ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2012 р.Справа № 5023/3018/12 вх. № 3018/12

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Шевченко А.О.

за участю прокурора - Гелета О.О., посвідчення №618 від 27.07.06р.;

позивача - Кононенко О.С., довіреність від 08.05.12р.;

3-ї особи (КЕВ м. Харкова) - Кононенко О.С., довіреність від 05.07.12р.;

3-ї особи (Новомосковський військовий лісгосп) - не з`явився;

3-ї особи (ДАБІ у Х/о) - не з`явився;

відповідача - Лихачов Р.Б., довіреність №12 від 19.07.12р.;

розглянувши справу за позовом Заступника військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків в інтересах держави в особі Міністерство оборони України м. Київ

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова, м. Харків;

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Новомосковський військовий лісгосп, с. Вільне;

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державно архітектурно - будівельна інспекція у Харківській області, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведмідь-М.А.", м. Лозова

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить зобов`язати ТОВ ВЕДМІДЬ-М.А. припинити незаконне будівництво на земельній ділянці лісового масиву Новомосковського військового лісгоспу Міністерства оборони України; зобов`язати ТОВ ВЕДМІТДЬ-М.А. за власний рахунок звільнити земельну ділянку від збудованих будівель, які розташовані на території 22 обходу 23 квартала лісового масиву Новомосковського військового лісгоспу Міністерства оборони України впродовж 1 місяця з дня набрання законної сили рішення суду. Позовні вимоги обґрунтовує незаконністю побудованих відповідачем капітальних споруд на ділянці Міністерства оборони України, що має особливий режим використання і призначена для розміщення і постійної діяльності військових об`єктів.

Ухвалою суду від 05.07.12р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

06.08.12р. представник відповідача надав клопотання в якому просить суд припинити провадження по справі у зв`язку з тим, що спір між Військовим прокурором Харківського гарнізону та Товариством з обмеженою відповідальністю Ведмідь - М.А. про заборону будівництва та звільнення земельної ділянки вже вирішувався у господарському суді, між тими самими сторонами і щодо того ж предмету спору.

28.08.12р. представник прокуратури надав письмові пояснення по справі, в яких заперечує проти клопотання представника відповідача про припинення провадження по справі, у зв`язку з тим, що в господарському суді Харківської області розглядалась справа з приводу припинення незаконного будівництва на земельній ділянці площею 0,3 га Міністерства оборони України та зобов`язати ТОВ Ведмідь привести земельну ділянку площею 0,3 га до попереднього стану. За наслідками розгляду даної справи 12 жовтня 2011 р. Вищим господарським судом України по справі № 40/222-10 прийнято постанову, якою було скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду та залишено в силі рішення суду першої інстанції, якою в задоволенні позовних вимог військової прокуратури відмовлено повністю. В постанові суду зокрема зазначено, що згідно технічному висновку, виконаному ПП „Спецбудпроект-1", що має відповідну ліцензію, спірне майно є щитовими конструкціями і не належить до капітального будівництва. Тобто ТОВ Ведмідь не зводило на землях оборони капітальних споруд. По справі № 40/222-10 предметом спору було майно, що є щитовими конструкціями, тобто відмінне від майна, що є предметом спору в даному провадженні. Крім того, не зважаючи на розгляд вищевказаного спору в господарських судах, відповідачем продовжено протиправне будівництво споруд та самовільне зайняття земельних ділянок Чугуївського військового полігону, у зв`язку з чим прокуратурою проведено додаткову перевірку, за результатами якої подано зазначений позов. Перевіркою, проведеною військовою прокуратурою сумісно з інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області, було виявлено на території 22 обходу 23 квартала лісового масиву Новомосковського військового лісгоспу Міністерства оборони України 2 капітальні споруди побудовані ТОВ Ведмідь - М.А. на землях оборони без відповідних дозволів, а отже предметом даного спору є звільнення земельної ділянки від капітальних будівель. Крім того, з позовної заяви вбачається, що звільненню підлягає земельна ділянка площею 0,36 га. Щодо порушення інтересів Міністерства оборони України самовільним будівництвом ТОВ Ведмідь - М.А., то вказані споруди знаходяться безпосередньо на території військового полігону, на якому відбуваються навчання із застосуванням озброєнні та військової техніки. Також знаходження сторонніх споруд на території полігону є порушенням ст.ст. 77, 115 Земельного Кодексу України, землі оборони мають особливий режим використання і призначення та призначені виключно дія постійної діяльності та розміщення військових частин. Також, прокурор зазначив, що треті особи КЕВ м. Харкова та Новомосковський військовий лісгосп підлягають залученню на стороні позивача, оскільки КЕВ м. Харкова є балансоутримувачем усіх фондів військового майна по Харківській області, здійснює облік земель оборони по Харківському гарнізону. Також, на вказаній земельній ділянці знаходиться лісовий масив, що відноситься до Чугуївського військового лісництва Новомосковського військового лісгоспу.

