ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2012 р. Справа № 5019/1307/12

За позовом Корецької районної спілки споживчих товариств

до Корецької міської ради

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Гудзенко Я.О.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 14.08.2012 року).

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 20.08.2012 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корецька районна спілка споживчих товариств (далі Позивач, Корецька райспоживспілка) звернулася в господарський суд з позовом до Корецької міської ради Рівненської області (далі - Відповідач), в якому просить визнати за Корецькою районною спілкою споживчих товариств (34700 Рівненська обл., м.Корець, пл. Київська, 3, ) право власності на будівлю магазину, що розташована за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. Київська, 76, загальною площею 397,9 кв.м, 1970 року побудови.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що вказаний об"єкт нерухомості переданий йому з балансу заснованого ним Підприємства споживчої кооперації «Корецький хлібокомбінат» Корецької райспоживспілки (далі ПСК «Корецький хлібокомбінат») 30.12.2011 року по акту приймання-передачі на підставі постанови правління Корецької райспоживспілки від 30.12.2011 року.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак надав суду відзив на позов, в якому проти вимог Позивача заперечив, пославшись на те, що зазначений Позивачем об"єкт нерухомості побудований ним без відповідних дозволів міської ради та її виконавчого комітету на виконання будівельних робіт, з порушенням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, пожежних та інших норм і правил.

Розглянувши докази, які подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини на яких грунтуються

вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Будівля магазину загальною площею 397,9 кв.м, що розташована в м.Корець, по вул.Київській, 76, була передана Позивачу заснованим ним ПСК «Корецький хлібокомбінат»на підставі постанови правління Корецької райспоживспілки від 30.12.2011 року №41 на баланс згідно акту приймання-передачі від 30.12.2011 року (а.с. 24).

Судом встановлено, що відповідно до п.1.1 Статуту ПСК «Корецький хлібокомбінат»є підприємством Корецької райспоживспілки, тобто Позивача, який є його Засновником (а.с. 25-28).

Відповідно до пунктів 5.1, 5.4, 5.3.10 Статуту ПСК «Корецький хлібокомбінат», передбачено, що вищим органом управління Підприємства є правління Корецької районної спілки споживчих товариств. Правління Корецької районної спілки споживчих товариств повноважне приймати рішення про передачу основних засобів з балансу Підприємства на баланс іншого підприємства засновником якого є Корецька райспоживспілка, Засновника. Рішення правління Корецької районної спілки споживчих товариств оформлюються постановами або розпорядженнями.

Судом також досліджено Статут Корецької райспоживспілки та встановлено, що Корецька райспоживспілка створена в 1993 році, обєднує на добровільній основі Корецьке та Великомежиріцьке споживчі товариства Корецького району Рівненської області, які є її членами, є правонаступником прав і обовязків Корецького споживчого товариства в частині переданих їй сукупних валових активів та пасивів.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про споживчу кооперацію" власність споживчої кооперації складається з власності споживчих товариств, спілок, підпорядкованих їм підприємств і організацій та їх спільної власності і є однією з форм колективної власності. Власність споживчих товариств утворюється з внесків їх членів, прибутків, одержуваних від реалізації товарів, продукції, послуг, цінних паперів та іншої діяльності, не забороненої чинним законодавством. Засоби виробництва, вироблена продукція та інше майно, що є необхідним для здійснення статутних завдань, є власністю споживчої кооперації. Крім того, до майна споживчої кооперації можуть належати будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, машини, товари, кошти та інше майно. Власність спілок споживчих товариств утворюється з майна, переданого їх членами, коштів, одержаних від господарської діяльності підприємств і організацій спілки, реалізації цінних паперів та іншої діяльності.

