ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2012 р. Справа № 5019/816/12

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Газовик"

до: Рівненського обласного територіального відділення ОСОБА_1 комітету України

про визнання недійсним рішення

Суддя Гудзенко Я.О.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2 (дов. № б/н від 05.03.12 р.),

Від відповідача: ОСОБА_3 (дов. від 06.06.2012 року № 26)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Газовик" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненського обласного територіального відділення ОСОБА_1 комітету України (далі відповідач) про визнання недійсним рішення від 27.03.2012 року № 21.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2012 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 5019/816/12, розгляд якої призначено на 13.06.2012 року.

Ухвалою господарського суду від 13.06.2012 р. розгляд справи відкладено на 18.07.2012 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача.

18.07.12 р. за клопотанням позивача розгляд спору подовжено та відкладено на 06.08.2012 р.

У судових засіданнях представником позивача підтримано позовні вимоги повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, представники відповідача заперечували проти позову з підстав, зазначених у поданому відзиві від 19.06.2012 р. № 01/22-1231-03.

31.07.2012 року позивачем подано додаткові докази в обґрунтування вимог.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 06.08.12 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Рівненської області

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення ОСОБА_1 комітету України (далі відповідач, відділення) від 27.03.2012 р. № 21 у справі № 03-1/49-11 вирішено:

- визнати, що ТОВ Газовик протягом січня-серпня 2011 року займало монопольне становище з часткою 35 % на ринку скрапленого газу в якості моторного пального в межах села Привільне та м. Дубно Рівненської області;

- визнати дії ТОВ Газовик, які полягали в установленні з червня-серпня 2011 року завищених, монопольно високих цін реалізації скрапленого газу, що реалізується у роздріб через АГЗС у територіальних межах Дубенського району Рівненської області в с. Привільне та м. Дубно, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов значної конкуренції на ринку. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 52 Закону накладено штраф у розмірі 68 000 грн. Рішення підписано уповноваженими особами.

Позивач отримав копію рішення 30.03.2012 р., тобто був зобовязаний оплатити штраф у строк до 30.05.2012 р., проте 23.05.2012 р. звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про визнання рішення недійсним.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про захист економічної конкуренції (далі Закон) за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи ОСОБА_1 комітету України приймають, зокрема, рішення про визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Разом з тим, в силу ч. 1 ст. 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів ОСОБА_1 комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Статтею 41 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що законодавство, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з недобросовісною конкуренцією, обмеженням та попередженням монополізму у господарській діяльності, складається з цього Кодексу, закону про ОСОБА_1 комітет України, інших законодавчих актів.

У вирішенні спору суд керується тими нормами відповідного законодавства, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст. 60 Закону рішення адміністративної колегії територіального відділення ОСОБА_1 комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

З огляду на зміст наведеної статті, а також положення ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів ОСОБА_1 комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Для кваліфікації дій суб'єкта господарювання як правопорушення, передбаченого ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону, не обов'язкове настання наслідків у вигляді ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання або споживачів, зокрема, заподіяння їм шкоди (збитків), а достатньо встановлення можливості настання таких наслідків.

Позивач вважає, що не допустив порушення антимонопольного законодавства у розумінні Закону, оскільки в рішенні відповідач не встановив на підставі яких доказів позивач відноситься до найбільших субєктів господарювання, також невірно визначені часові межі ринку та не відповідає дійсності твердження відповідача про встановлення максимальних цін.

Судом встановлено, що дорученням ОСОБА_1 комітету України від 02.09.2011 року № 13-01/523 було зобов'язано територіальні відділення здійснити дослідження діяльності та перевірку у разі необхідності, операторів роздрібних ринків скрапленого газу як моторного пального на предмет дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та у разі виявлення ознак порушення конкуренційного законодавства, зокрема шляхом необгрунтованого підвищення цін, використовуючи монопольне (домінуюче) становище, вжити відповідні заходи.

За результатами проведеного дослідження відділенням встановлено, що на зазначеному ринку, в межах Рівненської області, найбільшими суб'єктами господарювання, здатними впливати на цінову ситуацію в області є: ТОВ «Джерал-Ойл»; ПП «ОККО Нафтопродукт»; ТОВ «Золотий екватор»(з березня 2011 року); ТОВ «Газовик»(через ПП «Пропан Плюс»).

З оскаржуваного рішення відділення вбачається, що відділенням відповідно Закону та Методики визначення монопольного становища суб'єкта господарювання на ринку (далі - ОСОБА_1), затвердженої розпорядженням ОСОБА_1 комітету України від 05.03.2002 року № 49-р та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 року № 317/6605, було проведено дослідження становища ТОВ «Газовик»на ринку роздрібної торгівлі скрапленим газом в якості моторного пального в територіальних межах с. Привільне, м. Дубно Рівненської області та 7-ми кілометрової зони навколо вказаних територіальних одиниць протягом січня-серпня 2011 року.

