УХВАЛА

Справа № 52/498 17.04.12

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів Чебикіної С.О. (головуюча), ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО, третя особа - Соломянська районну в м. Києві державна адміністрація про стягнення вартості частки майна та зобовязання вчинити дії, за участю представників позивача не зявився, відповідача не зявився, третьої особи - не зявився,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО про стягнення вартості частки майна та зобовязання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.11.2011 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.11.2011р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2012 року призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 18.01.2012 року розгляд справи № 52/498 доручено здійснювати колегії суддів у складі ОСОБА_4 (головуюча), ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2012 року прийнято справу до провадження колегії суддів та призначено справу до розгляду на 20.02.2012 року.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 11.04.2012 року у звязку з перебуванням судді Івченка А.М. на лікарняному справу № 52/498 передано на розгляд колегії суддів у складі ОСОБА_4 (головуюча), ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Під час розгляду справи виникла необхідність у визначені вартості належної до виплати позивачу вартості частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО, для визначення якої необхідні спеціальні знання.

Згідно зі ст. 148 Цивільного кодексу України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

Відповідно до статті 54 Закону України Про господарські товариства при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

У відповідності до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами корпоративних спорів від 24.10.2008 р. № 13 при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до Цивільного кодексу України та Закону України Про господарські товариства учасник товариства з обмеженою відповідальністю чи товариства з додатковою відповідальністю вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2007 року позивачем було подано відповідачу заяву про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО.

За таких обставин, суд вважає, що вартість частки, яка підлягає виплаті ОСОБА_3 у звязку з його виходом із Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО має визначатись саме з 18.12.2007 року.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами корпоративних спорів від 24.10.2008р. № 13 передбачено, що у випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Згідно з п. 3.7 Рекомендацій Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.07 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування. Тому в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230. 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580,590, 600,610.

Будь-який учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку передбачено можливість переоцінки балансової вартості для таких категорій активів товариства як основні засоби (пункт 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 N 92), нематеріальні активи (пункт 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.10.99 N 242), довгострокові і поточні біологічні активи (пункти відповідно 16.1 та 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99 N 87).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу.

Згідно частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

З урахуванням вищевикладеного та з огляду те, що визначення вартості належної до виплати позивачеві частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО потребує спеціальних знань, суд вважає за доцільне за власною ініціативою призначити у даній справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинити провадження у справі до отримання висновку експерта.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41-42, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити у даній справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи поставити наступне питання:

1). Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО пропорційної частці статутного фонду підлягає виплаті учаснику товариства ОСОБА_3 у звязку з його виходом із Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО з урахуванням дійсної ринкової вартості основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних активів Товариства з обмеженою відповідальністю ВФК ФІКО станом на 18.12.2007 року?

Зупинити провадження у справі № 52/498 до закінчення проведення експертизи по справі та отримання висновку експерта.

Витрати на проведення експертизи покласти на ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 02068, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобовязати ОСОБА_3 забезпечити оплату вартості експертизи.

Зобовязати сторони надати в розпорядження експерта на його вимогу всі документи, що будуть потрібні для проведення експертизи.

Зобовязати експерта після проведення експертизи копію висновку направити на адресу сторін та третьої особи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Судді С.О.Чебикіна (головуюча)

ОСОБА_2

ОСОБА_1