ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2012 р. Справа № 5023/10159/11

вх. № 10159/11

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федорова К.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Ніко", м. Макіївка

до ТОВ "Інгір", м. Харків

про стягнення 11083,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгір" 10508,93 грн. основного боргу, 481,06 грн. пені, % за користування грошовими коштами у сумі 93,19 грн. та судові витрати по справі, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару за договором № 418 від 15.06.11 р.

Сторони в призначене судове засідання не з'явились, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

10.01.12 р., через канцелярію суду, від позивача надійшла телеграма з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечення участі представника позивача в призначеному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Таким чином, неявка представника сторони, за відсутності необхідності витребування додаткових доказів від сторін, не є обов'язковою підставою для відкладення розгляду справи.

В матеріалах даної справи є достатньо доказів для вирішення спору по суті.

Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання позивача відмовити.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір поставки № 418 від 15.06.11 р. (а.с. 11-12), відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти та передавати у власність (повне господарське відання) покупця (відповідача): лікарські засоби (товар) протягом терміну дії договору, а покупець зобов'язався приймати товар та оплачувати його на умовах даного договору.

Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав належним чином та у період з 22.06.11 р. по 17.08.11 р. поставив відповідачу товар на суму 10508,93 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними №№ НОМЕР_1, Н від 22.06.11 р., № Н від 20.07.11 р., №№ Н, Н від 27.07.11 р., № Н від 10.08.11 р. та № Н від 17.08.11 р. (а.с. 13-19).

Відповідно до п. 5.3 вказаного договору, покупець здійснює оплату за поставлений товар не пізніше строку, зазначеного в накладній на кожну партію товару окремо, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений в даному договорі.

Судом встановлено, що у накладній № НОМЕР_1 від 22.06.11 р. не встановлено строку оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем не надано суду доказів направлення відповідачу вимоги про оплату товару, поставленого за вказаною накладною.

Таким чином, строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати 800,00 грн. за накладною № НОМЕР_1 від 22.06.11 р. ще не настав.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні частини вимог щодо стягнення з відповідача 800,00 грн. заборгованості, в позові відмовити.

Сторонами було встановлено такі строки оплати за накладними: №Н від 22.06.11 р. - до 22.07.11 р., № Н від 20.07.11 р. - до 19.08.11 р., №№ Н, Н від 27.07.11 р. - до 26.08.11 р., № Н від 10.08.11 р. - до 09.09.11 р. та № Н від 17.08.11 р. - до 16.09.11 р.

Проте, відповідач своє зобов'язання з оплати товару, поставленого позивачем за вказаними накладними не виконав, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 9708,93 грн.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 9708,93 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару, за договором № 418 від 15.06.11 р., за накладними: № Н від 22.06.11 р. - з 22.07.11 р., № Н від 20.07.11 р. - з 19.08.11 р., №№ Н, Н від 27.07.11 р. - з 26.08.11 р., № Н від 10.08.11 р. - з 09.09.11 р. та № Н від 17.08.11 р. - з 16.09.11 р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості такою, що підлягає задоволенню в сумі 9708,93 грн.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з п. 6.3 вищевказаного договору, за невчасну, згідно п. 5.3 договору, або неповну оплату отриманого товару, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від несплаченої суми за кожен день затримки платежу до моменту остаточного розрахунку.

Враховуючи ненастання строку оплати за накладною № НОМЕР_1 від 22.06.11 р., перевіривши нарахування пені позивачем, суд визнає позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача 438,94 грн. пені законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи ненастання строку оплати за накладною № НОМЕР_1 від 22.06.11 р., перевіривши нарахування позивача суд визнає вимоги про стягнення з відповідача 3% річних, такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 85,04 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на обидві сторони, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 525, 526, ст. 530, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 625, ст. 629, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгір" (вул. Гвардійців - Широнінців, 50Б, м. Харків, 61136, , відомості про банківські рахунки відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко" (вул. Енгельса, 1, м. Макіївка, Донецька область, 86117, , відомості про банківські рахунки відсутні) 9708,93 грн. заборгованості, 438,94 грн. пені, 3% річних в сумі 85,04 грн., 1303,21 грн. судового збору.

В задоволенні частини вимог щодо стягнення з відповідача 800,00 грн. заборгованості, 3% річних в сумі 8,15 грн. та 42,12 грн. пені, в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Інте Т.В.

Повне рішення складено 16 січня 2012 року.