ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" вересня 2012 р. Справа № 5019/1152/12

за позовом до Публічного акціонерного товариства "Луга"

до відповідача ОСОБА_1 особи - підприємства ОСОБА_2

про стягнення в сумі 17 995 грн. 18 коп.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача - не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Луга»(далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення 17 995,18 грн. заборгованості за поставлений товар.

15.08.2012 року через службу діловодства госпродарського суду від позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, згідно з яким останній просить суд стягнути з відповідача 14 982,56 грн.

Суд, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 22, п. 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розцінює його як зменшення розміру позовних вимог.

Позовні вимоги, з врахуванням клопотання про їх зменшення, мотивовані тим, що:

18.08.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 198 купівлі-продажу (надалі договір купівлі-продажу, договір), за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання передати відповідачу товар швейні вироби у власність, а відповідач прийняти товар та сплатити його вартість на умовах договору.

На підтвердження факту поставки товару позивачем надано видаткові накладні № РН-689 від 18.08.2011 року на суму 10 754,76 грн., № РН-758 від 14.09.2011 року на суму 8 929,81 грн., № РН-759 від 14.09.2011 року на суму 1 024,96 грн., № РН-802 віж 28.09.2011 року на суму 1 599,98 грн., № РН-887 від 21.10.2011 року на суму 6 654,88 грн., № РН-889 від 21.10.2011 року на суму 1 134,97 грн.

Загальна сума поставки склала 30 099,36 грн.

Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. договору купівлі-продажу оплата здійснюється в гривнях на підставі видаткової накладної на кожну окрему партію товару. Покупець зобовязаний заплатити 100% ціни товару протягом 30 днів з моменту передачі товару, що підтверджується видатковою накладною.

Відповідач, отримавши товар, його оплати у розмірі та строки, визначені договором купівлі-продажу, не провів.

Зокрема, відповідач черес касу підприємства оплати поставлений товар на суму 14 495,50 грн.

Крім того, відповідач повернув частину товару в рахунок погашення заборгованості в ромірі 1 894,99 грн.

Таким чином, загальна сума коштів, що надійшла від відповідача в рахунок оплати боргу, складає 13 708,87 грн.

За порушення строків розрахунків за поставлений товар позивач, у порядку п. 7.3. договору купівлі-продажу, нарахував пеню, розмір якої склав 1 273,69 грн.

В матеріально-правове обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 691, 692 ЦК України, ст.ст. 193, 224 ГК України.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав, вимог не заперечив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції адресату.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Ухвалою суду від 24.07.2012 року розгляд справи відкладено на 07.08.2012 року.

Ухвалою суду від 07.08.2012 року розгляд справи відкладено на 21.08.2012 року.

Ухвалою суду від 21.08.2012 року розгляд справи відкладено на 04.09.2012 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.08.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 198 купівлі-продажу (надалі договір купівлі-продажу), за умовами якого позивач взяв на себе зобовязання передати відповідачу товар швейні вироби у власність, а відповідач прийняти товар та сплатити його вартість на умов договору (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору купівлі-продажу кількість, асортимент та ціна товару зазначаються у накладних, які є невідємними частинами цього договору.

Партією товару за цим договором вважається товар (кількість, асортимент), що поставляється на підставі однієї накладної (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 9.1. договору купівлі-продажу даний договір укладено строком на один рік, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань за ним.

На підтвердження факту поставки товару на загальну суму 30 099,36 грн. позивачем надано видаткові накладні № РН-689 від 18.08.2011 року на суму 10 754,76 грн., № РН-758 від 14.09.2011 року на суму 8 929,81 грн., № РН-759 від 14.09.2011 року на суму 1 024,96 грн., № РН-802 від 28.09.2011 року на суму 1 599,98 грн., № РН-887 від 21.10.2011 року на суму 6 654,88 грн., № РН-889 від 21.10.2011 року на суму 1 134,97 грн.

