ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2012 р. Справа № 5023/10601/11

вх. № 10601/11

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Шилов С.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, доручення від 04.01.2012 р.

відповідача - не зявився

розглянувши справу за позовом ПП "Андриса", м. Харків

до ТОВ "Тріофарм", м. Харків

про стягнення 75000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПП "Андриса", м. Харків (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ТОВ "Тріофарм", м. Харків про стягнення 4508,18 грн. боргу, 94,67 грн. інфляційних, 91,39 грн. річних, 70305,76 грн. пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього обов'язків за договором поставки товару № 046 від 05.01.2009 року. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 грудня 2011 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 5023/10601/11 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 18 січня 2012 року о 11:50.

16 січня 2012 року до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

В призначене судове засідання 18 січня 2012 року сторони не з'явилися.

Суд, враховуючи неявку представників сторін та ненадання сторонами витребуваних ухвалою господарського суду Харківської області від 23 грудня 2011 року доказів, вважав за необхідне задовольнити клопотання позивача та відкласти розгляд справи на 06 лютого 2012 року.

В засідання суду 06 лютого 2012 року зявився представник позивача який просить суд прийняти до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог в якій вказуючи на проведений з боку відповідача розрахунок щодо суми основного боргу позивач просить суд стягнути із відповідача на користь позивача 108,20 грн. інфляційних, 117,09 грн. річних, 344,60 грн. неустойки, а всього 569,89 грн., а також відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати.

Відповідач в засідання суду не зявився, про причини незявлення суд не повідомив.

Суд, розглянувши питання щодо прийняття до розгляду заяви позивача про зменшення позовних вимог, керуючись ст. 22 ГПК України вважає за необхідне прийняти заяву позивача до розгляду у справі № 5023/10601/11.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05 січня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки товару № 046 за умовами якого позивач зобовязався поставити товар, а відповідач зобовязався прийняти товар та оплатити його вартість на протязі 24 календарних днів після отримання товару.

На виконання умов договору позивач 10 та 24 лютого 2011 року поставив відповідачеві товар на суму 4508,18 грн., що підтверджено видатковими накладними № АН-0002290, № АН-0002291 від 10 лютого 2011 року та № АН-0002953, № АН-0002955 від 24 лютого 2011 року.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як свідчать матеріали справи, товар відповідачем оплачено повністю, проте з порушенням строків, обумовлених договором.

За приписами статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

При цьому, згідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 4.2 договору, у разі несвоєчасної або неповної оплати товару з відповідача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи доведеність порушення відповідачем умов договору щодо здійснення розрахунку із позивачем за отриманий від нього товар за договором поставки № 046 від 05 січня 2009 року, суд визнав позовні вимоги позивача в частині 53,42 грн. інфляційних, 67,45 грн. річних та 344,60 грн. пені обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. В решті позовних вимог щодо інфляційних та річних суд вважає за необхідне позивачу відмовити у звязку із невірним розрахунком.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що подана 06 лютого 2012 року позивачем заява про зменшення позовних вимог як зменшує позовні вимоги позивача в частині основного боргу та пені, так й збільшує позовні вимоги позивача в частині річних та інфляційних, беручи до уваги приписи ЗУ "Про судовий збір" та зміну розміру мінімальної заробітної плати на 2012 рік, суд вважає за необхідне стягнути із позивача на користь державного бюджету 109,50 грн. судового збору. Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати в розмірі 1609,50 грн. суд вважає за необхідне відшкодувати позивачеві за рахунок відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняття до розгляду заяви позивача про зменшення позовних вимог.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність "ТРІОФАРМ", 61058, м. Харків, вул. Ромена Ролана, 12 (код ЗКПО 30751958) на користь Приватного підприємства "Андриса", 61001, м. Харків, Червоношкільна наб. 2 (р/р 8000 в ХОФ ПАТ "Укрсоцбанк" м. Харків, МФО 351016, код ЗКПО 31800005) 53,42 грн. інфляційних, 67,45 грн. річних та 344,60 грн. пені, 1609,50 грн. судового збору.

Стягнути з Приватного підприємства "Андриса", 61001, м. Харків, Червоношкільна наб. 2 (в тому числі з р/р 8000 в ХОФ ПАТ "Укрсоцбанк" м. Харків, МФО 351016, код ЗКПО 31800005) 109,50 грн. судового збору (одержувач Господарський суд Харківської області, код одержувача 03500039, банк одержувача Управління Державного Казначейства України в Дзержинському районі м. Харкова, , МФО банку одержувача 851011, номер рахунку 0003, призначення платежу *, 101, код ЄДРПОУ платника, 22030001; 0350039 Судовий збір ГС Х/о, пункт (з таблиці ставок судового збору); назва відповідача).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Суддя Калініченко Н.В.

Повний текст судового рішення по справі № 5023/10601/11 підписано 13 лютого 2012 року.