КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2012 № 58/329

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Шипка В.В.

при секретарі

судового засідання: Серзі І.С.

за участі представників

сторін:

позивача: Загурська В.Й. - дов. № 161 від 09.07.2012 р.;

відповідача: Чистова А.С. - дов. б/н від 07.05.2012 р.;

третьої особи-1: не з'явився; про день, час та місце розгляду

справи був повідомлений належним чином;

третьої особи-2: Лучка І.Ю. - дов. № 16-8/6276-с від 01.09.2011 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Ранголі"

на рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2012 р.

у справі № 58/329 (головуючий суддя - Блажівська О.Є; судді: Омельченко Л.В, Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ранголі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Новий горизонт"

треті особи без самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача Державна установа „Інститут медицини праці Академії медичних наук України" (третя особа-1);

Державна служба інтелектуальної власності України (третя особа-2)

про визнання права попереднього користувача на торговельні марки

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ „Ранголі" звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача - ТОВ „Новий горизонт" про визнання за позивачем право попереднього користувача на торгові марки "Гліфат", "Галеас", «Гранік», "Дезорант", "Базоран", "Центор", "Мілано", "Тілат", "Бішка", "Контакт Плюс", "Беталон-Х", "Тебун-Ультра".

Ухвалою Господарського суду м. Києві від 25.01.2012 р. № 58/329 залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державну установу „Інститут медицини праці Академії медичних наук України"(третя особа-1) та Державну службу інтелектуальної власності України (третя особа-2).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.03.2012 р. № 58/329 у задоволенні позову було відмовлено.

Непогоджуючись із вищевказаним Рішенням, позивач - ТОВ „Ранголі" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2012 р. № 58/329 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована на тому, що судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваного Рішення було неповно з'ясовано всі обставин, які мають значення для справи, а викладені у Рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою КАГС від 10.04.2012 р. № 58/329 у складі колегії: головуючий суддя - Борисенко І.В. (доповідач); судді: Сотніков С.В., Шипко В.В. прийнято до провадження вказану апеляційну скаргу та призначено її до розгляду на 08.05.2012 р. та зобов'язано відповідача та третіх осіб надати письмові Відзиви на апеляційну скаргу.

07.05.2012 р. через канцелярію суду представником відповідача надано письмовий Відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Секретаря КАГС від 07.05.2012 р. № 01-22/3/4 змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Борисенко І.В. (доповідач); судді: Остапенко О.М., Шипко В.В..

Ухвалою КАГС від 07.05.2012 р. № 58/329 апеляційна скарга ТОВ "Ранголі" прийнята до провадження колегією суддів у названому складі.

Ухвалою КАГС від 08.05.2012 р. № 58/329 відкладено розгляд справи на 26.06.2012 р. на підставі п.п. 1, 2 ст. 77 ГПК України.

У зв'язку з обранням Борисенко І.В. на посаду судді Вищого адміністративного суду України за Розпорядженням КАГС № 01-15/439 від 03.07.2012 р. було проведено повторний автоматичний розподіл справи № 58/329 між суддями, розгляд якої призначено наступному складу суддів: головуючий-суддя Ільєнок Т.В. (доповідач), суддів: Скрипка І.М., Шипко В.В..

Ухвалою КАГС від 06.07.2012 р. № 58/329 у складі нової колегії суддів прийнято до провадження вказану апеляційну скаргу та призначено її до розгляду на 04.09.2012 р..

Розпорядженням Голови КАГС від 04.09.2012 р. змінено склад колегії, що розглядав дану справу на колегію у складі: головуючий суддя - Ільєнок Т.В; судді: Гаврилюк О.М., Шипко В.В..

У судове засідання від 04.09.2012 р. представник третьої особи-1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується залученим до матеріалів справи зворотнім поштовим повідомленням про його виклик до призначеного судового засідання, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

Зважаючи на вищенаведене, а також на те, що у судовому засіданні від 04.09.2012 р. присутні представники сторін не заперечили проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представника третьої особи-1, колегія суддів дійшла висновку про можливість продовжити розгляд справи за його відсутності та за наявними у справі матеріалами.

