ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" лютого 2012 р. Справа № 5019/119/12

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Долина"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг"

про визнання недійсним договору

Суддя Войтюк В.Р.

Представники:

Від позивача : не з`явився

Від відповідача : ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ: ПСП "Долина" звернулось до суду з позовом до ТОВ "Хімагромаркетинг" про визнання недійсним договору посилаючись на таке.

29 червня 2011 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (далі - Відповідач) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Долина" (далі - Позивач) було укладено договір поставки № АП-17-0025 (далі - Договір) на поставку засобів захисту рослин.

Вважає, що договір поставки №АП-17-0025 від 29 червня 2011 року, укладений між ТОВ "Хімагромаркетинг" та ПСП "Долина", є недійсним з наступних підстав.

Згідно ст. 4 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" забороняються ввезення на митну територію України (крім дослідних партій, що використовуються для державних випробувань та наукових досліджень), виробництво (крім виробництва для експорту та виробництва дослідних партій, що використовуються для державних випробувань, науково-технологічних досліджень та випробувань), торгівля, застосування та рекламування пестицидів і агрохімія катів до їх державної реєстрації.

Стаття 7 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" визначає, що перелік пестицидів і агрохімікатів, дозволених для використання, регламенти їх застосування та щорічні доповнення до нього ведуться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 04.03.1996 року "Про затвердження Порядку проведення державних випробувань, державної реєстрації та перереєстрації, видання переліків пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні" на підставі Державного реєстру препаратів Мінприроди розробляє, погоджує з МОЗ та Мінагрополітики, готує до друку та видає один раз на два роки Перелік пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні (далі - Перелік), з щорічним виданням доповнень до нього про нові зареєстровані, а також заборонені до використання препарати.

Позивач переглянувши Перелік пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні станом на 2011 рік виявив, що предмет поставки - фунгіцид-програвник "Тіабен Т", не внесено до даного Переліку. Відповідач також не пред'явив Позивачу посвідчення державну реєстрацію препарату "Тіабен Т".

Уважає, що Відповідач умисно ввів в оману Позивача здійснюючи поставку препарату "Тіабен Т", не внесеного до Переліку пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу - "Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням"), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01.06.2000 року серед іншого відповідно до цього Закону ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як торгівля пестицидами та агрохімікатами.

У Відповідача на моменту укладення договору поставки №АП-17-0025 була відсутня ліцензія на торгівлю пестицидами та агрохімікатами.

Пунктом 1 статті 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідач позов заперечив, пояснивши це так.

29.06.2011 року між сторонами був укладений Договір № АП-17-0025 на поставку засобів захисту рослин, в пункті 1.1 договору сторони зазначили препарати які Відповідач зобов'язувався поставити Позивачу. В даному переліку препарат "Тіабен Т" не зазначався.

Препарат "Тіабен Т" Відповідач зобов'язувався поставити на підставі додаткової угоди № АП-17-0025ДСЗ від 15 вересня 2011 року до договору поставки. Згідно умов додаткової годи АП-17-0025ДСЗ від 15 вересня 2011 року, Відповідач зобов'язані був поставити Позивачу в строк до 16.09.2011 року препарат "Тіабен Т" у кількості: 50,00 літрів. Свої зобов'язання відповідно до умов додаткової угоди Відповідач виконав, щопідтверджується видатковою накладною № АП-17-0052 від 15 вересня 2011 року.

На момент укладання додаткової угоди АП-17-0025ДСЗ від 15 вересня 2011 року Відповідач мав законні підстави для здійснення поставки препарату "Тіабен Т", дані твердження підтверджуються посвідченням про державну реєстрацію серія Б № 02891 препарату "Тіабен Т", видане Міністерством екології та природних ресурсів України 07.07.2011 року.

