РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2012 р. Справа № 16/10/2012/5003

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р. ,

судді Петухов М.Г.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 підприємства "Рокус" на рішення господарського суду Вінницької області від 02.02.12 р. у справі № 16/10/2012/5003

за позовом ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_4

до ОСОБА_3 підприємства "Рокус"

про про спонукання до виконання мирової угоди.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 02.02.2012р. у справі №16/10/2012/5003 (суддя Нешик О.С.) задоволено позов Фізичної особи -підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 підприємства «Рокус»про спонукання до виконання мирової угоди.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, виходив з того, що позовні вимоги відповідають чинному законодавству і фактичним обставинам справи, підтверджені належними доказами.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Вінницької області від 02.02.2012р. у справі №16/10/2012/5003 відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти апеляційну скаргу та порушити провадження у справі. Скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 02.02.2012 у даній справі та прийняти нове рішення, яким в позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 підприємства «Рокус»відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 підприємство «Рокус»посилається на ту обставину, що судом першої інстанції при прийнятті позовної заяви та винесені рішення були допущені, порушення норм процесуального права. А саме судом, не надано оцінки тому, що нормами ГПК України не передбачено (ст.22 ГПК України) такого виду заяв, як заява про уточнення позовних вимог. А також суд задовольняючи вимогу позивача про спонукання виконання мирової угоди, яка була затверджена ухвалою суду від 07.07.11 у справі №16/28/2011/5003 зазначив, що вищевказана ухвала суду від 07.07.11 не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Дані висновки суду ґрунтуються на припущеннях, оскільки, в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що позивач звертався до органів ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі даної ухвали суду про затвердження мирової угоди, та якому було відмовлено з підстав невідповідності даної ухвали вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Суд приймаючи рішення про спонукання виконання ПП «Рокус»мирової угоди, виклав вдруге повний тексті, мирової угоди, зміст якої міститься в ухвалі суду від 07.07.11, чим, вийшов за межі вимог позивача, оскільки, як вбачається зі змісту позову та заяви про уточнення позовних вимог, останні документи не містять змісту мирової угоди. А відтак, вважаємо, що суд у такий спосіб намагався привести ухвалу суду про затвердження мирової угоди у відповідність до вимог ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" та надати їй статус виконавчого документа. А за таких обставин, оскаржуване рішення фактично дублює зміст ухвали від 07.07.11 у справі № 16/28/2011/5003, що суперечить вимогам ГПК України. А також як вбачається з ухвал господарського суду Вінницької області від 07.07.11 у справі №16/28/2011/5003, ухвали від 27.12.11 у справі №16/2(02-2)/2011/5003 та з рішення у даній справі, у всіх цих справах сторонами є ті самі особи, предметом спору є одні і ті самі правовідносини, і розгляд цих справ проводився одним і тим самим складом суду - під головуванням судді Нешик О.С. Вищевикладене дає підстави вважати, що судом було порушено порядок щодо автоматизованого та вірогідного розподілу справ, і як наслідок, ставить під сумнів об'єктивність та неупередженість даної судді у розгляді даної справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2012р. у даній справі апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства «Рокус»прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

До початку розгляду справи розпорядженням голови Рівненського апеляційного господар-ського суду від 19.03.2012р. у справі №16/10/2012/5003 змінено склад колегії, окрім заміни голову-ючого судді, змінено склад суду, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Петухов М.Г.

Представник відповідача - ОСОБА_3 підприємства "Рокус" ОСОБА_1 в судове засідання з'явилася та підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також надала пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 02.02.12 р. у справі №16/10/2012/5003 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і винести нове рішення.

Представник відповідача - ПП "Рокус" ОСОБА_2 підтримала позицію представника ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції, 21.03.2012 р. представник позивача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесу-ального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 07.07.2011р. у справі №16/28/2011/5003 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 підприємства "Рокус" про стягнення заборгованості в сумі 52 600 грн. за договором купівлі-продажу затверджено мирову угоду.

Відповідно до мирової угоди позивач погоджується з метою мирного врегулювання спору прийняти від відповідача грошові кошти в сумі 52400,00 грн. основного боргу.

Сторони домовились, що судові витрати понесені позивачем при звернення до суду, в тому числі 524,00 грн. - державного мита та 236,00 грн. - витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Відповідач з метою мирного врегулювання спору зобов'язується сплатити грошові кошти в сумі 52400,00 грн. (п'ятдесят три тисячі сто шістдесят гривень) рівними долями по 10480,00 (десять тисяч чотириста вісімдесят грн. 00 коп.) протягом п'яти місяців, починаючи з липня 2011 року по листопад 2011 року. Розрахунки проводити в останній тиждень кожного місяця.

Дана мирова угода набуває чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для позивача та відповідача.

Оскільки відповідач ОСОБА_5 підприємство "Рокус" умови мирової угоди не виконав, позивач ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Рішенням від 02.02.2012р. господарський суд Вінницької області позов задовольнив, зобов'язав відповідача (боржника) приватне підприємство "Рокус" (, юридична адреса: 23614 Вінницька область, Тульчинський район, смт. Шпиків, вул.Леніна, 27; фактична адреса: 21018 м.Вінниця, вул.Р.Скалецького, 7, офіс 405) виконати укладену з позивачем (стягувачем) - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (код НОМЕР_1, юридична адреса: 21000 Вінницька область, м.Вінниця, Ленінський район, Хмельницьке шосеАДРЕСА_1; фактична адреса: 21030 АДРЕСА_2) мирову угоду від 07.07.2011 року, що затверджена ухвалою господарського суду Вінницької області від 07.07.2011 року у справі №16/28/2011/5003.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позову, з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.80 ГПК України підставою припинення провадження у господарській справі є затвердження господарським судом мирової угоди, укладеної сторонами господарського спору. Про затвердження мирової угоди судом постановляється ухвала.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 4-5 ГПК України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов"язкових до виконання на усій ториторії України рішень, ухвал, постанов.

За правилами ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За правилами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 3.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року роз'яснено, що якщо ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про зобов'язання виконати мирову угоду, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ.

Доводи апеляційної скарги відповідача, зокрема і щодо відсутності доказів відмови органів Державної виконавчої служби у прийнятті до виконання ухвали про затвердження мирової угоди суд апеляційної інстанції не вважає переконливими, оскільки господарський суд при прийнятті рішення відповідно до ст. 43 ГПК України, може надати оцінку зЗакону України "Про виконавче провадження", місту судового акту на предмет його відповідності положенням ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства «Рокус» на рішення господарського суду Вінницької області від 02.02.2012р. у справі №16/10/2012/5003 - залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу №16/10/2012/5003 повернути до господарського суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Петухов М.Г.