Судом також досліджено та встановлено, що будівля магазину, на яку заявлено в судовому порядку право власності, була побудована в 1970 році господарчим способом силами споживчої кооперації Корецького району в центрі м.Корець (нині вул.Київська, 67), яка в 1970 році була поставлена на баланс Корецького міськоопторгу і до 13.07.2000 року знаходилася на балансі даного підприємства та експлуатувалася за функціональним призначенням (в подальшому підприємство було перейменоване на Спільне підприємство «Корецький міськоопторг», ліквідоване та зняте з Реєстру в 2007 році), що підтверджується довідкою, виданою Корецькою райспоживспілкою 20.08.2012 року №105, яка міститься в матеріалах справи.

Спільним підприємством Корецький міськоопторг райспоживспілки, як правонаступником забудовника, в 1996 році було оформлено право землекористування відповідною земельною ділянкою, на якій розміщено магазин.

Рішенням Корецької міської Ради народних депутатів Рівненської області від 15 листопада 1995 року №352 надано згоду на передачу СП «Корецькому міськоопторгу»0,0820 га землі для виробничих потреб в межах згідно з планом землекористування.

04 грудня 1996 року Корецькою міською Радою народних депутатів Рівненської області було видано СП «Корецькому міськоопторгу»державний акт на право постійного користування землею серії РВ № 00045 (а.с. 17).

Статтею 95 ЗК України передбачено, зокрема, право землекористувача споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, тобто самостійно використовувати одержану в установленому порядку земельну ділянку за умови збереження її цільового призначення.

В подальшому як вбачається із протоколу №13 зборів засновників спільних підприємств Корецької райспоживспілки (Корецької райспоживспілки, Великомежиріцького та Корецького споживчих товариств) від 13.07.2000 року, сторони домовилися про безкоштовну передачу з балансу СП «Корецького міськкоопторгу»на баланс ПСК «Корецький хлібокомбінат»основних засобів, в т.ч приміщення магазину, 1970 року побудови, що є предметом даного спору. 14 серпня 2000 року було складено та підписано повноважними представниками сторін акт приймання-передачі про безкоштовну передачу основних засобів (а.с. 21, 43).

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію»(в редакції 2000 року) майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано, передано, здано в оренду, надано в позичку і безплатне тимчасове користування членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям, трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та з'їздів відповідних спілок або уповноважених ним органів.

Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) який діяв на момент безоплатної передачі майна, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Іншого законом передбачено не було. Крім того, діюче на той час цивільне законодавство УРСР не передбачало обовязку власників майна реєструвати своє право власності та не повязувало момент виникнення права власності з моментом його реєстрації.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку про те, що 13.07.2000 року спірний магазин перейшов у власність ПСК «Корецький хлібокомбінат».

Судом встановлено, що правонаступником майнових прав та зобовязань СП «Корецький хлібокомбінат» райспоживспілки є ПСК «Корецький хлібокомбінат», що підтверджується Статутом підприємства (п. 4.5 Статуту), засновником якого є позивач, якому був переданий даний обєкт, необхідний зокрема для здійснення статутних завдань (а.с. 25-28).

Судом досліджено, що будівля магазину, що розташована за адресою: Рівненська область, м.Корець вул.Київська, 76, згідно матеріалів технічної інвентаризації, проведеної комунальним підприємством «Рівненське обласне БТІ», відображеної в технічному паспорті, виготовленому станом на 21.08.2007 року, становить 397,9 кв.м загальної площі, при цьому штамп «самочинне будівництво»в техпаспорті відсутній (а.с. 30-34).

Судом при дослідженні доказів зясовано, що обєкт в 1970 році збудовано не Позивачем, а Корецьким міськоопторгом (правонаступником якого було СП «Корецький міськоопторг райспоживспілки», та яке було ліквідоване та зняте з Реєстру підприємств, установ та організацій в 2007 році), тому твердження Відповідача у відзиві на позов від 17.08.2012 року №763/2-18 про те, що обєкт нерухомості (магазин), побудований Позивачем без відповідних дозволів міської ради та її виконавчого комітету на виконання будівельних робіт, з порушенням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних пожежних та інших норм і правил є безпідставними та спростовуються вищенаведеним. Даний обєкт переданий з балансу заснованого позивачем підприємства, а документи, які підтверджували б прийняття даного обєкта (магазину) в експлуатацію позивачу при передачі обєкта не передавалася, крім того, забудовник, в т.ч. його правонаступник, ліквідовані в установленому законом порядку.

