КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2012 № 5011-38/629-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Кропивної Л.В.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Гордовій Г.Л.

за участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 16.08.2012 року,

розглянувши матеріали апеляційних скарг

Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року

у справі №5011-38/629-2012 (суддя Власов Ю.Л.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Девелопер»

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про зміну умов договору, -

встановив:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року у справі

№5011-38/629-2012 позов задоволено повністю. Вирішено внести зміни в договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Фірма «Девелопер» та Київською міською радою згідно з рішенням господарського суду міста Києва від 15.09.06 року у справі №2/533, в редакції додаткової угоди, запропонованої ТОВ «Фірма «Девелопер», про виключення з договору абзаців 15, 16 пункту 8.4. розділу 8 вказаного договору.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року у справі №5011-38/629-2012 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2012 року у справі №5011-38/629-2012 прийнято апеляційну скаргу Київської міської ради до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні 06.08.2012 року за участю уповноважених представників сторін.

11.07.2012 року до Київського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року у справі №5011-38/629-2012 та прийняти нове рішення, яким ТОВ «Фірма «Девелопер» в задоволені позову відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2012 року у справі №5011-38/629-2012 прийнято апеляційну скаргу ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) до провадження та обєднано її розгляд з апеляційною скаргою Київської міської ради.

ОСОБА_3о. ОСОБА_2 Київського апеляційного господарського суду ОСОБА_4 за № 5011-38/629-2012 від 10.08.2012р., враховуючи перебування судді Федорчука Р.В. у відпустці, керуючись статтею 46 , 69 Господарського процесуального кодексу України, п. 3.1.12. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30, згідно п. 2.2 рішення зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2012р., розгляд апеляційної скарги у справі № 5011-38/629-2012 доручено здійснити у складі: головуючий суддя Тищенко О.В., судді: Кропивна Л.В., Чорна Л.В.

У відповідності до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 15.08.2012 року, було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справами, 23.12.2004 року рішенням Київської міської ради «Про передачу ТОВ «Фірма «Девелопер» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків з обєктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів №2, 3, 4, 5, 8 житлового масиву Осокорки - Північні у Дарницькому районі міста Києва» №906/2316 затверджено проект відведення земельної ділянки позивачу для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків з обєктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів №2, 3, 4, 5, 8 у Дарницькому районі міста Києва та вирішено передати позивачу, за умови виконання пункту 3 цього рішення, в довгострокову оренду на 15 років земельну ділянку загальною площею 29,43 га для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків з обєктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів №2, 3, 4, 5, 8 у Дарницькому районі міста Києва за рахунок земель міської забудови, в тому числі: ділянку №1 площею 9,04 га та ділянку № 2 площею 20,39 га.

19.07.05 року рішенням Київської міської ради «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Консультаційне бюро HТT» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з обєктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. ОСОБА_5 та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва» №873/3448 вирішено внести зміни до рішення Київської міської ради від 23.12.2004 №906/2316, виклавши пункти 1 та 2 в такій редакції: затвердити проект відведення земельної ділянки ТОВ «Фірма «Девелопер» для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків з обєктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів №№2, 3, 4 у Дарницькому районі міста Києва та передати ТОВ «Фірма «Девелопер», за умови виконання пункту 3 цього рішення, в довгострокову оренду на 15 років земельну ділянку площею 9,04 га для будівництва, експлуатації та-обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків з обєктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів №2, 3, 4 у Дарницькому районі міста Києва за рахунок земель міської забудови».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 15.09.06 року рішенням господарського суду міста Києва у справі №2/533 за позовом ТОВ «Фірма «Девелопер» до Київської міської ради та ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) вирішено вважати укладеним з дня набрання даним рішенням законної сили, договір оренди земельної ділянки площею 9,04 га на території мікрорайонів №2, 3, 4 житлового масиву Осокорки-Північні в Дарницькому районі міста Києва між позивачем та відповідачем в редакції, яка підписана позивачем та відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» (далі - договір). Дане рішення набрало законної сили та є чинним на даний час.

В силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Преюдиціальність є обовязковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову.

Згідно з п. 1.1. договору відповідач, на підставі рішення Київської міської ради від 23.12.2004 року №906/2316 та п. 2 рішення Київської міської ради від 19.07.2005 року №873/3448 передав, а позивач прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - обєкт оренди або земельна ділянка), визначену цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору встановлено, що обєктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - на території мікрорайонів №2, 3, 4 житлового масиву Осокорки - Північні у Дарницькому районі міста Києва; розмір 90195 (девяносто тисяч сто девяносто пять) кв. м.; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків з обєктами культурно-побутового призначення; кадастровий номер :90:290:0030.

