ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" вересня 2012 р.Справа № 18/5025/789/12

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Головуючий суддя Заярнюк І.В., суддя Шпак В.О., суддя Гладюк Ю.В. розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі відділення "Хмельницька регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк", м. Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, м. Хмельницький

про стягнення заборгованості за кредитним договором № 25.43-13/08-СК від 21 травня 2008 року в сумі 722879,94 доларів США, що станом на 07.07.2012р. за офіційним курсом НБУ становить5777617,92 грн.

Головуючий суддя І.В. Заярнюк

Суддя В.О. Шпак

Суддя Ю.В. Гладюк

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - за довіреністю №1046/11.05.2 від 15.11.2010р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 722 879,94 доларів США заборгованості за кредитним договором №25.43-13/08-СК від 21.05.2008р. та 440207,37 грн. заборгованості по комісії за обслуговування кредиту.

Представник позивача в судове засідання 24.09.2012р. прибув, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому представник позивача подав повторну письмову заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

1. накласти арешт на все рухоме, нерухоме майно, земельні ділянки, грошові кошти, які знаходяться на рахунках відкритих в фінансових установах, які належать ОСОБА_1 (місцезнаходження та адреса реєстрації якої є: АДРЕСА_1 код НОМЕР_1), а також накласти арешт на конкретно визначене нерухоме майно, яке утворене в наслідок реконструкції предмета іпотеки згідно іпотечного договору №25.43-13/08-ДІ-1 від 21.05.2008р. та на сьогоднішній день частина якого належить ОСОБА_1 на підставі Договору про поділ майна в натурі нежитлового приміщення від №861 від 30.03.2012р., а саме кафе та ресторан загальною площею 328,9 кв.м. РПВН 36358500, який розташоване за адресою: м. Хмельницький вул. Тернопільська, буд. 7 в межах заявленої суми позовних вимог в розмірі заборгованості за кредитним договором №25.43-13/08 - СК від 21 травня 2008 року, станом на 06 липня 2012 року;

2. заборонити вчиняти дії ОСОБА_2, стосовно розпорядження нерухомим майном саме кафе та рестораном загальною площею 781,6 кв.м, РПВН 36358835, який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, буд. 7 та належить їй на підставі Договору про поділ майна в натурі нежитлового приміщення від №861 від 30.03.2012р., оскільки даний об'єкт нерухомого майна було утворено з реконструйованого предмета іпотеки згідно іпотечного договору №25.43-13/08-Д1-1 від 21.05.2008р., що є забезпеченням по кредитному договору №25.43-13/08 - СК від 21 травня 2008 року;

3. встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та заборонити фізичній особі громадянину України ОСОБА_1 виїзд за межі України до виконання нею своїх зобов'язань перед ПАТ „ВТБ Банк.

Подану заяву позивач обгрунтовує таким: відповідачем не виконано вимоги кредитного договору стосовно погашення тіла кредиту, відсотків, комісій та пені. Крім того, за твердження позивача відповідач продовжує свідомо ухилятись від повернення боргу та виконання своїх обов'язків згідно договору кредиту, що підтверджується реконструкцією предмета іпотеки переданого в іпотеку Банку в забезпечення даного кредиту без його згоди згідно іпотечного договору №25.43-13/08-ДІ-1 від 21.05.2008р. Внаслідок даної реконструкції було утворено новий об'єкт нерухомого майна, частина якого в подальшому була відчужена шляхом укладення договору дарування та укладення договору про поділ нерухомого майна, якими також було утворено новий об'єкт нерухомого майна. Відповідно на сьогоднішній день банк несе ризик втрати забезпечення кредитних зобов'язань, що унеможливить в майбутньому виконати рішення суду.

Відповідач уже тривалий строк з травня 2008 року прострочує виконання грошових зобов'язань не зважаючи на надіслані йому банком вимоги. При цьому заборгованість відповідача є значною за сумою, що може свідчити про невиконання та також утруднення виконання судового рішення в майбутньому.