Позивачем в ліцензованій організації було замовлено проведення технічного обстеження стану будівельних конструкцій магазину по вул.Київській, 76 в м. Корець з метою визначення технічного стану його несучих та огороджуючих конструкцій, а також можливості його нормальної експлуатації (а.с. 35-42).

Як досліджено судом, технічним висновком від 16 липня 2012 року КП «Рівненський архітектурно-будівельний нагляд»Рівненської міської ради підтверджена відповідність будівлі магазину будівельним нормам та правилам, а також можливість подальшої експлуатації вказаного об'єкта нерухомого майна (технічний стан обєкту визначено як нормальний).

Крім того, оскільки обєкт кооперативною організацією було завершено будівництвом у 1970 році, то згідно діючого на той час законодавства, а саме ЦК УРСР (в редакції 1963 року), колгоспно-кооперативна власність відносилася до різновидів соціалістичної власності (ст. 87 ЦК УРСР).

В свою чергу статтею 95 ЦК УРСР було передбачено, що власністю колгоспів та інших кооперативних організацій, їх об'єднань є засоби виробництва та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань.

Тобто, на момент завершення будівництва магазину (1970 рік) та відповідно до діючого на той час законодавства УРСР, даний магазин, збудований кооперативною організацією, з моменту його побудови в силу закону як обєкт колгоспно-кооперативної власності вважався власністю кооперативної організації як майно, необхідне для здійснення її статутних завдань і належав їй на праві власності.

Крім того, станом на 1970 рік було відсутнє законодавство яким би передбачався порядок прийняття в експлуатацію завершених будівництвом обєктів, в т.ч. нежитлових обєктів, а також видача відповідних дозволів на будівництво колгоспам та іншим кооперативним організаціям тощо.

Відповідно до ст. 105 ЦК УРСР наслідки самовільного будівництва стосувалися лише жилих будинків, господарських і побутових будівель та споруд, і лише збудованих громадянами.

Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України 05.08.1992 року №449, а Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року №1243.

До набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України 05.08.1992 року №449, була чинною постанова Ради Міністрів УРСР від 12.03.1981 року №125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів».

Таким чином, відповідність будівельним нормам та правилам, а також можливість подальшої експлуатації об'єкта нерухомого майна підтверджена технічним висновком КП «Рівненський архітектурно-будівельний нагляд»Рівненської міської ради від 16 липня 2012 року (а.с. 35).

Отже, як вбачається і з матеріалів справи, даний обєкт не відноситься до обєктів самочинного будівництва, що також підтверджується матеріалами технічної інвентаризації Рівненського обласного БТІ, та відповідає будівельним нормам і правилам.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судами будь-яких рішень, які б обмежували право позивача володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном, не приймалося.

Отже, право власності на нерухоме майно спілкою споживчих товариств набуто правомірно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно обмеженим в реалізації свого права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

За змістом ст. 20 ГК України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вищезазначене, Корецька районна спілка споживчих товариств є власником об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. Київська, 76, відповідно, позовні вимоги останньої є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, однак Відповідач не довів належними доказами того, що об'єкт нерухомого майна, на який просить спілка визнати право власності збудований саме позивачем, а також не відповідає будівельним нормам та правилам, та у позивача відсутні дозволи міської ради на виконання будівельних робіт, а також не навів відповідних норм чинного законодавства, які б регулювали вказані правовідносини та зобовязували позивача вчинити такі дії.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Корецькою районною спілкою споживчих товариств (34700 Рівненська обл., м.Корець, пл. Київська, 3, ) право власності на будівлю магазину, що розташована за адресою: Рівненська область, м. Корець, вул. Київська, 76, загальною площею 397,9 кв.м, 1970 року побудови.

Повний текст рішення підписано 23.08.2012 року.

Суддя Гудзенко Я.О.