Присутній у судовому засіданні від 04.09.2012 р. представник скаржника (позивач) свої вимоги за апеляційною скаргою залишив без змін, наголосив про необхідність скасування оскаржуваного Рішення господарського суду з підстав, які викладені у скарзі.

Представник відповідача за наданими усними поясненнями категорично заперечив проти доводів апеляційного оскарження, просив колегію суддів відмовити скаржнику у задоволенні його апеляційної скарги з огляду на її безпідставність та необгрунтованість, оскаржуване Рішення Господарського суду м. Києві від 12.03.2012 р. № 58/329 просить залишити в силі.

Представник третьої особи-2 за наданими усними поясненнями зауважив про відсутність будь-яких порушень в діях Державної служби інтелектуальної власності України при реєстрації спірних торгових марок, просить колегію суддів прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дійшла висновку про необхідність залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ „Ранголі", Рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2012 р. № 58/329 залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у квітні 2009р. між ТОВ "Новий горизонт" (відповідач) та Державною установою "Інститут медицини та праці Академії медичних наук України" укладено Договори на виконання науково-дослідних робіт №160/09 від 09.06.2009 р., № 210/09 від 21.07.2009 р., № 211/09 від 21.07.2009 р..

Відповідно п. 1.1 Договору № 160/09 від 09.06.2009 р., предметом Договору є вивчення умов праці та динаміки залишкових кількостей: гербіцидів "Гліфат, в.р.", "Трігон", "Диквант, в.р.к", "Трістар, в.р.г ", фунгіциду "Тебун, т.к.с.", "Дезоран, к.с.", інсекциду "Норіл, к.е.".

Відповідно п. 1.1 Договору № 211/09 від 21.07.2009 р., предметом Договору є вивчення умов праці та динаміки залишкових кількостей: гербіциду "Атлантікс, к.е.", "Базоран, в.р.", "Центор, к.е.", "Мілано, к.с.", "Лотос, в.р.", фунгіциду "Імпульс-F, .к.с.", "Тілат, к.е.", інсекциду "Бішка, к.е.", "Контакт Плюс, к.е.".

Відповідно п. 1.1 Договору № 210/09 від 21.07.2009 р., предметом Договору є первинна оцінка токсикологічних властивостей пестицидних препаратів: Гліфат, Трігон, Диквант, Трістар, Табун, Дезоран, Норіл, Атлантікс, Базоран, Центор, Мілано, Лотос, Імпульс-F, Тілат, Бішка, Контакт Плюс (Том-1, арк. с. 71).

У червні-липні 2009 р. відповідач подав заяви до Державного підприємства "Український інститут промислової власності" про реєстрацію знаків для товарів і послуг "Гліфат", "Галеас", "Дезорант", "Базоран", "Центор", "Мілано", "Тілат", "Бішка", "Контакт Плюс", "Беталон-Х", "Тебун-Ультра", "Гранік".

У листопаді-грудні 2010 р. відповідач отримав Свідоцтва на знаки для товарів і послуг №№ 132045, 132039, 132047, 132724, 132043, 132048, 132041, 132046, 132044, 132721, 131503, 131504 по вищезазначеним найменуванням.

Відповідно до додаткових Угод №1 від січня 2010 р. про внесення змін до Договору №160/09 від 09.06.2009 р., № 210/09 від 21.07.2009 р., № 211/09 від 21.07.2009 р. відповідач передав ТОВ "Ранголі" (позивачу) всі свої права та обов'язки у тому числі фінансові зобов'язання.

