ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2012 р. Справа № 5019/899/12

Суддя Торчинюк В.Г. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія СОФІ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Рівненська друкарня

про стягнення в сумі 11 866 грн. 78 коп..

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 02.04.2012р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Софі звернулося до господарського суду з позовною заявою у якій просить стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Рівненська друкарня 11 866 грн. 78 коп. заборгованості за поставлений товар.

У судовому засіданні 16 липня 2012 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 16 липня 2012 року в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, вимог не заперечив. Поштове відправлення, направлене судом за адресою : м. Рівне, вул. Київська, буд.10, повернуто поштовим відділенням з поміткою "По закінченню терміну зберігання". Адреса, за якою судом направлено ухвалу відповідає юридичній адресі Відповідача, вказаній у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.07.12р. (а.с. 39-40). Причини відсутності за юридичною адресою відповідача суду невідомі.

За умовами ч.1 ст.64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. За таких обставин, судом вжито необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про дату та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість вирішення спору за наявними у справі матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ

Згідно видаткових накладних № PH-0000021 від 11.01.2011р.(а.с. 13), № PH-0000295 від 15.02.2011р. (а.с. 15), № PH-0000462 від 03.03.2011р. (а.с. 17), № PH-0000739 від 07.04.2011р. (а.с. 19) Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Софі передало ОСОБА_1 акціонерному товариству Рівненська друкарня товар (поліграфічні матеріали) на загальну суму 17 649 грн.02 коп.

Отримання відповідачем вказаного товару підтверджується довіреностями № РД-0003 від 11.01.2011р., № РД-0030 від 15.02.2011 р., № РД-0036 від 09.03.2011р., № РД-0061 від 07.04.2011р. (а.с. 14.,16,18,20).

Оплата за отриманий від позивача товар відповідачем проведена частково в сумі 5 782 грн. 24 коп., що підтверджується банківськими виписками (а.с.23-25).

Станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість в сумі 11 866 грн. 78 коп.

18.04.2012р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію № К-1304/01 від 17.04.2012р. (а.с. 9-11), з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 11 866 грн. 78 коп. Дана претензія залишена відповідачем без задоволення та відповіді.

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України та ч. 2 статті 180 Господарського кодексу визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правовою природою відносини, які виникли між позивачем та відповідача є відносинами, що виникли з договору поставки.

За договором поставки (ст.712 ЦК України) продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Софі про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Рівненська друкарня 11 866 грн. 78 коп. заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.

На відповідача на підставі статті 49 ГПК України покладаються витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 , ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Рівненська друкарня (33027,Рівненська обл., м. Рівне, вул. Київська, буд. 10 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія СОФІ (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька,44, ) 11 866 грн. 78 коп. заборгованості та 1 609 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.07.2012р.

Суддя В.Г. Торчинюк