ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" серпня 2012 р. Справа № 5019/1086/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Кочергіної В.О.

при секретарі судового засідання Берчуку Т.П.

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнехолод" м. Рівне

до Ново-Рафалівського споживчого товариства смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області

про стягнення в сумі 24 218 грн. 76 коп.

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1 №3 - за довіреністю від 19.05.2012 року

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Позивач у позовній заяві та його представник в судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог. Просять суд стягнути з відповідача 24 218грн. 76коп. заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті за поставлений товар. Наголошують, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме накладними, довіреностями, претензією та випискою по банківському рахунку.

Відповідач, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення - ухвали про відкладення розгляду справи від 09.07.12р., в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, письмової позиції з приводу поданого позову не подав.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно усної домовленості, на підставі накладних: №1/000448 від 18.01.2012 року на суму 420 грн. 00 коп., №1/000447 від 19.01.2012р. на суму 13680грн. 75коп. (по довіреності №1 від 18.01.2012 року); №1/004655 від 08.12.2011р. на суму 30 118 грн. 01 коп. (по довіреності №44 від 07.12.2011 року) Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнехолод" поставило, а Ново-Рафалівське споживче товариство прийняло товар на загальну суму 44218грн. 76коп.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару виконав частково на суму 20000грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по банківському рахунку.

15.05.2012 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити борг в розмірі 24 218 грн. 76 коп., яка залишена відповідачем без відповідного реагування.

31.07.2012р. відповідач направив на адресу позивача лист, яким просив реструктурузивату заборгованість в сумі 24218грн. 75коп. до 30.08.2012р. Також у листі міститься інформацію про гарантування оплати до 30.08.2012р.

Згідно довідки ТзДВ "Рівнехолод" станом на 01.08.2012р. заборгованість відповідача на час розгляду справи не погашена та становить 24218грн. 76коп.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем боргу перед позивачем в розмірі 24 218 грн. 76 коп.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Підстава позову - це фактичні обставини на яких ґрунтується вимога позивача.

Зі змісту позовної заяви та доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що підставою для стягнення заборгованості позивач зазначає неналежне виконання відповідачем обов'язку по оплаті отриманого товару за накладними №1/000448 від 18.01.2012 року на суму 420 грн. 00 коп., №1/000447 від 19.01.2012р. на суму 13680грн. 75коп., №1/004655 від 08.12.2011р. на суму 30 118 грн. 01 коп.

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (п.п. 1, 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 206 Цивільного кодексу України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем дотримані всі вимоги, передбачені ст. 530 Цивільного кодексу України, що підтверджується відправленою позивачем 15.05.2012р. претензією (отримана відповідачем згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення).

Таким чином, у позивача на час звернення з позовом до суду, виникло право вимагати від відповідача оплати вартості отриманого товару за накладними №1/000448 від 18.01.2012 року на суму 420 грн. 00 коп., №1/000447 від 19.01.2012р. на суму 13680грн. 75коп., №1/004655 від 08.12.2011р. на суму 30 118 грн. 01 коп.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу. Так, позивач передав відповідачу товар, а останній зобов'язався сплатити за нього певну грошову суму.

Наявні в матеріалах справи накладні №1/000448 від 18.01.2012 року на суму 420 грн. 00 коп., №1/000447 від 19.01.2012р. на суму 13680грн. 75коп., №1/004655 від 08.12.2011р. на суму 30 118 грн. 01 коп., свідчать про отримання відповідачем товару на загальну суму 44218грн. 76коп.

Згідно з п.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п.3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

Частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 24218грн. 76коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме накладними №1/000448 від 18.01.2012 року, №1/000447 від 19.01.2012р., №1/004655 від 08.12.2011р., претензією, банківською випискою по рахунку щодо часткової оплати, довідкою про наявність заборгованості, гарантійним листом відповідача №33 від 31.07.2012р.

При цьому судом враховується проведення відповідачем часткової попередньої оплати боргу за отриманий товар в розмірі 20000грн., про що свідчить виписка по банківському рахунку позивача.

Відповідачем не подано доказів повної оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту отримання товару.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінюючи надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення боргу в сумі 24218грн. 76коп. обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнехолод" м. Рівне до Ново-Рафалівського споживчого товариства смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області про стягнення в сумі 24 218 грн. 76 коп. задовольнити.

Стягнути з Ново-Рафалівського споживчого товариства (смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнехолод" (м. Рівне, вул. Князя Володимира, 112, ) 24218грн. 76коп. (двадцять чотири тисячі двісті вісімнадцять гривень 76коп.) - боргу, 1609грн. 50коп. (одна тисяча шістсот дев'ять гривень 50коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повернути Ново-Рафалівському споживчому товариству (смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, ) з Державного бюджету України зайво сплачений згідно платіжного доручення №1135 від 20.06.2012р. судовий збір в розмірі 4грн. 50коп. (чотири гривні 50коп.), згідно платіжного доручення №1170 від 21.06.2012р. судовий збір в розмірі 27грн. (двадцять сім гривень).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Кочергіна В.О.

Повне рішення складено та підписано 03.08.2012р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд 112);

3 - відповідачу рекомендованим (34371, вул.Б. Хмельницького,2, смт. Рафалівка, Рівненської обл., Володимирецький р-н )