ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2012 р.Справа № 5023/1503/12 вх. № 1503/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Михайлюк В.Ю.

за участю позивача - ОСОБА_1 (за дов. № б/н від 17 квітня 2012 року)

відповідача - ОСОБА_2 (за дов. № б/н від 13 лютого 2011 року)

розглянувши матеріали справи за позовом ТОВ "Граківські комбікорма", смт. Чкаловське

до СТОВ "Агротрон" с. Чапаєва

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрон" (надалі - Відповідач) суми заборгованості у розмірі 48714,89 гривень, у тому числі, 38800,00 гривень суми основного боргу, 7760,00 гривень штрафу, 1620,47 гривень пені, 314,50 гривень суми 3% річних, 219,92 гривень суми інфляційних втрат. Заявлену вимогу обгрунтовує неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки № 111111, укладеного між сторонами 03 січня 2012 року. Крім того, Позивач просив суд стягнути з Відповідача суму судового збору у розмірі 1609,50 гривень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 березня 2012 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 квітня 2012 року.

20 квітня 2012 року представник Позивача надав через канцелярію суду супровідним листом (вх. № 8498) витребувані судом документи на підтвердження заявлених вимог, а також заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд стягнути з Відповідача 35600,00 гривень основного боргу, 1620,47 гривень пені, 314,50 гривень суми 3% річних, 219,92 гривень суми інфляційних втрат, 7760,00 гривень штрафу та судовий збір у розмірі 1609,50 гривень. Судом було прийнято дану заяву до розгляду в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 квітня 2012 року було відкладено розгляд справи на 23 травня 2012 року.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Харківської області №450 від 22 травня 2012 року було проведено автоматичний перерозподіл справи у зв'язку з обранням на посаду судді Харківського апеляційного господарського суду судді Потапенко В.І. та справу № 5023/1503/12 було призначено до розгляду судді Арті К.В.

В судовому засіданні 23 травня 2012 року було оголошено перерву до 12 червня 2012 року.

12 червня 2012 року представник Відповідача надав через канцелярію суду заперечення (вх. № 7250), в яких не погоджувався з позовними вимогами та просив суд відмовити в їх задоволенні.

12 червня 2012 року представник Позивача надав через канцелярію суду заяву (вх. № 7249), в якій просив суд задовольнити позовні вимоги та просив долучити до матеріалів справи банківські виписки в підтвердження виконання п.7.1. спірного договору. Судом було досліджено надані документи та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 12 червня 2012 року було оголошено перерву до 22 червня 2012 року.

22 червня 2012 року представник Позивача надав через канцелярію суду заяву (вх. №11755) про відмову від позову в частині стягнення з Відповідача 1620,47 гривень пені, 314,50 гривень суми 3% річних, 219,92 гривень суми інфляційних втрат, 7760,00 гривень штрафу та просив суд стягнути з останнього суму основного боргу в розмірі 35600,00 гривень.

22 червня 2012 року представник Відповідача надав через канцелярію суду заяву (вх. № 11756), в якій останній визнав суму основного боргу у розмірі 35600,00 гривень та просив суд відстрочити виконання рішення строком на 2 місяці.

Представник Позивача у відкритому судовому засіданні та у наданій заяві підтримав уточненні заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Проти відстрочення виконання рішення не заперечував.

Представник Відповідача у відкритому судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечував. Підтримав надану заяву щодо відстрочки виконання рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

03 січня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Граківські комбікорма»(Постачальник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агротрон»(Покупець) було укладено договір поставки № 111111, відповідно до якого Постачальник зобов'язувався передати у власність Покупця комбікорм пташиний (товар), а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити даний товар відповідно до умов даного договору. Даний договір було підписано повноважними представниками з обох сторін та скріплено печатками.

Згідно п.4.2 зобов'язання Позивача щодо поставки товару за даним договором вважаються виконаними з моменту оформлення сторонами накладної або акту приймання-передачі товару.

