ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2012 р. Справа № 5023/1709/12

вх. № 1709/12

Суддя господарського суду Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання Присяжнюк О.О.

за участю представників сторін:

прокурора - Кабанець В.О., посвідчення № 100 від 07.03.2012 року

позивача - не з"явився

відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 80-90/01-5022 від 30.12.2011 року

розглянувши справу за позовом Прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ та в особі ДДержавного науково-виробничого підприємства "ЦИРКОНІЙ", м. Дніпродзержинськ

до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" м. Харків

про визнання недійсним пункту договору та стягнення 10000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовною вимогою про визнання недійсним з дати укладення пункту 2.1 договору на створення (передачу) науково-технічної продукції (№Я9-015/22 від 01.10.1999 року - дата та реєстраційний номер договору замовника, №1049/11 від 27.07.1999 року - дата та реєстраційний номер договору відповідача) та про стягнення з відповідача на користь Державного науково-виробничого підприємства "ЦИРКОНІЙ", м. Дніпродзержинськ 10 000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 5204 від 15.05.2012 року) заперечує проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві. Разом з відзивом відповідач надав Заяву про застосування позовної давності, посилаючись на те, що прокурором пропущений встановлений законом трирічний строк позовної давності, що, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові.

30.05.2012 року Прокурор надав до суду Заяву про поновлення строку позовної давності (вх. № 1908), в якій наголошує, що науково-дослідна робота, що є предметом спірного договору, мала бути зареєстрована виконавцями в державному реєстрі науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт, що є безумовною підставою для звільнення від сплати ПДВ згідно Закону України "Про податок на додану вартість". Про зазначене прокуратурі Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області стало відомо лише у квітні 2012 року Отже, про те що зазначена робота мала бути зареєстрована і в подальшому була зареєстрована в державному реєстрі науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт, та в зв'язку з цим виконання таких робіт звільнено від оподаткування податком на додану, стало відомо при проведенні перевірки у грудні 2010 року - березні 2011 року КРУ у Дніпропетровській області та зустрічної перевірки КРУ з відповідачем і саме контрольно-ревізійне управління встановило ці факти, а позивач не знав про них і не міг знати.

Оплата була проведена платіжним дорученням № 1088 від 04.05.08 р. - 60 000 грн. за рахунок бюджетних коштів, виділених позивачу, таким чином позивачеві не з його вини спричинені збитки, які підлягають відшкодуванню, оскільки збитки нанесені державі.

Відповідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

З огляду на викладене, суд визнає причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною та вважає необхідним відновити пропущений строк.

Прокурор в судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Представник позивача - Державного науково-виробничого підприємства "ЦИРКОНІЙ" в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. 14 травня 2012 року від позивача надійшло клопотання (вхідний № 1683) про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти позову з мотивів, викладених у відзиві на позов. 05.06.2012 року відповідач надав до суду Доповнення до відзиву (вх. № 6620), яке досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, суд встановив наступне.

Перевіркою, проведеною прокуратурою Баглійського району міста Дніпродзержинська, встановлено, що між ДНВП „Цирконій" та Міністерством енергетики України Національним науковим центром "Харківський фізико-технічний інститут" укладено договір № Я 9 - 015/22 від 01.10.99р. (дата та реєстраційний номер договору Замовника); № 1049/1 1 від 27.07.99р. (дата та реєстраційний номер договору Виконавця) - надалі договір за № 1049/11 від 27.07.99р. на створення (передачу) науково технічної продукції.

01 жовтня 2007 року між Міністерством палива та енергетики України (у 2001 році стало правонаступником Міненергетики України), ІФТТМТ ННЦ ХФТІ та ДНВП „Цирконій" укладено додаткову угоду № 4 до договору № 1049/1 1 від 27.07.1999 року (далі додаткова угода № 4).

Відповідно до п.1 додаткової угоди № 4 права та обов'язки Замовника за договором № 1049/1 1 від 27.07.99р. передаються ДНВП „Цирконій". Також, ДНВП „Цирконій" приймає на себе всі права та зобов'язання Замовника за договором № 1049/11 від 27.07.1999 року, зокрема щодо оплати боргу, зазначеного у п.2 цієї додаткової угоди № 4.

У 2008 році між ДНВП „Цирконій" та ІФТТМТ ННЦ ХФТІ були підписані акти № 5 від 07.05.2008 р., № 7 від 07.05.2008 р. здачі - приймання науково - технічної продукції за договором № 1049/11 від 27.07.1999р. Згідно зазначених актів ДНВП „Цирконій" оплатив відповідачу 60000,00 грн. (у т.ч. ПДВ- 10000,00 грн.).

Оплата була проведена платіжним дорученням № 1088 від 04.05.08 р. - 60 000 грн. за рахунок бюджетних коштів, виділених позивачу.

За умовами пункту 2.1 розділу 2 договору встановлена договірна ціна, яка включає податок на додану вартість.

У грудні 2010 року березні 2011 року на ДНВП "Цирконій" було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01. 2008 р. - 30.09.2010 р.

За результатами перевірки складений акт від 15.03.2011 р. № 05-21/1 6.

Згідно вказаного акту було встановлено завищення Відповідачем вартості виконаних науково-технічних робіт за рахунок нарахування на кошторисну вартість податку на додану вартість на суму 10 000 грн.