28.08.12р. представник прокуратури надав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів, за межі встановлені ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.12р. клопотання представника прокуратури про продовження строку розгляду справи на 15 днів, за межі встановлені ст. 69 ГПК України задоволено, строк розгляду спору продовжено по 18.09.12р. А також, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова, Новомосковський військовий, Державну архітектурно - будівельну інспекцію у Харківській області.

17.09.12р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 15:00 18.09.12р.

18.09.12р. представник прокуратури надав письмові пояснення по справі, в яких вказав, що згідно довідки Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2010 року пункт 2.4.1 Договору, яким передбачено право ТОВ «Ведмідь» у встановленому порядку зводити у мисливських угіддях необхідні будівлі та споруди, є такою, що не може бути використана ТОВ «Ведмідь» для зведення споруд, оскільки в договорі чітко зазначено, що споруду можуть зводитись лише у встановленому порядку. Пунктом 3 ст. 1, ст.ст. 21, 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» вищезгадане право передбачено лише для користувачів мисливських угідь, яким ТОВ «Ведмідь» не є і ніколи не був. Крім того, для зведення споруд необхідно згода власника або користувача земельної ділянки і ці дії повинні бути такими, що не суперечать закону та інтересам власників і користувачів земельної ділянки. Тобто, на даний час земельна ділянка використовується для розміщення військового полігону та має категорію земель оборони, будь-який дозвіл від законного землекористувача на використання земельної ділянки ТОВ «Ведмідь» не надавався. Згідно довідок відділу Держкомзему Чугуївському районі Харківської області, КП «Чугуївське міжміське БИ». КЕВ м. Харкова, дозволи на відчуження земельної ділянки або на будівництво ТОВ «Ведмідь» не надавалось.

18.09.12р. представник третьої особи (КЕВ м. Харків) надав заяву про доручення документів до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник прокуратури в судовому засіданні 18.09.12р. наполягав на заявлених позовних вимогах, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.12р підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи (КЕВ м. Харкова) в судовому засіданні 18.09.12р. підтримував позовні вимоги.

Представник третьої особи (Новомосковський військовий лісгосп) в судове засідання 18.09.12р., не з`явився, документів, витребуваних судом не надав. На час розгляду справи в матеріалах справи не містяться докази належного повідомлення третьої особи (Новомосковський військовий лісгосп) про час та місце проведення розгляду справи.

Представник третьої особи (ДАБІ у Х/о) в судове засідання 18.09.12р. не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання та телефонограма (реєстр. №327) про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.09.12р. заперечував проти позову, просив суд припинити провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про припинення провадження по справі у зв`язку з тим, що спір між Військовим прокурором Харківського гарнізону та Товариством з обмеженою відповідальністю Ведмідь - М.А. про заборону будівництва та звільнення земельної ділянки вже вирішувався у господарському суді, між тими самими сторонами і щодо того ж предмету спору, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У своєму клопотанні, про припинення провадження по справі, відповідач посилається на те, що суддею господарського суду Харківської області Мамалуй О.О. розглядався спір між тими самими сторонами і щодо того ж предмету спору.

Суддею Добрелей Н.С. було направлено запит судді Мамалую О.О. про надання завіреної належним чином копії позовної заяви та протоколу огляду місця події по справі №5023/1418/11.