Відповідно до п.4.3. договору, датою поставки партії товару є дата у накладній або у іншому належним чином оформленому первинному документі, який підписано повноважними представниками сторін.

Позивачем було поставлено товар на загальну суму 69160,00 гривень, що підтверджується видатковими накладними:

- № 11 від 03 січня 2012 року на суму 19840,00 гривень;

- № 12 від 03 січня 2012 року на суму 49320,00 гривень;

Також це підтверджується довіреністю № 1 від 03 січня 2012 року на отримання товару, яка була видана на ім'я директора СТОВ «Агротрон»ОСОБА_3 ОСОБА_3 документи досліджені судом та містяться у матеріалах справи.

Відповідно до п.5.1 спірного договору оплата товару мала проводитись в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100 % на поточний рахунок Позивача на умовах відстрочки платежу протягом 7 календарних днів, з моменту отримання товару та рахунку Відповідачем. В разі коли останній день строку платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов'язання є перший за ним робочий день. Таким чином, граничний строк оплати за товар був 09 січня 2012 року, а з 10 січня 2012 року починався перебіг строку, з якого нараховуються штрафні санкції.

Відповідач частково сплатив суму боргу у розмірі 30360,00 гривень, що підтверджується банківськими виписками:

- № 390 від 06 лютого 2012 року;

- № 407 від 15 лютого 2012 року;

- № 416 від 20 лютого 2012 року;

- № 430 від 28 лютого 2012 року;

- № 439 від 07 березня 2012 року;

- № 459 від 19 березня 2012 року;

Дані документи досліджені судом та містяться у матеріалах справи.

Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо оплати за поставлений товар, про що свідчить лист-вимога вих. № 33 від 31 січня 2012 року та доказ його отримання Відповідачем - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20).

На вказане звернення Відповідач належним чином не відреагував та борг за поставлений Товар в повному обсягу не погасив.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач вчасно оплату за товар, обумовлений договором, не здійснив, але борг визнав. Враховуючи заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом, заборгованість Відповідача перед Позивачем за спірним договором у розмірі 35600,00 гривень до цього часу не погашена.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До того ж ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює те, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача суми основного боргу у розмірі 35600,00 гривень є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з Відповідача штрафних санкцій нарахованих Позивачем, враховуючи заяву останнього про відмову від позову в частині стягнення з Відповідача 1620,47 гривень пені, 314,50 гривень суми 3% річних, 219,92 гривень суми інфляційних втрат, 7760,00 гривень штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши повноваження представника Позивача на підписання даної заяви, роз'яснивши сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, суд, приймає вищезазначену заяву до розгляду та припиняє провадження у справі в частині стягнення штрафних санцій з Відповідача на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення строком на 2 місяці, суд зазначає насупне.

Відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Дослідивши надане клопотання, суд вважає за доцільне задовольнити його та відстрочити дане рішення до 01 вересня 2012 року.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керується ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та ст.129 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 530, 612, Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 193 Господарського суду України, та керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-84, 121 Господарського процесуального кодексу України,суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення задовольнити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрон" (63523, Харківська область, Чугуївський р-н, землі Новопокровської селищної ради зона № 01, буд. 4, , р/р № 0123 в ВАТ "Піреус Банк" у м. Києві, МФО 300658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма" (63544, Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Чкаловське, вул. Польова, 1, , р/р № 6101 в ПАТ "Астра Банк", МФО 380548) суму боргу у розмірі 35600,00 гривень та судовий збір у розмірі 1258,89 гривень.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 1620,47 гривень пені, 314,50 гривень суми 3% річних, 219,92 гривень суми інфляційних втрат та 7760,00 гривень штрафу припинити провадження у справі на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відстрочити виконання відповідного рішення до 01 вересня 2012 року.

Повне рішення складено 27 червня 2012 року.

Суддя Аріт К.В.