23 вересня 2010 р. позивач подав до Державного підприємства "Український інститут промислової власності" заяви про реєстрацію знаків для товарів і послуг "Гліфат", "Галеас", "Дезорант", "Базоран", "Центор", "Мілано", "Тілат", "Бішка", "Контакт Плюс", "Беталон-Х", "Тебун-Ультра", "Гранік", проте, позивач не отримав позитивного рішення у зв'язку з тим, що відповідач здійснив оплату і отримав Свідоцтва на вище зазначені знаки для товарів і послуг.

Відповідно позовної заяви позивач просив визнати право попереднього користування на торгівельні марки "Гліфат", "Галеас", "Дезорант", "Базоран", "Центор", "Мілано", "Тілат", "Бішка", "Контакт Плюс", "Беталон-Х", "Тебун-Ультра", "Гранік" посилаючись на те, що підготовчі дії відповідача здійснювались від імені позивача за усною домовленістю між ними, а тому відповідач володів інформацією щодо комерційних планів позивача і здійснення імпорту та продажу хімічних продуктів в Україні.

У доказ того, що позивачем здійснено значну підготовку для використання вищезазначених торгівельник марок скаржник, як і в суді першій інстанції посилається на Угоди укладені в червні 2010 р., вересні 2010 р., лютому 2010 р., (№ RG/YP/01/2010, RG/YP/02/2010, RG/NGA/03/2010, RG/JC/02/2010, RG/NGA/04/2010, RG/JC/03/2010, RG/JS/04/2010) з заводами виробниками Індії та Китаю, що здійснюють виробництво та продаж вищезазначеної продукції.

Відповідач наголошені ствердження позивача про існування усних домовленостей між сторонами в період часу, що передував поданню відповідачем заявок на реєстрацію спірних позначень, заперечує посилаючись при цьому на недоведеність позивачем наявності доказів про усні домовленості сторін.

Оцінюючи подані сторонами докази, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, взявши до уваги наступне.

Відповідно до ст. 500 ЦК України будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача).

Згідно із п. 6 ст. 16 ЗУ "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється, зокрема, на здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки.

Такими правами, що виникли до дати подання власником свідоцтва заявки на реєстрацію знака, можуть бути права іншої особи на комерційне (фірмове) найменування, географічне зазначення чи промисловий зразок, а також використання іншою особою позначення, тотожного або схожого із зареєстрованим знаком, до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, - до дати пріоритету заявки (право попереднього користування, передбачене статтею 500 ЦК України). (п. 46 Рекомендацій президії ВГСУ від 10.06.2004 р., №04-5/1107 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності").

Згідно Листа Вищого господарський суду від 22.01.2007 р., № 01-8/24 "Про практику застосування господарськими судами законодавства про захист прав на знаки для товарів і послуг (торговельні марки) (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)", чинне законодавство не містить будь-яких обмежень стосовно суб'єкта права попереднього користувача, наявність якого, в свою чергу, виключає необхідність отримання дозволу на використання відповідної торговельної марки від власника свідоцтва та унеможливлює заборону власником свідоцтва цій особі вчиняти дії, які охоплюються правом попереднього користувача. При цьому різновиди фактичної реалізації суб'єктами господарювання прав попереднього користувача співпадають з визначенням форм використання торговельної марки, наведеним у ч. 2 ст. 157 ГК України та п. 4 ст.16 Закону.

Відповідно до матеріалів справи відповідач у червні-липні 2009 р. подав заяви до Державного підприємства "Український інститут промислової власності" про реєстрацію знаків для товарів і послуг "Гліфат", "Галеас", "Дезорант", "Базоран", "Центор", "Мілано", "Тілат", "Бішка", "Контакт Плюс", "Беталон-Х", "Тебун-Ультра", "Гранік" та отримав Свідоцтва на знаки для товарів і послуг №№ 132045, 132039, 132047, 132724, 132043, 132048, 132041, 132046, 132044, 132721, 131503, 131504 на вище зазначені найменування у листопаді-грудні 2010 р..

