ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2012 р. Справа № 5023/9849/11

вх. № 9849/11

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федорова К.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши справу за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків

до ПП Кравець ОСОБА_2, м. Харків

про стягнення 27937,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - відповідач) 27937,50 грн. заборгованості та судові витрати по справі, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару за накладною № 2ЯР-08/2081 від 29.08.11 р.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач в призначене судове засідання не зявився, вимоги суду не виконав, відзив на позов і документи в його обґрунтування не надав, поштовим відділенням повернено суду копію ухвали від 28.11.11 р. у даній справі з відміткою "за закінченням строку зберігання".

Згадану ухвалу було направлено на адресу відповідача: пр. 50-річчя СРСРАДРЕСА_1, м. Харків, 61060 , вказану позивачем у позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданому позивачем до суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, судом вжито всіх заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями ст. ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Судом встановлено, що позивачем, за усною домовленістю з відповідачем, було поставлено відповідачу томатну пасту та олію (далі - товар) на суму 27937,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № 2ЯР-08/2081 від 29.08.2011 р. (а.с. 9).

Таким чином, передача товару позивачем та прийняття його відповідачем (чи уповноваженими ним особами) є підставою вважати укладеним між сторонами правочин, що містить ознаки купівлі продажу (поставки) та виникнення у відповідача зобов'язання оплатити поставлений товар.

Сторонами в письмовій формі не було встановлено строку виконання відповідачем його зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

09.11.11 р. позивач направив відповідачу вимога про оплату заборгованості, яку відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10) відповідач отримав 15.11.11 р., але відповідач ніяким чином на цю вимогу не відреагував.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, відповідач своє зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару не виконав, внаслідок чого заборгованість відповідача склала 27937,50 грн.

Станом на момент розгляду справи відповідач 27937,50 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 23.11.2011 р. прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 2ЯР-08/2081 від 29.08.2011 р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 27937,50 грн. заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. cт. 22, 202, 205, 207, 509, 525, 526, ч.2 ст. 530, ст. 610, ст. 611, ч.1 ст. 612, ч.2 ст. 623, ч.1 ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст.ст. 193 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (пр. 50-річчя СРСРАДРЕСА_1, м. Харків, 61060, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р 0000 в АКІБ "Укрсиббанк", МФО 351005) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (пров. Більшовицький, 12А, м. Харків, 61019, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, р/р 46 в ПАТ "Банк Меркурій", МФО 351663) 27937,50 грн. заборгованості за накладною № 2ЯР-08/2081 від 29.08.11 р. та судовий збір у сумі 1411,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Інте Т.В.

Повне рішення складено 23 січня 2012 року.