ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2012 р. Справа № 5019/1148/12

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Слобнест"

до: державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради

про забовязання погодити межі із суміжним землекористувачем

Суддя Гудзенко Я.О.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 16.09.2011 р.

Від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № НЮ-16 від 01.01.2012 р.

Від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобнест" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця"( далі - відповідач) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради про забов"язання погодити межі із суміжним землекористувачем.

Ухвалою господарського суду від 11.07.2012 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 5019/1148/12, розгляд якої призначено на 06.08.12 р.

20 липня 2012 року до канцелярії господарського від управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв'язку з неможливістю забезпечити явку свого повноважного представника, оскільки він перебуває у відпустці.

31.07.2012 року від ТОВ "Слобнест" до суду надійшло клопотання про долучення додаткових документів до справи.

03 серпня 2012 року від ДТГО "Львівська залізниця" подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відхилити позовні вимоги за безпідставністю.

В судовому засіданні 06 серпня 2012 року розгляд справи було відкладено на 16.08.2012 р. у зв'язку з неявкою представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради.

14 серпня 2012 року Позивачем було подано заяву про уточнення до позовних вимог, відповідно до якої позивач просить зобов'язати ДТГО "Львівська залізниця" в триденний строк, з моменту набрання рішенням суду законної сили, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Біла, 87г, шляхом підписання Протоколу обстеження та погодження меж земельної ділянки загальною площею 1139 м.кв., яка відводиться в оренду на 10 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ТОВ "Слобнест" в м. Рівному на вул. Білій, 87 г. Оскільки заява подана після початку розгляду справи по суті та ненадіслана відповідачу у справі, вона не прийнята судом.

В судовому засіданні 16 серпня 2012 року представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, Відповідач проти задоволення вимог заперечував.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, відповідачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.08.2012 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Рівненської області -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2007 року між ТОВ "Слобнест" (далі - позивач) та Приватним підприємством, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" було укладено договір купівлі-продажу (далі-Договір).

Згідно Договору ТОВ "Слобнест" придбало будівлю цукрового складу, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Біла, 87-г. Відповідно до витягу КП РМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.09.2007 р. ТОВ "Слобнест" є власником цукрового складу. Вказаний склад знаходиться на земельній ділянці по вул. Біла, 87-г в м. Рівне, що перебуває у комунальній власності Рівненської міської ради.

ТОВ "Слобнест" звернулося з листом до Рівненської міської ради з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки для оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташований цукровий склад.

02 вересня 2011 року Рівненська міська рада листом № 01-08/714 повідомила що для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Слобнест" для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, необхідно звернутися з клопотанням до голови Рівненської міської ради додавши до клопотання: нотаріально посвідчені копії правовстановлюючих документів юридичної особи (Статут або Положення з ЄДРПОУ); нотаріально засвідчену копію документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно - будівлю цукрового складу; геодезичний план земельної ділянки, погоджений управлінням містобудування та архітектури; протокол погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачами (землевласниками); письмову згоду землекористувача (землевласника), засвідчену нотаріально; довідку управління Держкомзему у м. Рівному про кількісну характеристику земельної ділянками з додатком (а.с. 19).

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався з клопотанням до голови Рівненської міської ради для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Слобнест".

Згідно довідки Управління держкомзему у м. Рівне № 02-395 від 16.03.2012 року про кількісну характеристику земельної ділянки зазначено, що земельна ділянка, орієнтовною площею 0,1139 га (1139 м. кв.), яка розташована на вул. Білій, 87-г, відповідно до земельно - облікових документів м. Рівного, обліковується за Рівненським відділком Львівської залізниці(а.с.20).

30 травня 2012 року листом ТОВ"Слобнест" звернулось до ДТГО "Львівська залізниця" щодо погодження, шляхом підписання протоколу обстеження та погодження меж земельної ділянки загальною площею 1139 м. кв., яка відводиться в оренду на 10 років для розміщення експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ТОВ "Слобнест" в м. Рівному на вул. Білій, 87-г.

22 червня 2012 року ДТГО "Львівська залізниця" повідомило ТОВ "Слобнест" про можливість врегулювання питання використання земельної ділянки у м. Рівне на вул. Білій 87-г площею 0,1139 га, на якій розташована будівля цукрового складу, шляхом укладання договору на встановлення земельного сервітуту після отримання державного акта на право постійного користування земельною ділянкою залізниці у м. Рівне.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка у м. Рівне на вул. Білій 87-г площею 0,1139 га, знаходиться у постійному користуванні Відповідача, що підтверджується Довідкою про кількісну характеристику земельної ділянки від 16.03.2012 р. №02-395 (а.с. 20) Управління Держкомзему в місті Рівному, Експлікацією земельної ділянки, що відводиться в оренду на 10 років, викопіюванні із плану землекористування земель м. Рівне (а.с. 13).

У розумінні ст. 125 ЗК України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до п. 3 ст. 126 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 положення п. 6 діючої Постанови Верховної Ради Української РСР від 08.12.1990 Про земельну реформу №563-ХІІ в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Статтею 1 Положення Про землі, надані транспорту, затвердженого Постановою Центрального виконавчого комітету СРСР №58, Ради народних комісарів СРСР №50 від 07.02.1933, яке діяло на вищевказаних землях із 1939-го року, на підставі Закону СРСР Про включення Західної України у склад СРСР із возз'єднанням її із УРСРвід 01.11.1939 р., землями, наданими транспорту, визнавались перелічені в ст.ст. 4-8 цього Положення землі. А відповідно до ст. 4 цього Положення до залізничних транспортних земель відносились землі, зайняті залізничними шляхами та іншими об'єктами залізничної інфраструктури.

Норма вищезазначеної статті втратила чинність на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 08.01.1981 р. № 24 Про затвердження положення про землі транспорту.

З матеріалів справи вбачається, що вказана земельна ділянка була зайнята об'єктами залізничної інфраструктури на момент чинності Положення Про землі, надані транспорту, затвердженого Постановою Центрального виконавчого комітету СРСР №58, і право на неї виникло у відповідача до набрання чинності ст.ст. 125, 126 чинного ЗК України та Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ст. 15 Закону України "Про оренду землі" невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Відповідно до ст.ст. 123, 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності і межі яких не встановлені в натурі (на місцевості), здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за проектом землеустрою щодо відведення таких земельних ділянок.

Статтею 55 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, вона включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б)погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

При цьому законодавством України не передбачено обов'язку суміжного землекористувача погоджувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та обов'язку підписувати акт про погодження (встановлення) визначення меж земельної ділянки, які оформлюються з метою укладення договору оренди землі, на підставі якого виникає право оренди земельної ділянки. Для суміжних землекористувачів таке погодження меж земельної ділянки є добровільною дією.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Такого способу захисту права особи на отримання в оренду земельної ділянки як зобов'язання погодити межі земельної ділянки чинне законодавство України не передбачає з урахуванням також того, що позивач не звертався до Рівненської міської ради із клопотанням про надання дозхволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів.

Отже, питання про відмову у погодженні меж земельної ділянки з боку суміжного землекористувача має розглядатися і вирішуватися відповідним органом місцевого самоврядування при розгляді ним технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і вирішенні питання щодо надання спірної земельної ділянки в оренду.

За таких обстави, враховуючи викладене вище, оцінивши докази надані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Повний текст рішення підписано 22.08.2012 року.

Суддя Гудзенко Я.О.