ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.03.12 р. Справа № 19/204

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання Мозговій Н.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії «Головне управління ПАТ «Промінвестбанк» в Донецькій області

про зміну порядку виконання рішення по справі №19/204

за позовом Акціонерного комерційного промислово інвестиційного банку (Закрите акціонерне товариство) м. Київ в особі Філії „Куйбишевське відділення Промінвестбанку в м. Донецьку м. Донецьк

до відповідача ОСОБА_1 підприємства „WEF TRANS м. Донецьк

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 200,00 грн. та 194 262,41 євро шляхом звернення стягнення на заставлене майно, дозвіл банку на реалізацію заставленого майна будь-якій особі

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю.

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю.

Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство), м. Київ в особі Філії „Куйбишевське відділення Промінвестбанку в м. Донецьку, м. Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 підприємства „WEF TRANS, м. Донецьк про звернення стягнення на заставлене майно відповідача згідно положень договору застави транспортних засобів № 80-18-20-138/04 від 19.08.04р. та договору застави транспортних засобів № 80-18-20-13/08 від 10.07.08р. задля задоволення вимог позивача щодо сплати відповідачем суми боргу, суми відсотків за користування кредитом, суми відсотків за неправомірне користування кредитом, суми комісійної винагороди, суми пені за прострочення виконання грошових зобовязань, дозвіл Промінвестбанку самостійно реалізувати заставлене майно відповідача згідно вищезазначених договорів застави.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.02.2009р. у справі №19/204 задоволено позовні вимоги Акціонерного комерційного промислово інвестиційного банку (Закрите акціонерне товариство) в особі Філії „Куйбишевське відділення Промінвестбанку в м. Донецьку до ОСОБА_1 підприємства „WEF TRANS та стягнуто заборгованість за кредитним договором № 80-11-20-58/06 від 14.06.2006 р. у розмірі 200,00 грн. та 194 262,41 євро (еквівалентно 1 961 170,33 грн.), в тому числі: заборгованість за кредитом 192 239,92 євро (еквівалентно 1 940 752,35 грн.), заборгованість за процентами 1 681,49 євро (еквівалентно 16 975,43 грн.), комісійна винагорода за управління кредитом - 200,00 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 341,00 євро (еквівалентно 3 442,56 грн.), вирішено стягнення здійснити шляхом звернення стягнення на рухоме майно (автомобільний транспорт), передане в заставу на підставі: Договору застави транспортних засобів № 80-18-20-138/04 від 09.08.2004р., посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № д-556, з врахуванням договору № 80-18-20-138-01/06 від 01.09.2006 р. про внесення змін до договору застави транспортних засобів № 80-18-138/04 від 19.08.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 01.09.2006 р. за реєстровим № д-971; та на підставі Договору застави транспортних засобів № 80-18-20-13/08 від 10.07.2008 р., посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № 9311, та надано позивачу право продажу предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договорів купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; стягнуто з відповідача судові витрати по справі №19/204.

16 лютого 2009р. на виконання вищевказаного рішення видані відповідні накази.

06 березня 2012р. через канцелярію суду господарського суду Донецької області від Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк надійшла заява про зміну порядку виконання рішення, обґрунтована неможливістю самостійного виконання рішення №19/204 від 02.02.2009р. у встановленому судом порядку через відсутність попиту на майно, за рахунок продажу якого банком третій особі мають бути задоволені позовні вимоги по справі №19/204. На підставі викладеного заявник просить суд змінити порядок виконання вищевказаного рішення, встановивши спосіб продажу предметів договору застави транспортних засобів №80-18-20-138/04 від 09.08.2004р. та договору застави транспортних засобів №80-18-20-13/08 від 10.07.2008р. шляхом продажу предмету застави на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2012р. вищевказану заяву ПАТ «Промінвестбанк» призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 21.03.2012р. представник заявника наполягав на зміні порядку виконання рішення суду №19/204 від 02.02.2009р., посилаючись на неможливість самостійно реалізувати предмет застави за відсутністю попиту, представник боржника проти задоволення вимог заявника заперечив, посилаючись на відсутність перешкод для виконання цього рішення у встановлений судом порядок .

Дослідивши матеріали справи №19/204 та заслухавши представників сторін, суд встановив:

Згідно з ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

З огляду на позицію Вищого арбітражного суду України, викладену в роз'ясненнях №02-5/333 від 12.09.1996р., підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановлені. Зміна порядку рішення зумовлює видозмінення зазначеної у рішенні форми його виконання, в той час як зміна порядку передбачає виконання рішення у раніше встановлений судом спосіб, проте іншим шляхом.