05.04.2011 р. КРУ у Дніпропетровській області направило позивачу вимогу за № 04-05-05-15/3874 щодо усунення порушень виявлених ревізією, фінансово господарської діяльності ДНВП „Цирконій" .

Згідно пункту 3 вимоги позивача зобов'язано провести претензійно-позовну роботу по стягненню із відповідача зайво сплачених коштів та повернути їх в дохід Державного бюджету України.

На виконання вимоги КРУ відповідачу 24.05.2011 року була направлена претензія № 46-01/1 152.

Листом від 03.07.2011 р. № 10-00/03-103-2576 претензія була відхилена з огляду на те, що Відповідач перерахував вказану суму як ПДВ до бюджету, і вона поверненню не підлягає.

Прокурор, посилаючись на норми діючого законодавства, вважає відмову в задоволенні претензії щодо повернення зайво сплачених коштів необгрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" в редакції від 01.12.1998 року № 284, п. 2 Типового положення з планування, обліку і калькулювання собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт, затвердженого постановою КМУ від 20.07.1996 № 830 та Методичних рекомендацій визначення кошторисної вартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт (НДДКР) для організацій (підприємств) різних форм власності та господарювання (крім бюджетних установ), затверджених наказом Міністерства освіти та науки України від 21.02.2006 року № 119, фундаментальні наукові дослідження це наукова теоретична та (або) експериментальна діяльність, спрямована на одержання нових знань про закономірності розвитку природи, суспільства, людини, їх взаємозв'язку, а прикладні наукові дослідження - не наукова і науково-технічна діяльність, спрямована на одержання і використання знань для практичних цілей.

Ревізією КРУ встановлено, що кожна з виконаних за укладеними договорами науково-дослідна робота, виконавцями зареєстрована в державному реєстрі науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт, що підтверджується наявністю копій реєстраційних карт.

Відповідно до підпункту 5.1.22. пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про податок на додану вартість" від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР виконання таких робіт звільнено від оподаткування податком на додану вартість, якщо роботи виконані особою, яка безпосередньо отримує кошти з рахунку Державного казначейства України.

Таким чином, Прокурор вважає, що пункт 2.1 вказаного договору в частині зарахування в договірну ціну податку на додану вартість, не відповідає вимогам діючого законодавства.

Проте, суд не погоджується з такою правовою позицією Прокурора з наступних підстав.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

На дату укладення Договору оплати вартості фундаментальних досліджень, науково-дослідних і дослідницько-конструкторських робіт, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України, від оподаткування ПДВ не звільнювалося.

Пункт 5.1. ст.5 Закону України "Про ПДВ" щодо звільнення від оподаткування було доповнено пп.5.1.22. "оплати вартості фундаментальних досліджень, науково-дослідних і дослідницько-конструкторських робіт, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України" Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з метою стимулювання інвестиційної діяльності" від 15.07.1999 р. № 977-ХІУ, який набрав чинності 21.08.1999 р., тобто вже після укладення Договору.

Оплата створення (передачі) науково-технічної продукції за Договором не звільняється від оподаткування згідно пп. 5.1.22. Закону України "Про ПДВ".

Відповідно до пп. 5.1.22. п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про ПДВ" від оподаткування податком на додану вартість звільнялися операції з оплати вартості фундаментальних досліджень, науково-дослідних і дослідницько-конструкторських робіт, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Проте, у розділі 6 договору замовником визначено, що фінансування здійснюється з централізованого фонду створення ядерно-паливного циклу, а не з Державного бюджету України.

Крім того, слід зазначити, що на підставі Актів здачі-приймання науково-технічної продукції від 07.05.2008 р. за №№ 5, 7 на загальну суму 60 000,00 грн. ІФТ ТМТ ННЦ ХФТІ нараховано податкові зобов'язання з ПДВ та включено їх до звіту, який надано до Державної податкової інспекції у Київському району м. Харкова. ДНВП "Цирконій" надано податкові накладні від 07.05.2008 р. за №№ 3, 4 згідно першій події на суму 10 000,00 грн., які стали підставою для отримання ДНВП "Цирконій" податкового кредиту. Тобто, останнім зменшено на цю суму свої зобов'язання з ПДВ. В свою чергу, ІФТ ТМТ ННЦ ХФТІ перераховано податкові зобов'язання з ПДВ за травень 2008 року на суму 10 000,00 грн. до Державного бюджету України (Платіжне доручення від 17.06.08 р. № 132).

Таким чином, суму ПДВ в розмірі 10 000,00 грн. ННЦ ХФТІ перераховано до Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 41 Податкового кодексу України контролюючим органом щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів є органи державної податкової служби. Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, у тому числі на запит правоохоронних органів.

Головними завданнями державної контрольно-ревізійної служби відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

Державною податковою інспекцією в Київському районі м. Харкова проводилася планова виїзна перевірка ННЦ ХФТІ з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, зокрема, і обґрунтованості нарахування ПДВ (Акт від 06.04.11 р. № 1232/23-506).

Жодних порушень щодо своєчасності, достовірності, нарахування і сплати ПДВ за 2008 рік не встановлено.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог Прокурора, оскільки вони ґрунтуються на довільному та помилковому тлумаченні приписів чинного законодавства та позбавлені правового та фактичного обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 47, 49, 82-84 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Повний текст рішення складений 06.06.2012 року.

Суддя Присяжнюк О.О.