З оскаржуваного рішення вбачається, що в територіальних межах м. Дубно, с. Привільне та 7-ми кілометрової зони свою діяльність здійснюють три субєкти господарювання на аналогічному ринку послуг: ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «Газовик»та ПФ «Украпатогаз».

Часовими межами ринку визначено січень-серпень 2011 року. Протягом восьми місяців 2011 року сукупність товарно-грошових відносин між продавцями і покупцями в зазначених територіальних межах ринків скрапленого газу, що реалізовується через АГЗС (АЗС), не зазнала істотних змін.

Споживачами скрапленого газу в якості моторного палива, що реалізується позивачем у справі є власники (фізичні та юридичні особи) автомобільного транспорту, які перебувають постійно або тимчасово у межах Дубенського району Рівненської області (АЗС знаходяться в с. Привільне, що знаходиться за 5 кілометрів від м. Дубно та м. Дубно (районний центр). Для споживачів, що переважно експлуатують автотранспортні засоби в межах зазначеного району, користування послугами АГЗС поза їх межами може бути економічно доцільним або недоцільним, оскільки пов'язано з додатковими матеріальними витратами та витратами часу.

На підставі проведеного дослідження встановлено, що в межах 7- кілометрової відстані від м. Дубно та с. Привільне роздрібна торгівля скрапленим газом в якості моторного палива здійснюється в с. Привільне ТОВ «Золотий екватор»та ПФ «Укравтогаз». Інші АЗС на яких проводиться реалізація скрапленого газу знаходяться на відстані, що перевищує 20 км. Тому, споживач, який знаходиться (мешкає) в м. Дубно, с. Привільне та 7-ми кілометровій зоні і навколо цих центрів, зможе скористатись послугами (заправити автомобіль) на АЗС ТОВ «Золотий екватор»та ПФ «Укравтогаз»та не матиме для себе економічної вигоди користуватися послугами АГЗС (АЗС), що розташовані в інших населених пунктах, навіть за умови нижчої вартості скрапленого газу на 5%, так як додаткові витрати пального перевищують економію коштів від заправки більш дешевим пальним.

За таких підстав, територіальними (географічними) межами ринку роздрібної торгівлі скрапленим газом в якості моторного палива визначено - м. Дубно, с. Привільне Дубенського району Рівненської області та 7-ми кілометрова зона навколо вказаних територіальних одиниць.

Частка суб'єкта господарювання - ТОВ «Газовик»на ринку роздрібної торгівлі скрапленим газом в якості моторного палива розраховувалася за формулою у відповідності з вимогами п. 8.4 ОСОБА_1 і згідно відомостей відділення становить 66,3 % в межах м. Дубно, с. Привільне Рівненської області та 7-ми кілометрової зони навколо вказаних територіальних одиниць.

Відповідно до ст. 12 Закону монопольним вважається становище суб'єкта господарювання на ринку товару, якщо на цьому ринку в нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції.

В судових засіданнях відповідач вказав, що ТОВ «Газовик»на виконання ст. 12 Закону ні в ході проведення перевірки, ні в ході розгляду відділенням справи не довело, що зазнавало значної конкуренції з боку інших суб'єктів господарювання.

Відповідно до функціонального призначення, стиснений природний газ як моторне пальне є товаром, подібним до моторних бензинів, дизельного пального та стисненого природного газу. Транспортний засіб, обладнаний газобалонною установкою для роботи двигуна на скрапленому газі, технічно придатний для використання двох видів палива: моторного бензину та скрапленого газу (або ж дизельного пального та скрапленого газу, якщо двигун працює на дизельному пальному) і не придатний для використання стисненого газу. Отже, скраплений газ не є товаром-замінником для стисненого природного газу. Споживачі, які переобладнали свої транспортні засоби для роботи на скрапленому газі (понесли матеріальні затрати на встановлення газобалонного обладнання) мали на меті заправляти свої транспорті засоби скрапленим газом, який в 1,5-2 рази дешевший від високооктанових бензинів, тому відповідно до п. 5.1 ОСОБА_1 відділенням правильно встановлено товарні межі ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального.

На підставі вказаного, суд визнає необґрунтованими доводи позивача про те, що відділенням було порушено порядок визначення територіальних меж ринку.

