РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-4/14562-2012 27.12.12

За позовомСубєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1
До Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2
Провизнання договору припиненим, звільнення майна

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача ОСОБА_3, за дов.

Від відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7-

присутні без доручень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про:

- визнання припиненим з 28.09.2012р. договір, що укладений між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_2 суборенди № 67-70-71 торгового місця, нерухомого майна на ринковому майданчику від 01.01.2012р.

- зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_2 у дводенний термін з дня набрання законної сили судового рішення, звільнити нерухоме майно (місце, для здійснення господарської діяльності) на площі 20 м. кв., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Декабристів 12-а, ринковий майданчик змішаного типу «Вирлиця», внаслідок припинення з 28.09.2012р. дії договору суборенди № 67-70-71 торгового місця, нерухомого майна на ринковому майданчику від 01.01.2012р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, свої заперечення виклав у письмовому відзиві на позовну заяву від 17.12.2012р.

За клопотанням Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Діловодство суду».

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням Позивача:

- 01.01.2012р. між ТОВ «КСН-Юніт»як орендодавцем та СПД - фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 як орендарем укладено договір оренди № 2/2012-В, у відповідності до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове оплатне користування устаткування в кількості 67 штук, яке знаходиться на торгівельному майданчику орендодавця за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 12-а, торговельний майданчик «Вирлиця». Термін дії даного договору встановлено до 31.12.2012р.

- пунктом 6.1.2 даного договору встановлено право орендаря самостійно, без попереднього погодження з орендодавцем, вирішувати питання користування майном, що орендується.

- у відповідності до п. 8.1 договору оренди № 2/2012-В від 01.01.2012р. термін оренди визначено до 28.09.2012р., який не може бути продовжений після закінчення строку його дії.

- факт передачі орендодавцем орендарю устаткування у кількості 67 штук за договором оренди № 2/2012-В від 01.01.2012р. підтверджується актом приймання-передачі від 01.01.2012р.

- 01.01.2012р. між СПД - ФОП ОСОБА_1, як орендодавцем та СПД - ФОП ОСОБА_2, як орендарем, укладено договір суборенди № 67-70-71 торгового місця, нерухомого майна на ринковому майданчику, згідно п.п. 1.1. якого позивач передав, а відповідач прийняв в оплатне тимчасове користування на умовах оренди нерухоме майно (місце, для здійснення господарської діяльності) на площі 20 м. кв., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Декабристів 12-а, ринковий майдан-чик змішаного типу «Вирлиця».

- у відповідності до п.п. 3.1.13 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання в термін у два робочі дні після припинення дії договору, або до закінчення терміну його дії, передати позивачу орендоване торгове місце та нерухоме майно, яке було в тимчасовому оплатному користуванні на ринковому майданчику «Вирлиця».

- термін дії Договору встановлено до 30.06.2012р. (пункт 6.1 Договору).

- Позивач листом від 12.10.2012р. повідомив відповідача про припинення дії договору оренди № 2/2012-В від 01.01.2012р. з 28.09.2012р. у звязку з небажанням ТОВ «КСН-Юніт»продовжувати термін його дії, який відповідач отримав 22.10.2012р.

Позивач вважає, що відповідач зобовязаний був звільнити орендоване ним на підставі договору суборенди № 67-70-71 торгового місця, протягом двох днів з дня отримання даного листа, тобто у строк до 24.10.2012р.

Позивач стверджує, що орендоване згідно договору суборенди № 67-70-71 торгового місця, нерухомого майна на ринковому майданчику від 01.01.2012р. нерухоме майно (місце для здійснення господарської діяльності, нерухоме майно (місце) на площі 20 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Декабристів 12-а, ринковий майданчик змішаного типу «Вирлиця»), відповідач позивачу не повернув.

Тому, на думку Позивача, Відповідач не має правових підстав для оренди нерухомого майна (місце, для здійснення господарської діяльності) на площі 20 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул.. Декабристів, 12-а, ринковий майданчик змішаного типу «Вирлиця».

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

За загальними правилом, передбаченим ч.7 ст.179 та ч.2 ст.180 Господарського Кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 3 ст.180 Господарського Кодексу України передбачено, що при укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Приписами ст. 284 ГК України передбачено, що істотними умовами договору оренди є: обєкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням індексу інфляції); строк, на який укладається договір оренди;орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Як вбачається зі змісту оспорюваного Договору, при його укладенні сторонами було порушено вимоги ст. 284 ГК України, а саме: у Договорі не зазначено обєкт оренди, тобто склад і вартість майна, що передається в оренду, з урахуванням його індексації та порядок використання амортизаційних відрахувань, сторонами не визначена орендна плата, тобто порушені вимоги які відносяться до істотних умов договору, передбачених законом.

Так, у відповідності до умов Договору оренди № 2/2012-В від 01.01.2012р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КСН_Юніт»та Субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1, останньому передано в тимчасове оплатне користування устаткування (місце для здійснення господарської діяльності, нерухоме майно (місце на площі), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 12-а, ринковий майданчик змішаного типу «Вирлиця») в кількості 67 штук.

А відповідно до п.1.1 Договору суборенди сторонами зазначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в оплатне тимчасове користування на умовах оренди нерухоме майно (місце, для здійснення господарської діяльності, яка не суперечить законодавству України, орендарю надається нерухоме майно (місце) на площі до 20 кв.м., що розташоване за адресою м. Київ, вул. Декабристів, 12-а / ринковий майданчик змішаного типу «Вирлиця».

Тобто, з наведених предметів договорів оренди і суборенди неможливо зрозуміти, про яке саме майно домовилися сторони.

В матеріалах справи також відсутній Акт прийома-передачі за Договором від 01.01.2012р. суборенди № 67-70-71 торгового місця, нерухомого майна на ринковому майданчику.

З огляду на вищевикладене, зазначене скоріше всього свідчить про наміри сторін щодо укладення договору суборенди, а не про досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов такого договору.

Таким чином, у відповідності до вимог вказаних вище норм Господарського кодексу України, сторони на момент підписання оспорюваного договору мали можливість і зобовязані були:

- по перше, чітко визначити у договорі обєкт оренди, тобто зазначити точне (повне) найменування приміщень, які передаються в суборенду із зазначенням їх літер, площі та вартості;

- по друге визначити орендну плату.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що договір суборенди від 01.01.2012р. складений між субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_2 не є укладеним, оскільки у зазначеному договорі відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення.

Тобто, сторони не дійшли згоди необхідні для їх укладення, а саме у Договорі не зазначено істотних умов договору, передбачених законом, а це означає, що договір як юридичний факт не відбувся, а отже, не виникає жодних правовідносин між його сторонами.

Неукладений договір не породжує для сторін ніяких прав та обовязків, і тому відсутні підстави визнавати спірний договір припиненим з 28.09.2012р. та зобовязувати Відповідача звільнити невідомо яке приміщення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази передачі майна Відповідачу за Договором від 01.01.2012р. суборенди № 67-70-71 торгового місця, нерухомого майна на ринковому майданчик на площі 20 м.кв.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем не доведено у спосіб встановлений ст. 34 цього ж Кодексу законних підстав для задоволення позовних вимог. Доводи, викладені у його позовній заяві спростовані матеріалами справи, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І.Борисенко

Повне рішення складено: 04.01.2013р.