КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2012 № 4/181-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Федорчука Р.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Криворотько В.В.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 дов. б/н від 02.02.2012 р.;

від відповідача - ОСОБА_3 дов. б/н від 16.01.2011 р.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехкомплекс»

на рішення Господарського суду Київської області

від 14.05.2012 р.

у справі № 4/181-11 (головуючий суддя Щоткін О.В., судді: Подоляк Ю.В., Привалов А.І.)

за позовом ОСОБА_4, що діє через представництво компанії «ОСОБА_4В.» в Україні

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехкомплекс»

про стягнення 69 933,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.05.2012 року по справі № 4/181-11 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехкомплекс» на користь ОСОБА_4, що діє через представництво компанії «ОСОБА_4В.» в Україні - 26 281,00 грн. боргу, 9 566,28 грн. неустойки, 792,02 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовилено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Господарського суду Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантехкомплекс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2012 року по справі № 4/181-11 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник апелянта в поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2012 року по справі № 4/181-11 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

25.07.2012 року в судовому засіданні представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехкомплекс» було надано письмові пояснення по справі, в яких відповідач просить задовольнити вимоги апеляційної скарги, рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2012 року по справі № 4/181-11 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та обєктивним зясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

27.06.2012 року в судовому засіданні представником ОСОБА_4, що діє через представництво компанії «ОСОБА_4В.» в Україні було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

21.10.2010 року між ОСОБА_4, як юридичною особою, що зареєстрована та діє відповідно до законодавства Королівства Нідерланди, що діє через представництво в Україні «ОСОБА_4В.» (далі замовник, позивач, ОСОБА_4В.) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехкомплекс» (далі підрядник, відповідач, ТОВ «Сантехкомплекс») було укладено договір підряду № 21/10-10 (далі Договір).

За умовами Договору замовник доручає, а підрядник зобовязується виконати проектні, монтажні та пусконалагоджувальні роботи по реконструкції котельні потужністю 0,315 МВт (роботи) на обєкті замовника, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська, 11, літера А(обєкт) згідно з договірною ціною на проектні, монтажні та пусконалагоджувальні роботи по реконструкції котельні (0,315МВт), а також на обладнання та матеріали та Кошторисом №1 на проектні (вишукувальні) роботи, які є невідємними частинами цього договору.

Згідно з п. 1.3 Договору, замовник зобовязується прийняти виконані підрядником роботи та оплатити їх згідно з умовами цього договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що оплата вартості робіт за цим договором здійснюється замовником шляхом пере рахування на поточний банківський рахунок підрядника поетапно грошових сум у такому порядку:

- перший етап: протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання цього До говору замовник перераховує на користь підрядника перший авансовий платіж у розмірі 300 000 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 50 000 грн.;

- другий етап: протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту підписання цього Договору замовник перераховує на користь підрядника другий авансовий платіж у роз мірі 77 375,50 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 12 895,92 грн.;

- третій етап: протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами проміжного Акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт замовник перераховує на користь підрядника грошову суму у розмірі 15 494,50 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 2 582,42 грн.;

- четвертий (останній) етап: протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами остаточного Акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт замовник перераховує на користь підрядника решту вартості робіт у розмірі 43 652 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 7 275,33 грн.

Позивач сплатив відповідачу вартість робіт на загальну суму 392 870 грн. (1-3 етапи робіт зазначені в п. 3.1 Договору), про що свідчить банківська виписка з рахунку позивача про рух коштів за період з 22.11.2010 року по 22.10.2010 року.

29.12.2010 року, у відповідності до п. 3.1.3 договору, між сторонами було складено проміжний акт приймання-передачі виконаних робіт за грудень 2010 року про виконання підрядних робіт на суму 366 589 грн., про що сам відповідач не заперечує, а тому, за словами позивача, за відповідачем утворилась заборгованість у вигляді оплачених та невиконаних підрядних робіт в розмірі 26 281,00 грн. (392870,00 грн. - 366589,00 грн.).

Згідно умов п. 4.1. договору, роботи виконуються в такі строки:

- проектування та монтаж обладнання, трубопроводів та внутрішнього газопостачання котельні виконується протягом 30 робочих днів після здійснення замовником перерахування першого авансового платежу в порядку, передбаченому п. 3.1.1. цього договору.

- пуск котельні та налагоджувальні роботи виконуються протягом 20 робочих днів після завершення монтажу обладнання котельні.

З урахуванням вищевикладеного, а також підписаного між сторонами проміжного акту, відповідач мав здійснити роботи зазначені в ч. 2 пункту 4.1 договору в строк до 28.01.2011 року включно.

В порушення умов договору, відповідач в повному обсязі та належним чином не провів виконання підрядних робіт на всю суму авансового платежу.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору, неодноразово звертався до відповідача з вимогами виконати умови договору. Проте, вказані претензії залишені відповідачем без належного реагування.

Крім того, відповідно до п. 5.2. Договору, сторони домовились, що відповідач зобовязаний отримати всі необхідні дозволи, технічні умови, тощо для виконання робіт за Договором.

Пунктом 5.3 Договору сторони також обумовили, що відповідач самостійно погоджує виконання всіх проектних та монтажних робіт з усіма необхідними державними, комунальними та іншими органами і організаціями.