У даному випадку товарні межі ринку не можуть бути визначені шляхом формування групи взаємозамінних товарів, у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного товару іншим, оскільки основними споживачами скрапленого газу в якості моторного пального є власники автотранспортних засобів транспортні засоби яких працюють і переобладнані для роботи на скрапленому газі, скраплений газ не є товаром-замінником для стисненого природного газу

Відповідно до п. 7.1 ОСОБА_1 часові межі ринку визначаються як проміжок часу, протягом якого відповідна сукупність товарно-грошових відносин між продавцями і споживачами утворює ринок товару із сталою структурою.

Судом встановлено, що відділенням визначено часові межі ринку (для визначення монопольного становища) січень - серпень 2011 року, оскільки повний цикл обороту товару не перевищує одного місяця календарного року, протягом місяця у відповідь на значиме підвищення цін ТОВ «Газовик»мало можливість вжити заходів щодо стабілізації пропозиції на ринку. Період вчинення порушення (досліджуваний період червень-серпень 2011 року) входить до періоду визначеного відділенням, тобто, періоду протягом якого ТОВ «Газовик»займало монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Встановлено, що протягом січня-серпня 2011 року ПП «Пропан Плюс»здійснювало реалізацію скрапленого газу, який був закуплений у ТОВ «Газовик», згідно договору комісії.

Відповідно до п. 1.1 договору комісії від 01.11.10 р. № 228 Комісіонер - ПП «Пропан Плюс»зобов'язалось за дорученням Комітента (ТОВ «Газовик») за винагороду здійснювати продаж скрапленого газу. Пунктом 3.1 договору передбачено, що товар, переданий Комісіонеру, а також кошти, отримані від його реалізації, є власністю Комітента. Тобто, фактично, реалізацію скрапленого газу проводить ТОВ «Газовик».

За досліджуваний період позивачем було реалізовано 455,2 т. товару. Результати проведеного дослідження цін на скраплений газ наведено відповідачем в оскаржуваному рішенні. Вбачається, що відділенням були враховані ціни реалізації на АГЗС позивача в с. Привільне, с. Дубно, м. Рівне та встановлено, що ціна реалізації в м. Дубно у досліджуваному періоді вища за ціну в с. Привільне та в м. Рівне (а.с. 14, 65). На підставі вказаного відділенням встановлено, що ТОВ «Газовик»встановлювало максимальні ціни на АЗС в тих територіальних межах, в яких ринкова влада та частка субєкта господарювання є суттєвою: АЗС в с. Привільне та м. Дубно частка склала 66,3%, в інших територіальних межах ціни були мінімальними в м. Рівне частка на ринку 9,84% з мінімальними цінами протягом 86 днів.

Вказане ціноутворення в різних територіальних межах відповідач пояснює як наявність конкуренції на одних товарних ринках та її відсутність на інших. Калькуляцій вартості реалізації скрапленого газу в якості моторного пального ТОВ «Газовик»не складає. Тобто, ТОВ «Газовик»встановлювало максимальні відпускні ціни в тих територіальних межах, в яких воно не зазнавало значної конкуренції або конкуренція взагалі відсутня, в той же час, на інших АЗС (з наявною конкуренцією) застосовувало мінімальні ціни реалізації скрапленого газу і залишалось прибутковим. За результатами діяльності ТОВ «Газовик»у 2011 році було прибутковим. ТОВ «Газовик»закупівлю нафтопродуктів, умови обороту товару на ринку та роздрібну ціну на нафтопродукти, які реалізовувались споживачам через АЗС, здійснювало та встановлювало самостійно.

На АГЗС ТОВ «Газовик» в м. Дубно та с. Привільне, протягом червня-серпня 2011 року, роздрібні ціни на скріплений газ значно зросли та були вищими за роздрібні ціни на газ у інших суб'єктів господарювання. Так, відділенням встановлено, що середня ціна реалізації скрапленого газу позивача у червні 2011 року на всіх АЗС склала 5,72 грн. за 1 л, у липні 2011 року - 6,37 грн. за 1 л, у серпні 2011 року - 6,81 грн. за 1 л. Загальний приріст ціни реалізації газу склав 19,05%. Середня ціна реалізації скрапленого газу інших суб'єктів господарювання у червні 2011 року складала 5,7 грн. за 1 л; у липні 2011 року - 6,25 грн. за 1 л; у серпні 2011 року - 6,69 грн. за 1 л.