Як вбачається з наданих суддею Мамалуй О.О. документів в провадженні останнього знаходилась справа №5023/1418/12 (н.р. 40/222-10) за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону м. Харків в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова та Новомосковського військового лісгоспу до ТОВ "Ведмідь-М.А.", м. Лозова, 3-я особа - Харківська гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних сил України, м. Харків про припинення незаконного будівництва.

Суд, критично ставиться до тверджень відповідача, щодо того що по справі №5023/1418/11 розглядався спір між тими ж сторонами і щодо того ж предмету спору, оскільки як вбачається з матеріалів справи по справі №5023/1418/11 розглядався спір за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону м. Харків в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова та Новомосковського військового лісгоспу до ТОВ "Ведмідь-М.А.", м. Лозова, 3-я особа - Харківська гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних сил України, м. Харків про припинення незаконного будівництва, а по справі №5023/3018/12 спір за позовом Заступника військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків в інтересах держави в особі Міністерства оборони України м. Київ, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова, м. Харків, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Новомосковський військовий лісгосп, с. Вільне, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державно архітектурно - будівельна інспекція у Харківській області, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведмідь-М.А.", м. Лозова про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред`явлено позовну вимогу.

Під предметом позову розуміється - певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способом захисту права.

Нормами ч.1 п.2 ст. 80 ГПК передбачені підстави припинення провадження, а саме спір повинен бути між тими ж сторонами та про той же предмет спору і з- тих же підстав.

Як вбачається з матеріалів справи по справі № 5023/1418/11 та по справі № 5023/3018/12 різні позивачі, а саме по справі № 5023/1418/11 позивачами є Міністерство оборони України, м. Київ; Квартирно - експлуатаційного відділ м. Харкова та Новомосковський військовий лісгосп, а по справі № 5023/3018/12 позивачем є тільки Міністерство оборони України, м. Київ.

Також як вбачається з матеріалів справи предмети розгляду справи № 5023/1418/11 та справи №5023/3018/12 різні, а саме предметом розгляду справи № 5023/1418/11 є:

- Понудити ТОВ "ВЕДМІДЬ-М.А." припинити незаконне будівництво на земельній ділянці площею 0,3 га Міністерства оборони України;

- Понудити ТОВ "ВЕДМІДЬ-М.А." привести земельну ділянку площею 0,3 га до попереднього стану.

по справі № 5023/3018/12 предметом розгляду є:

- Зобов`язати ТОВ " ВЕДМІДЬ-М.А." припинити незаконне будівництво на земельній ділянці лісового масиву Новомосковського лісного лісгоспу Міністерства оборони України;

- Зобов`язати ТОВ "ВЕДМІДЬ-М.А." за власний рахунок звільнити земельну ділянку від збудованих будівель, які розташовані на території 22 обходу 23 квартала лісового масиву Новомосковського лісного лісгоспу Міністерства оборони України впродовж 1 місяця з дня набрання законної сили рішенням суду;

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те що по справі 5023/1418/11 та по справі № 5023/3018/12 різні позивачі та різні предмети спору, а у відповідності до приписів ч.1 п.2 ст. 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання відповідача про припинення провадження у справі на підставі ч.1 п.2 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також те, що ухвалою суду від 10.09.12 року сторони було повідомлено, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з чим, суд, розглядає справу за наявними.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, постановою Чугуївської районної ради від 30 травня 1945 року № 426, Постановою Ради Міністрів СРСР № 2907, № 852 від 16 листопада 1945 року, а також згідно відомості наявності та використання земельних ділянок Чугуївського гарнізону закріплена земельна ділянка за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Калугіно - Башкирівка, загальною площею 1670га для постійного користування.

Державним актом №57 від 1982 року на право постійного користування земельною ділянкою зазначена земельна ділянка надана Чугуївській КЕЧ (органу в структурі Міністерства оборони України), яка є складовою частиною земель Чугуївського військового полігону та відноситься до земель оборони, тобто має спеціальний статус (т.1 а. с.28). Директивою Міністерства оборони України від 18.01.2008 р. за №Д-322/1/01 "Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України у 2008 році" розформовано Чугуївську квартирно-експлуатаційну частину, визначено її правонаступником квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова.

