ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2012 р.Справа № 5023/3107/12 вх. № 3107/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

за участю

розглянувши матеріали справи за позовом ТОВ "Центр-Офис", м. Харків

до ФОП ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр-Офис" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою щодо стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суми основного боргу у розмірі 3 330,00 грн., індексу інфляції у розмірі 186,48 грн., три відсотки річних у розмірі 49,81 грн., пені у розмірі 257,37 грн., які виникли унаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань відповідно договору суборенди №30-Ар, який укладено між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судовий збір у розмірі 1 609,50 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13 серпня 2012 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61135, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, Свідоцтво про державну реєстрацію від 20.02.2007 р. № 2 075703) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр-Офіс" (61128, м. Харків, пр-т 50-річчя СРСР, 149, , р/р № 260075824 в ПАТ "МЕГАБАНК", м. Харків, МФО 351629) суму основного боргу у розмірі 3 330,00 грн., індекс інфляції у розмірі 186,48 грн., три відсотки річних у розмірі 49,81 грн., пеню у розмірі 257,37 грн. та судовий збір у розмірі 1 609,50 грн.

За результатами розгляду справи було встановлено, що 31 серпня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальності "Центр-Офіс" (далі по тексту - позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) було укладено договір суборенди № 30-Ар.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За умовами укладеного договору (п. 1.1. ст.1 договору) позивач взяв на себе зобов'язання передати в тимчасове користування нежитлове приміщення: виробничого призначення в будівлі гаражу, літ. 3-1, загальною площею 91 кв.м.; в будівлі складу з рампою, складські приміщення, компресорна, літ. О-1, загальною -площею 131 кв.м., розташоване за адресою: м.Харків , пр. 50- річчя СРСР, 149.

На виконання умов договору, вищенаведені нежитлові приміщення були передані позивачем в тимчасове користування відповідача, що підтверджується актом прийому передачі від 01.09.2010 року.

Таким чином, позивач виконав прийняті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі.

Статтею 3 договору передбачений розмір орендної плати та порядок розрахунків за договором оренди № 30-Ар від 31.08. 2010 року.

Відповідно до п.3.1 статті 3 договору загальна сума орендної плати за договором складає щомісячно 3 330 грн. 00 коп. (три тисячі триста тридцять грн. 00 коп.).

На підставі п. 3.3 статті 3 договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щомісяця, не пізніше 10 числа поточного місяця, за наступний місяць сплачувати орендну плату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача.

Відповідно до п. 3.5. статті 3 договору відшкодування комунальних та експлуатаційних затрат входить до розміру орендної плати .

Пунктом 7.1. статті 7 договору передбачений строк дії договору до 31 липня 2012 року, на підставі угоди про розірвання від 30.09.2010 р. до договору суборенди № 30-Ар цей договір було розірвано за згодою сторін та орендоване нежитлове приміщення було передане відповідачем позивачу, що підтверджується актом прийому-передачі від 30 вересня 2010 року.

Як вставновлено судом, відповідач свої зобов'язання, щодо сплати орендної плати виконав неналежним чином, станом на 05.07.2012 року відповідач має заборгованість по орендній платі (за вересень 2011 року) в розмірі 3 330 грн. 00 коп.

Відповідно до п.1. Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.

Згідно п. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Пунктом 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачається, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою ст.13 Цивільного кодексу суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції":

5.1. Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

5.2. Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, те що відповідачем порушувались умови договору в частині сплати за оренду приміщення та те, що сторони мають дотримуватися вимог чинного законодавства при здійсненні господарської діяльності, з метою недопущення в майбутньому порушень чинного законодавства, суд вважає за необхідне винести окрему ухвалу на адресу відповідача, щодо усунення недоліків в діяльності фізичної особи - підрприємця в частині здійснення господарської діяльності відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, п. ,2 ст. 4, п. 2 ст. 11, п. 1, 6 ст.13, 509, ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Зобов"язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 здійснювати контроль щодо дотримання вимог чинного законодавства України та належного виконання своїх зобов*язань за укладеними договорами.

Суддя Светлічний Ю.В.