Рішенням господарського суду Донецької області №19/204 від 02.02.2009р. задоволено позовні вимоги банку про стягнення кредитної заборгованості в сумі 194 262, 41 євро та 200 грн., встановлено, що стягнення здійснюється шляхом звернення стягнення на предмети застави за договорами застави транспортних засобів №80-18-20-138/04 від 09.08.2004р., №80-18-20-13/08 від 10.07.2008р. та з урахуванням п.5.1 договорів застави визначено порядок виконання рішення суду щодо реалізації заставленого майна шляхом укладення банком договорів купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Проте, за твердженням позивача, виконання вищевказаного рішення у встановленому судом порядку є неможливим з огляду на неспроможність позивачем самостійно реалізувати майно, у звязку із відсутністю пропозицій щодо придбання транспортних засобів, на які звернуто стягнення за рішенням суду, незважаючи на оприлюднення відомостей про їх продаж на офіційному сайті ПАТ «Промінвестбанк». В підтвердження відсутності попиту на вищевказане заставлене майно заявником до матеріалів справи надано довідку №19опр від 02.03.2012р. за підписом керівника філії «Головне управління ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області», якій на баланс передано всі активи та пасиви філії «Куйбишевське відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Донецьк».

Задовольняючи заяву позивача ПАТ Промінвестбанк, суд виходив с наступного.

У відповідності до ст. ст.124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства в України.

До того судом враховані приписи пункту 1 статті 6 параграфа 1 Конвенції про Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини по справах «Горнсбі проти Греції" (рішення від 19 березня 1997 р.), "Ромашов проти України" (рішення від 27.07.2004 року), якими встановлено, що зазначена Конвенція «гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду".

Як свідчать матеріали справи та пояснюють сторони в судовому засіданні, рішення суду від 02.02.2009 року на час розгляду заяви не виконано. Встановлена судом заборгованість не стягнута у звязку неспроможністю заявника знайти покупців та задовольнити вимоги за рахунок продажу предмету застави.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання судового наказу відкрито виконавче провадження ВП №14181134, вчиненні виконавчі дії щодо опису та арешту майна, за актом прийому-передачі відповідач передав державному виконавцю ключі та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, що є предметом договору застави. Але, в судовому засіданні представник позивача підтвердив, що на даний час майно ані заявником, ані державною виконавчою службою не відчужено. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила що майно дійсно не реалізоване та знаходиться на території, яка прилягає до території ПП „WEF TRANS .

Суд звернув увагу на те, що встановлений рішенням суду від 02.02.2009року порядок виконання зазначеного рішення шляхом «надання Банку права продажу предмета забезпеченого обтяження шляхом укладання договорів купівлі-продажу з іншою особоюпокупцем» та приписи ст.124 Конституції України (щодо обовязковості судового рішення), ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (за якою встановлення способу реалізації предмета обтяження є компетенцією саме суду), ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» (за якою заміна порядку виконання рішення є виключною компетенцією суду), виключають можливість на час розгляду заяви Банку виконати рішення державними органами примусового виконання рішень у спосіб, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», шляхом застосування процедур, встановлених зазначеним законом.

Суд вважає доведеними належним чином доводи заявника про неможливість виконання рішення господарського суду Донецької області №19/204 від 02.02.2009р. про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № 80-11-20-58/06 від 14.06.2006 р. на майно, передане в заставу за договорами застави транспортних засобів №80-18-20-138/04 від 09.08.2004р. та №80-18-20-13/08 від 10.07.2008р. шляхом укладення договорів купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Водночас, обраний заявником інший порядок виконання зазначеного рішення суду, а саме шляхом продажу предмету застави на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження відповідає приписам законодавства, та є цілком обґрунтованим з огляду на ст. 115 ГПК України, ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, доводи боржника про відсутність необхідності зміни порядку та способу виконання рішення господарського суду Донецької області №19/204 від 02.02.2009р. з огляду на відкриття виконавчого провадження ВП №14181134 з його виконання та вчинення виконавчих дій щодо опису та арешту майна, на яке звернуто стягнення заборгованості, судом відхиляються з наступних підстав. Виконання рішення суду щодо реалізації предметів застави позивачем у встановленому судом порядку шляхом укладення позивачем договорів купівлі-продажу з іншою особою-покупцем виключає участь державного виконавця в безпосередньої реалізації зазначеного майна, тому матеріали виконавчого провадження ВП №14181134 не можуть бути розцінені судом як належні та допустимі докази можливості безперешкодного виконання рішення суду №19/204 від 02.02.2009р., на якому наполягає боржник.