Згідно з п. 7.1.5 Договору, відповідач самостійно несе відповідальність перед позивачем за недодержання своїми співробітниками вимог техніки безпеки, охорони праці, неотримання необхідних для виконання робіт дозволів, технічних умов тощо при виконанні робіт.

Як встановлено п. 6.1 Договору, по мірі виконання робіт підрядник складає, підписує зі своєї сторони та передає замовнику на підпис проміжний та остаточний акти приймання-передачі виконаних підря дних робіт, а замовник протягом 5-ти робочих днів перевіряє відповідність виконаних підрядником робіт, підписує зі своєї сторони вказані акти та передає підряднику один ек земпляр кожного акту, а у разі відмови у їх підписанні, письмово обґрунтовує таку відмову.

Положеннями п. 6.2 Договору встановлено, що після завершення виконання робіт, підрядник передає замовнику всю проект ну, технічну та іншу документацію на обладнання та матеріали, що були використані при вико нанні робіт, в день підписання та передання замовнику остаточного акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт.

Отже, обовязок щодо отримання дозволів та погодження їх у відповідних органів державної влади, покладено на відповідача (підрядника).

Відповідача вказує, що п. 5.2, 5.3 Договору строк на отримання підрядником дозволів, технічних умов, погоджень сторонами обумовлено не було. Крім того, за словами відповідача, дані пункти договору суперечать Державним будівельним нормам (ДБН) Ф.2.2-3-2004 (склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва), що затверджені Наказом Держбуду України №8 від 20 січня 2004 р., а саме: подання проектної документації (ТЕО, ТЕР, ЕП, П, РП) на погодження, експертизу та затвердження є обовязком замовника.

Колегія не може погодитись з даними твердженнями відповідача, оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, умовами якого були чітко обумовлені права та обовязки сторін, а також строк їх виконання (розділ 4), у звязку з чим підрядник, як сторона договору, мав виконати покладені на нього обовязки у відповідності до умов договору в термін, який не перевищує 20 робочих днів після завершення монтажу обладнання котельні.

Приписами частини першої статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до приписів статті 887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних робіт підрядник зобовязується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних робіт застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлене законом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 889 Цивільного кодексу України, замовник зобовязаний, якщо інше не встановлене договором підряду на проведення проектних робіт сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Відповідно до приписів статті 890 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобовязаний, зокрема, узгоджувати готову проектну документацію із замовником, а в разі необхідності також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Разом з тим, пунктом 3 частини 1 статті 890 ЦК України передбачено, що підрядник зобовязаний передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати робіт.

Отже, готова проектно-кошторисна документація підлягає передачі замовнику в спосіб, передбачений укладеним договором, при цьому, результати виконаних робіт передаються із підписанням сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт.

В пп. 3.1.4, 6.1. Договору сторони обумовили, що акти виконаних робіт складаються та передаються відповідачем на підпис позивачу разом із готовою проектною документацією, яка відповідно до пп. 5.2., 5.3., 6.2. та 7.1.5. повинна бути узгоджена відповідачем із всіма необхідними організаціями.

Пункт 3.3 Правил безпеки передбачає, що проектна документація до затвердження замовником повинна бути погоджена з підприємством газового господарства щодо її відповідності виданим технічним умовам на проектування.

Не передання позивачу в строк погодженої із відповідними організаціями проектної документації є невиконанням умов договору та ненадання позивачу того, на що він розраховував при укладенні договору.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів виконання підрядних робіт за договором в повному обсязі, а саме щодо направлення на адресу позивача в строк акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт, передання погодженої із всіма необхідними організації проектної документації та здійснення пусконалагоджувальних робіт в строк встановлений п. 4.1 Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

30.09.2011 року, на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України та п. 7.1.1 Договору, позивач звернувся до відповідача з листом № 1/10 щодо відмови від договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вказано в п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення даної норми застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

На відповідача, як на підрядника, був покладений обовязок щодо виконання робіт (пуску котельні та пусконалагоджувальних робіт) у встановлені договором строки (п. 4.2), але відповідачем виконані не були.

Враховуючи зазначене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про повернення коштів в порядку п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України в розмірі 26 281 грн. (суму оплачених та невиконаних робіт), які перебувають у ТОВ «Сантехкомплекс» безпідставно, є правомірною, підтвердженою матеріалами справи та такою, яка підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 41 881 грн. пені на підставі п. 9.2 Договору колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Умовами п. 9.2 Договору визначено, що у разі порушення підрядником своїх зобовязань щодо строків виконання робіт за договором, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,2% від вартості невиконаного або несвоєчасно виконаного обсягу робіт за кожен день прострочення, але не більше 10% загальної вартості робіт за цим договором.

Згідно пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Прострочена заборгованість відповідача склала 26 281 грн., колегія суддів, провівши повторний математичний розрахунок з урахуванням п. 6 ст. 232 ГК України, п. 9.2 Договору зазначає, що сума неустойки, яка підлягає стягненню дорівнює 9 566,28 грн., у звязку з чим, позовні вимоги про стягнення неустойки підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 26 281 грн. боргу, 9 566,28 грн. неустойки.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2012 року по справі № 4/181-11 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

У звязку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита за її подання і розгляд покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехкомплекс» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 14.05.2012 року по справі № 4/181-11 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 4/181-11 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Ткаченко Б.О.

Судді Федорчук Р.В.

ОСОБА_1