Відповідно до п. 15, 16 п. 8.4 договору позивач зобовязаний питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київської міської ради від 27.02.03 року №271/431 «Про пайову участі, (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва» та передати ГУ житлового забезпечення виконавчого органу Київради (КМДА) 5% загальної площі будинків (крім службової) на підставі п. 41 рішення Київської міської ради від 18.12.03 року №267/1142 «Про бюджет міста Києва на 2004 рік».

Отже, між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки для будівництва, за яким позивач серед іншого зобовязувався вирішувати питання пайової участі відповідно до рішення Київської міської ради від 27.02.03 року №271/431 та передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради 5% загальної площі будинків.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з висновку №00-00133-09 (176-1-2008) повторної комплексної державної експертизи по проекту «Комплекс багатоповерхових житлових будинків з обєктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів №2,3,4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва», договорів підряду на виконання проектних робіт інших матеріалів справи на вказаній земельній ділянці передбачено будівництво позивачем дитячого садка на 160 місць, блоку обслуговування, багатоповерхової автостоянки на 800 машино-місць, підземної автостоянки на 300 машино-місць, початкової школи на 360 місць, районної трансформаторної підстанції, трансформаторної підстанції, павільйону теплових мереж.

Однак, 12.03.11 року набув чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.11 року.

Відповідно до п. 7 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва обєктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених ч. 5 ст. 30 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва обєктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці обєктів соціальної інфраструктури.

Як вбачається з матеріалів справи та з переписки сторін з приводу заявлених позовних вимог, ГУ економіки та інвестицій виконавчого органу відповідача відмовило позивачу у зміні умов договору оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Фірма «Девелопер» та Київською міською.

Предметом спору у даній справі є зобовязання внести зміни в договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Фірма «Девелопер» та Київською міською радою згідно з рішенням господарського суду міста Києва від 15.09.06 року у справі №2/533, в редакції додаткової угоди, запропонованої ТОВ «Фірма «Девелопер», про виключення з договору абзаців 15, 16 пункту 8.4. розділу 8 вказаного договору, у звязку з прийняттям Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про оренду землі»зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва обєктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці обєктів соціальної інфраструктури.

Відповідно до вказаних вище рішень Київської міської ради, договором та проектом будівництва передбачено будівництво позивачем на наданій земельній ділянці також обєктів соціальної інфраструктури, зокрема школи, дитячого садка тощо.

Згідно з ч. 7 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва обєктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною пятою статті 30 цього Закону.

Відповідно до ч. 7 розділу V «Прикінцеві положення»Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим законом. Будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію обєктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього закону, прийняті до набрання чинності цим законом, підлягають приведенню у відповідність із цим законом.

Відтак, у звязку з набранням чинності з 12.03.2011 року Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», норми якого вносять заборону стосовно вимог відповідач з приводу передачі позивачем житлових та нежитлових приміщень у побудованих будинках та звільняють позивача від сплати пайової участі в звязку з спорудженням під час будівництва на вказаній земельній ділянці обєктів соціальної інфраструктури, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавцем у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» було надано даним нормам зворотної сили, оскільки передбачено, що якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим Законом передбачена сплата пайової участі замовником будівництва в інших обсягах, ніж визначено законом, такий договір підлягає приведенню у відповідністю із цим законом, та будь-які рішення відповідача про передачу позивачем частини площ обєктів містобудування, прийняті до набрання чинності цим законом. Підлягають приведенню у відповідність із цим законом.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на наведене та на переконання колегії суддів Київського апеляційного господарського суду, представниками скаржників не обґрунтовано належним чином доказами, наявними в матеріалах справи, тих обставин, які б могли бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо внесення змін в договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «Фірма «Девелопер» та Київською міською радою згідно з рішенням господарського суду міста Києва від 15.09.06 року у справі №2/533, в редакції додаткової угоди, запропонованої ТОВ «Фірма «Девелопер», про виключення з договору абзаців 15, 16 пункту 8.4. розділу 8 вказаного договору.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні місцевого господарського суду повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судових засіданнях.

Зважаючи на те, що доводи скаржників законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року у справі №5011-38/629-2012 слід залишити без змін, а апеляційні скарги Київської міської ради та ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 102-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

постановив:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року у справі №5011-38/629-2012 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року у справі №5011-38/629-2012 залишити без задоволення.

3. Рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2012 року у справі

№5011-38/629-2012 залишити без змін.

4. Справу №5011-38/629-2012 повернути до господарського суду міста Києва.

5. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Тищенко О.В.

Судді Кропивна Л.В.

ОСОБА_1