29 вересня 1998 року рішенням Харківської обласної ради № 111 від 29.09.98 року «Про надання в користування мисливських угідь» Товариству військових мисливців і рибалок Східного регіону України надано в користування мисливські угіддя Харківської області загальною площею 88813 га. в межах полігону Харківського інституту Танкових військ на території Чугуївського району терміном на 15 років для ведення мисливського господарства.

У 2008 році Харківська організація Товариства мисливців та рибалок Збройних Сил України уклала договір про ведення мисливського господарства з товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕДМІДЬ-М.А.», згідно якого до 29 вересня 2013 року останньому надано право на території Чугуївських угідь здійснювати охорону та відтворення тваринного світу.

При проведенні перевірки діяльності ТОВ "Ведмідь М.А." на спірній земельній ділянці, проведеної в листопаді 2010 року із залученням відповідних спеціалістів відділу Держкомзему в м. Чугуєві та Чугуївському районі Харківської області, а також Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства підтверджені виявлені факти самочинного будівництва та встановлено, що відповідачем фактично здійснюється господарська діяльність на відміну від мисливського господарства та грубо порушуються умови укладеного договору про ведення мисливського господарства від 29 вересня 2008 року, а також вимоги діючого законодавства.

Протоколом огляду місця події від 20 квітня 2012 року встановлено, що на земельній ділянці загальною площею 0,36 га розташовані наступні споруди: споруда збудована з шлакоблока та цегли без фундаменту загальною площею 462 м.; земельна ділянка площею 788 м. кв. огороджена дерев`яним парканом та використовується в якості вольєру для тварин; колодязь збудований з цегли на бетонній основі загальною площею 6,16 м. кв.

Таким чином, в позовній заяві позивач вказує, що на земельній ділянці Міністерства оборони України, яка має особливий режим використання і призначена для розміщення та постійної діяльності військових об`єктів незаконно побудовано капітальні споруди ТОВ «ВЕДМІДЬ-М.А.» чим завдано шкоду та порушуються економічні та оборонні інтереси України, що і стало підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно вимог Закону України "Про мисливське господарство та полювання" - мисливське господарство як галузь - це сфера суспільного виробництва, основними завданнями якого є охорона, використання та відтворення мисливських тварин, надання послуг мисливцям щодо здійснення полювання, розвиток мисливського спорту і мисливського собаківництва.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" для потреб мисливського господарства користувачі мисливських угідь мають право у встановленому порядку, за згодою власників або користувачів земельних ділянок, будувати на мисливських угіддях необхідні будівлі та біотехнічні споруди, вирощувати кормові культури, створювати захисні насадження, проводити штучне обводнення, здійснювати інші заходи, пов`язані з веденням мисливського господарства, які не суперечать законодавству та інтересам власників або користувачів земельних ділянок.

В позовній заяві прокурор вказує, що відповідачем, на спірній земельній ділянці, зведено капітальні споруди, на підтвердження чого надав акт (т.1 а.с. 22) перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідачем, на заперечення щодо зазначеного акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил надано лист (т.1 а.с. 136) інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області відповідно до якого зазначено, що чинними нормами діючого законодавства не передбачені окремі функції (повноваження) інспекції щодо визначення критеріїв капітальності об`єктів будівництва. Щодо таких суперечок сторін суд, вважає за необхідне зазначити, що нормами ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" не передбачено, які саме будівлі мають право зводити користувачі зазначених земельних ділянок.

Статтею 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" передбачено, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням місцевого органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Відповідно до ст. З Закону України «Про Збройні Сили України» організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оборону України» Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань.

Органом в системі Міністерства оборони України є квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова і Новомосковський військовий лісгосп.