На підставі вказаного відділення при винесенні рішення дійшло висновку про те, що встановлений ТОВ «Газовик»у червні-серпні 2011 року рівень роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального на АЗС у територіальних межах Дубенського району був завищеним та монопольно високим.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 року № 15 (далі Постанова Пленуму ВГСУ) застосування різних цін чи різних інших умов до рівнозначних угод з суб'єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об'єктивно виправданих на те причин згідно з п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку. Відповідна норма не ставить висновок про наявність/відсутність таких рівнозначних угод у залежність від оформлення відносин письмовим договором (договорами). Зазначений висновок (за відсутності договорів) може бути зроблено й за результатами аналізу поведінки учасників відповідних правовідносин. При цьому обов'язок обґрунтувати існування об'єктивно виправданих причин такого застосування покладається на особу, яка застосовує згадані ціни чи інші умови.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно з п. 2 ст. 50 Закону порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

За приписами ст. 27 ГК України монопольним визнається домінуюче становище суб'єкта господарювання, яке дає йому можливість самостійно або разом з іншими суб'єктами обмежувати конкуренцію на ринку певного товару (робіт, послуг). Монопольним є становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку певного товару перевищує розмір, встановлений законом. Монопольним може бути визнано також становище суб'єктів господарювання на ринку товару за наявності інших умов, визначених законом.

Факт зайняття суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку доводиться органами ОСОБА_1 комітету України на підставі відповідного дослідження, проведеного у порядку, передбаченому Методикою, оскільки для кваліфікації дій суб'єктів господарювання за ч. 1 ст. 13 Закону необхідно встановити насамперед факт зловживанням монопольним (домінуючим) становищем.

Водночас за змістом приписів ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Судом з'ясовано, що в оскаржуваному рішенні вказані докази встановлення завищених цін на скріплений газ у визначений період у порівнянні з іншими субєктами господарювання на визначеній території, обмеження конкуренції внаслідок дій позивача на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку, протягом певного періоду часу, досліджено в рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення, співвідношення дій суб'єкта господарювання з поведінкою інших вказаних вище учасників товарного ринку.

У п. 6.1 ОСОБА_1 зазначено, що територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів (товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним.

При остаточному визначенні територіальних (географічних) меж ринку визначальною є менша здатність до переміщення або попиту, або пропозиції.

Згідно з п. 1.3 ОСОБА_1 територіальні (географічні) межі ринку - територія зі сферою взаємовідносин купівлі-продажу товару (групи товарів), в межах якої за звичайних умов споживач може легко задовольнити свій попит на певний товар і яка може бути, як правило, територією держави, області, району, міста тощо або їхніми частинами.

У п. 5.1 ОСОБА_1 зазначено, що товарні межі ринку визначаються шляхом формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп), у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного товару до споживання іншого.

Формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп) здійснюється із переліку товарів, які мають для продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів, користувачів) ознаки одного (подібного, аналогічного) товару (товарної групи), за показниками взаємозамінності, якими зокрема є подібність умов використання, експлуатаційних властивостей і характеристик, відсутність суттєвої різниці в цінах.

Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону за порушення, передбачені п.п. 1, 2, 4 ст. 50 Закону накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами ОСОБА_1 комітету України відповідних правових норм, зокрема, ОСОБА_1. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами ОСОБА_1 комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку.

Господарський суд у вирішенні спору не повинен здійснювати дослідження ринків товарів, у тому числі товарні та територіальні межі ринку, питання формування цін на ринках товарів тощо, визначати власними силами монопольне (домінуюче) становище суб'єктів господарювання на ринку, оскільки відповідні функції здійснюються виключно органами ОСОБА_1 комітету України.

Для виявлення ознак монопольного становища відповідно до п. 2 ОСОБА_1 комітет України провів наступні дії: встановив обєкт аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища, а саме субєкта господарювання - ТОВ «Газовик»у порівнянні з іншими вказаними вище товариствами, визначив конкретний товар скраплений газ для заправки авто, який продається ТОВ «Газовик»та іншими вказаними вище субєктами господарювання; склав перелік основних продавців скрапленого газу; визначив товарні та територіальні (географічні) межі ринку. Встановив проміжок часу, стосовно якого має визначатися становище субєктів господарювання на ринку визначивши часові межі ринку; обсяг товару, який обертається на ринку.

Відповідно до ст. 59 вказаного Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів ОСОБА_1 комітету України є: неповне зясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, питання наявності чи відсутності в діях субєкта господарювання ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем та повноту зясування обставин, які мають значення для справи судом досліджено в системному аналізі з діями субєкта господарювання, встановленими ОСОБА_1 комітетом України та вимогами ст.ст. 12, 13 Закону і відповідними положеннями ОСОБА_1.

Оскільки органом ОСОБА_1 комітету України у повному обсязі проведено аналіз ринку послуг наданих позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним прийнятого цим органом рішення та про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов залишити без задоволення.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст. 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 10.08.2012 року.

Суддя Гудзенко Я.О.