011 року) обсягом 130 131, 09 куб.м., а також факт користування відповідачем цими послугами.

Проте, з розрахунку позивача вбачається, що протягом спірного періоду розрахунок вартості наданих за договором послуг водовідведення проведений позивачем не на підставі тарифів на ці послуги, чинних протягом позовного періоду.

З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що вартість послуг водопостачання та водовідведення за спірний період для ІІІ групи споживачів, позивач визначив на підставі тарифів, встановлених розпорядженнями Київської міської державної адміністрації № 1661 від 27.11.2008 року та № 1780 від 25.12.2008 року.

Розпорядження № 1661 «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для бюджетних установ та інших споживачів»від 27.11.2008 р. скасовано згідно з Указом Президента України від 24 грудня 2008 року № 1199/2008; розпорядження № 1780 «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для бюджетних установ та інших споживачів»від 25.12.2008 р. скасовано згідно з Указом Президента України від 3 лютого 2009 року № 65/2009).

За таких обставин, суд вважає необхідним нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення протягом спірного періоду з грудня 2008 рокцу по лютий 2009 року здійснювати за тарифами згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1127 від 28 серпня 2007 р. в розмірі 2, 82 грн. та 1, 68 грн. з ПДВ.

Таким чином, вартість послуг водопостачання та водовідведення за договором № 00923/4-04 від 07.08.2002 року на підставі чинних на час їх надання тарифів за період з грудня 2008 року по лютий 2009 року становить 7 333, 10 грн. з урахуванням знижки 422, 94 грн. за 11 564, 88 куб.м. холодної води проти 7 473, 95 грн., яка зазначена позивачем у розрахунку (різниця становить 7 473, 95 - 7 333, 10 = 140, 85) грн.

Позивач нарахував відповідачу за спірний період по коду 4-678 за воду для потреб холодного водопостачання 188 607, 99 грн., та виставив з врахуванням знижки (3 344, 44 грн.) 185 263, 55 грн.

Проте, правомірним буде нарахування вартості у сумі 188 607, 99 140, 85 = 188 467, 14 грн., що становить з врахуванням знижки та перерахунку (3 344, 44 грн. + 123, 65 грн.) 184 999, 05 грн.

Таким чином, вартість послуги з водопостачання та водовідведення наданого обсягом 130 131, 09 куб.м. становить 184 999, 05 грн.

З розрахунку позивача вбачається, що відповідачем за спірний період з березня 2007 по 01.05.2011 року було сплачено 154 938, 27 грн., а також сплачено відповідачем 4 000, 00 грн. в рахунок погашення боргу за попередній період. Відповідачем у судовому засіданні 23.11.2012 року було визнано, що 4 000, 00 грн. було дійсно сплачено в рахунок погашення боргу, але за спірний період, а не за попередній. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів наявності боргу за попередній період та не доведено правомірності зарахування коштів, сплачених відповідачем у спірному періоді в рахунок погашення боргів попередніх періодів, сплата відповідачем грошових коштів у розмірі 4 000, 00 грн. враховується судом як оплата послуг холодного водопостачання та водовідведення в спірний період.

Отже, відповідачем за спірний період було сплачено позивачеві 173 360, 43 (154 938, 27 + 4 000, 00+ 8 044, 98 (сплата за питну воду, що йде на підігрів до укладення додаткової угоди) + 6 377, 18 (сплата через ГІОЦ)) грн., в звязку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 00923/4-04 від 07.08.2002 року складає 11 638, 62 грн. (184 999, 05 173 360, 43).

Доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду не надано.

Отже, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання за договором № 00923/4-04 від 07.08.2002 року за спірний період з оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення по коду 4-678 для потреб холодного водопостачання та стоків питної води, що використовується для підігріву, та має перед позивачем заборгованість у сумі 11 638, 62 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 11 638, 62 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобовязання з оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення за договором, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат є обґрунтованими, однак підлягають стягненню частково в розмірі 1 876, 76 грн., які нараховані судом відповідно до вимог закону та умов договору. В іншій частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 17 257, 85 грн. в позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 8285 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Механізатор»(02152, м. Київ, вул. Бучми, 1; код 22869589) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»(01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, код 03327664) 11 638 (одинадцять тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 62 коп. боргу, 1 876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) грн. 76 коп. інфляційних втрат та 135 (сто тридцять пять) грн. 16 коп. державного мита та 23 (двадцять три) грн. 87 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 11.12.2012р.

Суддя С.О. Чебикіна