До того ж суд наголошує на тому, що зміна порядку виконання зазначеного рішення шляхом забезпечення його виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження» не порушує прав боржника, але забезпечить відчуження майна в порядку ст. 62 зазначеного Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недопустимість тривалого невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 80-11-20-58/06 від 14.06.2006 року в сумі 200,00 грн. та 194 262,41 євро (еквівалентно 1 961 170,33 грн.) та беручи до уваги, що вимоги заявника є доведеними, правомірними та відповідачем не спростовані, змінює порядок виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2009р. по справі №19/204.

Керуючись ст.ст.86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Законами України „Про заставу, «Про виконавче провадження», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про зміну порядку виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2009р. по справі №19/204.

Змінити порядок виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2009р. по справі №19/204, а саме:

Стягнення заборгованості ОСОБА_1 підприємства „WEF TRANS, м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за кредитним договором № 80-11-20-58/06 від 14.06.2006 р. у розмірі 200,00 грн. та 194 262,41 євро (еквівалентно 1 961 170,33 грн.), в тому числі: заборгованість за кредитом 192 239,92 євро (еквівалентно 1 940 752,35 грн.), заборгованість за процентами 1 681,49 євро (еквівалентно 16 975,43 грн.), комісійна винагорода за управління кредитом - 200,00 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 341,00 євро (еквівалентно 3 442,56 грн.) здійснити шляхом звернення стягнення на рухоме майно (автомобільний транспорт), передане в заставу на підставі договору застави транспортних засобів № 80-18-20-138/04 від 09.08.2004р.:

№ п/п Марка, модель, тип Реєстраційний номер Рік випуску, колір, шасі (рама), двигун

1 Причіп іноземного вироб., тип Н/причіп-фургон тентований АН0250ХХ 2004, сірий, WSMS105

2 Причіп іноземного вироб., тип Н/причіп-фургон тентований АН0249ХХ 2004, сірий, WSMS107

3 Причіп іноземного вироб., тип Н/причіп-фургон тентований АН0248ХХ 2004, сірий, WSMS106

4 Причіп іноземного вироб., тип Н/причіп-фургон тентований АН0247ХХ 2004, сірий, WSMS109

5 Причіп іноземного вироб., тип Н/причіп-фургон тентований АН0246ХХ 2004, сірий, WSMS108

6 IVECO AT 440 S43 тип сідловий тягач АН2505АВ 2004, білий, WJMM1VSK004281321

7 IVECO AT 440 S43 тип сідловий тягач АН2504АВ 2004, білий, WJMM1VSK004281328

8 IVECO AT 440 S43 тип сідловий тягач АН2503АВ 2004, білий, WJMM1VSK004281326

9 IVECO AT 440 S43 тип сідловий тягач АН2502АВ 2004, білий, WJMM1VSK004281324

10 IVECO AT 440 S43 тип сідловий тягач АН2501АВ 2004, білий, WJMM1VSK004281322

передане в заставу на підставі договору застави транспортних засобів №80-18-20-13/08 від 10.07.2008 р.:

№ п/п Марка, модель, тип Реєстраційний номер Рік випуску, колір, шасі (рама), двигун

1 Марка KOGEL, модель CARGO-MAXX PLUS, тип напівпричіп бортовий тентований АН0109ХТ 2006, сірий, WK0S854

2 Марка KOGEL, модель CARGO-MAXX PLUS, тип напівпричіп бортовий тентований АН0111ХТ 2006, сірий, WK0S853

3 Марка KOGEL, модель CARGO-MAXX PLUS, тип напівпричіп бортовий тентований АН0110ХТ 2006, сірий, WK0S855

4 Марка IVECO, модель AT440S43Т/Р тип вантажний сідловий тягач АН2825ВК 2006, білий , WJMM1VSK004318341

5 Марка Scania, модель R380, тип вантажний сідловий тягач АН8085ВІ 2006, білий, XLER4X2

6 Марка Scania, модель R380, тип вантажний сідловий тягач АН8086ВІ 2006, білий, XLER4X4

шляхом продажу предметів застави на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Виконання рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2009р. по справі №19/204 здійснювати з урахуванням ухвали суду від 21.03.2012р. по справі №19/204.

Суддя Демідова П.В.