ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2012 р. Справа № 5019/872/12

За позовом заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Рівненської міської ради Рівненської області товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до Рівненського інституту слов'янознавства Київського славістичного університету

про стягнення в сумі 92 787, 91 грн.

суддя Гудзенко Я.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 03-05/17 від 03.01.12 р.)

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. № 174 від 01.09.10 р.)

від органу прокуратури: ОСОБА_3 (посв. № 44 від 13.06.12 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Рівненської міської ради Рівненської області, товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовом до Рівненського інституту слов'янознавства Київського славістичного університету (далі - відповідач) про стягнення 92 787, 91 грн., з яких 91 892, 43 грн. основної суми боргу, 895, 48 грн. пені за договором на відпуск теплової енергії № 882 від 11 листопада 2009 року (далі-договір).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30.05.2012 порушено провадження у справі № 5019/872/12 розгляд якої призначено на 04.07.2012 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 13.06.2012 р. було виправлено описку допущену в ухвалі суду від 30.05.12 р. та призначено розгляд справи № 5019/872/12 на 22.06.12 р.

До канцелярії господарського суду 22.06.12 р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог з вимогою стягнути з відповідача 67 892, 43 грн. суму основного боргу та 895, 48 грн. пені у зв'язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості за договором та 26.06.12 р. - додаткові пояснення у справі, які судом були прийняті.

В судовому засіданні 22 червня 2012 року було оголошено перерву до 26.06.12 р.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 26.06.2012 відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Рівненської області -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2009 р. між Рівненським інститутом слов'янознавства Київського славістичного університету (далі-відповідач, споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі-позивач, підприємство) було укладено договір на відпуск теплової енергії № 882 (далі-договір).

Згідно п.1.1. договору підприємство зобов'язалось надавати теплову енергію для потреб центрального опалення приміщення споживача за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Ольги, 8.

Розділом 4 договору узгоджено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом та споживач, що має прилади обліку щомісячно подає підприємству звіт про фактичне споживання теплової енергії до 25 числа поточного місяця, а у разі неподання звіту в обумовлений термін, нарахування проводиться розрахунковим методом.

Відповідно до порядку розрахунків встановлених договором, а саме п. 5.1. визначено, що розрахунки за надану теплову енергію проводяться в грошовій формі згідно встановлених тарифів.

Пунктом 5.2. підпункту б) та п. п. 5.3., 5.4. визначено, що розмір щомісячної плати за опалення та підігрів води на момент укладання договору становить 591, 92 грн на місяць за 1 Гкал. (при наявності приладів обліку) та споживачем проводиться оплата за отриману теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

З укладеного договору вбачається що, сторони у разі розбіжностей та суперечок, які пов'язані з виконанням, зміною та розірванням договору виникають між ними, останні вирішують їх шляхом переговорів, обміном листами, укладанням додаткових угод, пропозиції щодо зміни договірних величин теплопостачання надаються сторонами не пізніше ніж за 30 днів до початку опалювального сезону.

Відповідно до п. п. 8.1., 8.4. договір укладається на 1 рік і набуває чинності з дня його підписання і вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору однією із сторін не буде письмово заявлено про його припинення.

Позивачем на виконання умов договору було відпущено теплову енергію відповідачу, вартість якої останній не оплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 91 892, 43 грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме рахунками за надані послуги теплопостачання: № 882 від 27.04.12 р., № 882 від 30.03.12 р. (а. с. 15, 16).

Із заяви позивача про зменшення позовних вимог вбачається, що заборгованість відповідачем було частково сплачено. Із поданою заявою відповідач був ознайомленний, що підтверджується підписом представника останнього.

Згідно ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають зокрема з договорів, вказані положення встановлені також в ст. ст. 173-175 ГК України.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім цього, ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 23 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінета Міністрів України від 03.10.07 р. № 1198 розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.11.2011 року № 196 на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 28.10.2011 року, затверджено тариф на теплопостачання, що становить 875, 69 грн. з ПДВ за 1 Гкал використаної теплової енергії в місяць.

10 квітня 2012 року відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.11.2011 року № 196 на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 16.03.2012 року з 01.04.12 р. затверджено тариф на теплопостачання, що становить 1 056, 96 грн. з ПДВ за 1 Гкал використаної теплової енергії в місяць.

Всупереч вимогам укладеного договору відповідач фактично споживши теплову енергію за виставленими рахунками не здійснив оплату.

Під час розгляду справи відповідачем була частково сплачена основна сума боргу в розмірі 24 000 грн., що було зазначено в поданій суду на підставі ч. 2 ст. 22 ГПК України заяві про зменшення позовних вимог, яка судом була прийнята.

Представник відповідача в судових засіданнях не заперечив наявність заборгованості та усно клопотав про укладання договору реструктуризації заборгованості.

Умовами п. 6.3.3. Договору сторони погодили відповідальність споживача послуг у разі несвоєчасної оплати теплової енергії у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що розрахунок пені позивачем проведено вірно, відповідно до умов договору та приписів чинного законодавства.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З наданих позивачем суду доказів вбачається, що позивач прийняті на себе зобовязання виконав належним чином, однак відповідач розрахунки за договором провів лише частково.

Враховуючи наведене, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 67 892, 43 грн. основного боргу, 936, 14 грн. пені ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1609,50 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Рівненського інституту слов'янознавства Київського славістичного університету (33000, м. Рівне, вул. Петра Могили, 28, код 22581687) на користь товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне вул. Данила Галицького, 27, код 36598008) 68 828 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 57 коп., з яких 67 892 (шістдесят сім тисяч вісімсот девяносто дві) грн. 43 коп. основна сума боргу, 936 (дев'ятсот тридцять шість) грн. 14 коп. пеня.

3. Стягнути з Рівненського інституту слов'янознавства Київського славістичного університету (33000, м. Рівне, вул. Петра Могили, 28, код 22581687) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 609 (одна тисяча шістсот девять) грн. 50 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили

Повний текст рішення підписано 02.07.2012 року.

Суддя Гудзенко Я.О.