Як встановлено судом відповідач розрахунків за отриманий товар у повному обсязі не провів, сплативши лише 14 495,50 грн. через касу позивача, що стверджується прибутковими касовими ордерами № 839 від 15.09.2011 року на суму 7 875,50 грн., № 1005 від 25.10.2011 року на суму 3 100,00 грн., № 1730 від 26.12.2011 року на суму 1 000,00 грн., № 25 від 26.01.2012 року на суму 2 020,00 грн., № 107 від 10.02.2012 року на суму 500,00 грн.

Крім того, відповідач в рахунок погашення заборгованості повернув частину придбачного товару на суму 1 894,99 грн., що стверджується прибутковими накладними № ПН-185 від 15.09.2011 року на суму 450,00 грн., № ПН-272 від 28.12.2011 року на суму 375,01 грн., № ПН-5 від 27.01.2012 року на суму 1 069,98 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 13 708,87 грн.

Суд, проаналізувавши вказані видаткові накладні, встановив, що в реквізитах останніх не міститься жодного посилання на укладений між сторонами договір купівлі-продажу.

Зокрема, у накладних № РН-689 від 18.08.2011 року, № РН-758 від 14.09.2011 року, № РН-802 від 28.09.2011 року, № РН-887 від 21.10.2011 року в графі «умови продажу»зазначено лише про відстрочку платужу на 30 днів, а в накладних № РН-759 від 14.09.2011 року, № РН-889 від 21.10.2011 року в графі «замовлення»вказано на рахунок 26/1, в графі «умови продажу»- відстрочка платужу на 30 днів.

Не свідчать про те, що товар відпускався саме на виконання умов договору купівлі-продажу, і прибуткові касові ордери, оскільки підставою внесення відповідачем готівки в касу позивача були знову ж таки видаткові накладні.

Повернення товару згідно з прибутковими накладними відбувалося без замовлення на умовах попередньої оплати.

За таких умов суд доходить висновку про те, що між позивачем та відповідачем мала місце позадоговірна поставка товару.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Видаткові накладні, надані позивачем в підтвердження факту поставки товару, відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Дані накладні є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та факт встановлення договірних відносин, а тому є всі підстави для покладення на відповідача обов'язку по проведенню розрахунків за отриманий товар.

Частина 2 ст. 530 ЦК України передбачає, що строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На виконання вказаної норми позивач направив відповідачу претензію № 23 від 19.03.2012 року, що стверджується фіскальним чеком № 7076 від 20.03.2012 року.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, позивачем нараховано пеню в розмірі 1 273,69 грн. (згідно з клопотанням про уточнення позовних вимог № 649 від 13.08.2012 року) за несвоєчасне проведення відповідачем розрахунків за поставлений товар на підставі п. 7.3. договору купівлі-продажу.

Виходячи з вимог ст. 231 ГК України, штравні санкції застосовуються у випадках, передбачених законом або договором.

Як зазначалося, судом встановлено, що зобовязання з поставки товару виникли між позивачем та відповаідачем не на підставі договору купівлі-продажу.

Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення пені в розмірі 1 273,69 грн., яку позивач нархував на підставі п. 7.3. договору купівлі-продажу.

Враховуючи, що позивач належними та достатніми доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, довів факт поставки товару та заборгованості, а відповідач вказаних обставин не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги позивача про стягнення 13 708,87 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 33010, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Луга»(вул. Драгоманова,38, м. Володимир-Волинський, Волинська область, 44700, ) 13 708,87 (тринадцять тисяч сімсот вісім грн. 87 коп.) грн.

3. У задоволенні стягнення 1 273,69 (одна тисяча двісті сімдесят три грн. 69 коп.) грн. пені відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 33010, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Луга»(вул. Драгоманова,38, м. Володимир-Волинський, Волинська область, 44700, ) 1 472,69 (одна тисяча чотириста сімдесят дві грн. 69 коп.) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Суддя Андрійчук О.В.