Відповідно до довідки №5729 від 18.09.12р. квартирно - експлуатаційного відділу міста Харкова станом на 01.01.2012 року на обліку КЕВ м. Харкова перебувають земельна ділянка військового містечка №5 площею 3653,91га, за адресою Харківська обл., Чугуївський р-н, с. Малинівка. Земельні ділянки виділені в постійне користування Міністерству оборони Постановою РМ СРСР № 2907-852 від 16.11.45 року, Державний акт Б № 047222 від 1982 року.

Так, ст. 77 Земельного кодексу України передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 115 Земельного кодексу України зазначені землі мають особливий режим використання і призначені для розміщення та постійної діяльності військових частин.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» передбачено, що Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Відповідно до вимог ст. З Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління з моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна, яке використовується лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Згідно п. 45 "Положення про порядок надання в користування земель для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями", затвердженого наказом Міністра оборони України № 483 від 22.12.97 р., передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державний акт на землю не скасовувався, згода на припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою Міністром оборони України чи будь - яким іншим органом військового управління не надавалась, відповідних рішень органів місцевої влади щодо передачі спірної земельної ділянки до земель запасу чи надання її в користування іншим особам не приймалось.

Відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь регулюються відповідними договорами. Однак договори позивачами з відповідачем не укладено, будь - які інші документи, що свідчили б про право користування саме земельною ділянкою у відповідача відсутні.

Згідно пункту 3 статті 125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно статті 376 Цивільного кодексу України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу.

Таким чином, на земельній ділянці Міністерства оборони України, яка має особливий режим використання і призначена для розміщення та постійної діяльності військових об`єктів незаконно побудовано споруди ТОВ «ВЕДМІДЬ-М.А.» чим завдано шкоду та порушуються економічні та оборонні інтереси України.

Отже, вбачаються вичерпні та очевидні докази самочинного будівництва відповідачем споруд на спірній земельній ділянці.

Частиною 4 статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, якщо самочинне будівництво порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що ТОВ "ВІДМІДЬ-М.А." в порушення норм. ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" побудував без згоди власника або користувача спірні об`єкти на земельній ділянці Міністерства оборони України, яка має особливий режим використання і призначена для розміщення та постійної діяльності військових об`єктів, суд вважає, що позовна вимога прокурора та позивача щодо зобов`язання ТОВ "ВЕДМІДЬ-М.А." припинити незаконне будівництво на земельній ділянці лісового масиву Новомосковського лісного лісгоспу Міністерства оборони України обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та така, що підлягає задоволенню.

Щодо похідної вимоги прокурора про зобов`язання ТОВ "ВЕДМІДЬ-М.А." за власний рахунок звільнити земельну ділянку від збудованих будівель, які розташовані на території 22 обходу 23 квартала лісового масиву Новомосковського лісного лісгоспу Міністерства оборони України, то суд при ходить до висновку що вона також обґрунтована та така що підлягає задоволенню.

При вирішення питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином сплата судового збору покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст. 21, 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", ст. З Закону України «Про Збройні Сили України», ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оборону України», ч.2 ст. 2, 3 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», ст. 376 Цивільного кодексу України; ст. ст. 77, 115, 125 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про припинення провадження по справі № 5023/301/12 відмовити.

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ведмідь -М.А." (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. К. Лібкнехта, 14, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в Лозівському філіалі АКБ Укрсоцбанк, МФО 351016, ) припинити незаконне будівництво на земельній ділянці лісового масиву Новомосковського військового лісгоспу Міністерства оборони України.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ведмідь - М.А." (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. К. Лібкнехта, 14, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в Лозівському філіалі АКБ Укрсоцбанк, МФО 351016, ) за власний рахунок звільнити земельну ділянку від збудованих будівель, які розташовані та території 22 обходу 23 квартала лісового масиву Новомосковського військового лісгоспу Міністерства оборони України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведмідь - М.А." (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. К. Лібкнехта, 14, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в Лозівському філіалі АКБ Укрсоцбанк, МФО 351016, ) на користь Державного бюджету України (одержувач - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова у Харківській області, № рахунку 3003, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у Харківській обл., МФО 851011) 1073,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.09.2012 р.

Суддя Добреля Н.С.