За твердження позивача, у нього є фактичні підстави побоюватись, що у разі невжиття відповідних заходів, виконання рішення суду може бути утруднено чи зроблено неможливим.

Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність правових підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, які співвідносяться з предметом позову, враховуючи вимоги чинного законодавства стосовно розумності та адекватності заходів забезпечення позову конкретним обставинам.

Позивач стверджує, що у відповідача є реальна можливість своїми діями ускладнити у майбутньому виконання рішення суду у зв'язку з погіршенням фінансового становища відповідача. Крім того, зі слів позивача, наявна можливість відчуження ними або втрати (пошкодження) належного їм майна, що свідчить про ймовірність порушення майнових інтересів позивача по справі з урахуванням ймовірності утруднення у майбутньому виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду та у зв'язку з тим, що відповідач може продати належне йому на праві власності майно, позивач вважає, що виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, може бути істотно утруднене або унеможливлене. У зв'язку із цим, на думку позивача, доцільним є застосування до відповідача та третьої особи заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідача.

Крім того, згідно частини 4 статті 313 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених законом, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на свободу пересування.

Положеннями статті 6 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Отже наявність в особи неврегульованих договірних чи інших невиконаних зобов'язань, на думку позивача, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Таким чином, за твердженням позивача, діюче законодавство передбачає можливість застосування такого засобу забезпечення позову як обмеження у праві виїзду за межі України до будь-якої категорії виїжджаючих осіб, незалежно від мети виїзду за кордон (виїзд до родичів, виїзд з метою працевлаштування, туризм тощо), які мають неврегульовані та/або не виконані зобов'язання на території України, оскільки виїзд таких осіб за кордон, у випадку не повернення їх на територію України з тих чи інших причин, зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи подане клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову колегія суддів виходить із наступного: відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову,

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК (1798-12), обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно з абз. 3 п.9 ст. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно зі ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач не подав належних доказів того, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Тому у задоволенні письмового клопотання позивача щодо накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно, земельні ділянки, грошові кошти, які знаходяться на рахунках відкритих в фінансових установах, які належать ОСОБА_1 слід відмовити.

Вжиття заходів до забезпечення позову шляхом встановлення заборонити вчиняти дії ОСОБА_2 стосовно розпорядження нерухомим майном та встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та шляхом становлення заборони фізичній особі громадянину України ОСОБА_1 у виїзді за межі України до виконання нею своїх зобов'язань перед ПАТ „ВТБ Банк не можуть розглядатись господарським судом, оскільки нормами ГПК України чітко визначено коло осіб та спосіб, до яких та у який такі заходи можуть бути застосовані.

Відповідач та третя особа повноважних представників в судове засідання не направили, витребуваних доказів не подав, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зокрема у звязку із неявкою в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання представників відповідача та третьої особи, суд вважає, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин, розгляд справи підлягає відкладенню на іншу дату.

Керуючись ч.1 п. 1 ст. 77, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні письмового клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Розгляд справи відкласти на 10:00 "09" жовтня 2012 р.

Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, к. 328.

Зобов'язати позивача - направити третій особі без самостійних вимог на стороні відповідача копію позовної заяви та додані до неї документи та подати суду докази цього направлення.

Зобов'язати третю особу - подати суду письмовий відзив на позов із документальним обгрунтуванням своїх доводів та докази, які є у третьої особи.

Зобов'язати відповідача - подати суду: копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; письмовий відзив на позов із документальним обгрунтуванням своїх доводів та докази, які є у відповідача.

Визнати явку повноважних представників сторін (з довіреностями та документами, що посвідчують особу) в судове засідання обов'язковою.

Головуючий суддя І.В. Заярнюк

Суддя В.О. Шпак

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим.:

1 - до матеріалів справи;

2 - відповідачу (29000, АДРЕСА_2 - рекоменд. з повід.);

3 - гр. ОСОБА_2 (м. Хмельницький, вул. Нижня Берегова, 63 рекоменд. з повід.).