Додаткові угоди за № 1 від січня 2010 р. про внесення змін до Договору № 160/09 від 09.06.2009 р., № 210/09 від 21.07.2009 р., № 211/09 від 21.07.2009 р. відповідно яких відповідач передав ТОВ "Ранголі" (позивачу) всі свої права та обов'язки у тому числі фінансові зобов'язання та угоди укладені в червні 2010 р., вересні 2010 р., лютому 2010 р., (№№RG/YP/01/2010, RG/YP/02/2010, RG/NGA/03/2010, RG/JC/02/2010, RG/NGA/04/2010, RG/JC/03/2010, RG/JS/04/2010) з заводами виробниками Індії та Китаю, що здійснюють виробництво та продаж продукції є укладеними після дати пріоритету заявки в розумінні ст. 500 ЦК України.

За наведених обставин, суд першої інстанції констатував, що відсутні підстави вважати, що позивачем було здійснено значну та серйозну підготовку для використання позначень: "Гліфат", "Галеас", "Дезорант", "Базоран", "Центор", "Мілано", "Тілат", "Бішка", "Контакт Плюс", "Беталон-Х", "Тебун-Ультра", "Гранік". Крім того, із аналізу матеріалів справи вбачається, що використання таких позначень позивачем мало місце після дати заявки відповідача для отримання Свідоцтв України на знаки для товарів і послуг №№ 132045, 132039, 132047, 132724, 132043, 132048, 132041, 132046, 132044, 132721, 131503, 131504.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Серед правових висновків суд першої інстанції зазначив і про те, що відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

За оцінкою колегії суддів господарським судом надана правильна правова оцінка обставинам справи.

При апеляційному оскарженні судового Рішення скаржник наголосив на письмових поясненнях засновника відповідача Арора Сумантр, в яких за оцінкою позивача, зазначено про те, що реєстрація торгівельних марок було спільним проектом позивача і відповідача.

Колегією суддів оглянуто названі письмові пояснення директора ТОВ «Новий горизонт» Арора Сумантр, при цьому з'ясовано, що серед іншого в своїх поясненнях Арора Сумантр зазначив: «я з ним (директором ТОВ «Ранголі» Мішра Аміт) розпочали спільний проект та винайшли, зареєстрували та запатентували, як новий винахід чотирнадцять різних агрохімікатів.»

Відповідач ТОВ «Новий горизонт» у судовому засіданні від 04.09.2012 р. надав колегії суддів Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.12.2011 р. при цьому звернув увагу колегії суддів на те, що за названою Постановою зазначено: «на даний час в Господарському суді Київської області розглядається позов Арора Сумантр (ТОВ «Новий горизонт») до ТОВ «Ранголі», генеральним директором якого є Мішра Аміт, про припинення порушення права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуги (патенти). Мішра Аміт - директор ТОВ «Ранголі» повідомив, що на вказані патенти він ніяк не претендує, так-як цінності для нього вони не представляють, і він згоден віддати їх Арора Сумантр. З Арора Сумантр він більше 2 років не бачився, лише декілька раз спілкувався по телефону, де він проживає йому не відомо.»

Колегія суддів вважає, що письмові пояснення Арори Сумантра, на які посилається скаржник як на додатковий доказ в підтвердження своїх позовних вимог не може бути прийнято судом у якості допустимого доказу по даній справі, оскільки в названих поясненнях йде мова про спільний проект реєстрації патентів на нові винаходи, а не про реєстрацію торгівельних марок. Більше того, неможливо ідентифікувати про які саме патенти та торгівельні марки йде мова за названими поясненнями Арора Сумантр.

Перевіривши наголошені доводи апеляційного оскарження по даній справі колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни Рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2012 р. № 58/329 не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ „Ранголі" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2012 р. № 58/329 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2012 р.

№ 58/329 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2012 р.

№ 58/329 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний термін.

Матеріали справи № 58/329 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Ільєнок Т.В.

Судді Гаврилюк О.М.

Шипко В.В.