Окрім того, на момент укладання договору поставки № АП-17-0025 від 29.06.2011 року та додаткових угод до нього, Відповідач відповідно до ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01.06.2000 року, мав право на здійснення торгівлі пестицидами та агрохімікатами. Даний факт підтверджується ліцензією серія АВ № 564308 на право торгівлі пестицидами та агрохімікатами, видана Міністерством аграрної політики та продовольства України 23.03.2011 року.

Позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив. Оскільки позивач був завчасно повідомлений про день та час судового розгляду та мав можливість в розумні терміни довести до відома суду свої доводи та міркування стосовно позовних вимог, однак своїми правами визначеними ст. 22 ГПК України не скористався, суд вважає можливим розгляд справи по суті позовних вимог без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, давши оцінку доказам, суд прийшов до висновку, що у позові слід відмовити з огляду на таке.

29 червня 2011 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" та Приватним сільськогосподарським підприємством "Долина" укладено договір поставки № АП-17-0025 на поставку засобів захисту рослин.

До Договору були укладені такі додаткові угоди: додаткова угода №АП-17-0025ДС1 від 30 червня 2011 року, додаткова угода №АП-17-0025ДС2 від 18 липня 2011 року, додаткова угода №АП-17-0025ДСЗ від 15 вересня 2011 року.

Відповідно до пункту 3.3 Договору та додаткових угод до нього Відповідач зобов'язався в строк до:

- 30 червня 2011 року поставити наступні засоби захисту рослин: Акселератор NРК у кількості 400 кілограм;

- 01 липня 2011 року поставити наступні засоби захисту рослин: Акселератор NРК у кількості 320 кілограм;

- 20 липня 2011 року поставити наступні засоби захисту рослин: Акселератор NРК у кількості 320 кілограм;

- 16 вересня 2011 року поставити наступні засоби захисту рослин: Тіабен Т у кількості 50 літрів.

Позивач стверджує, що під час укладання договору поставки № АП-17-0025 від 29.06.2011 року, Відповідач умисно ввів в оману Позивача здійснивши поставку препарату "Тіабен Т", не внесеного до переліку пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні, у зв'язку з чим просить визнати суд договір поставки недійсним.

Проте, 29.06.2011 року між сторонами був укладений Договір № АП-17-0025 на поставку засобів захисту рослин, в пункті 1.1 договору сторони зазначили препарати які Відповідач зобов'язувався поставити Позивачу і в даному переліку препарат "Тіабен Т" не зазначався.

Препарат "Тіабен Т" Відповідач зобов'язувався поставити на підставі додаткової угоди № АП-17-0025ДСЗ від 15 вересня 2011 року до договору поставки. Згідно умов додаткової годи АП-17-0025ДСЗ від 15 вересня 2011 року, Відповідач зобов'язаний був поставити Позивачу в строк до 16.09.2011 року препарат "Тіабен Т" у кількості 50,00 літрів. (а/с.13). Свої зобов'язання відповідно до умов додаткової угоди Відповідач виконав, що підтверджується видатковою накладною № АП-17-0052 від 15 вересня 2011 року.

На момент укладання додаткової угоди АП-17-0025ДСЗ від 15 вересня 2011 року Відповідач мав законні підстави для здійснення поставки препарату "Тіабен Т", дані твердження підтверджуються посвідченням про державну реєстрацію серія Б № 02891 препарату "Тіабен Т", видане Міністерством екології та природних ресурсів України 07.07.2011 року.

Окрім того, Позивач стверджує, що у Відповідача на момент укладання договору поставки № АП-17-0025 від 29.06.2011 року, була відсутня ліцензія на право торгівлі пестицидами та агрохімікатами згідно ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01.06.2000 року.

Це твердження Позивача не відповідає дійсності, адже на момент укладання договору поставки № АП-17-0025 від 29.06.2011 року та додаткових угод до нього, Відповідач відповідно до ст. 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01.06.2000 року, мав право на здійснення торгівлі пестицидами та агрохімікатами. Даний факт підтверджується ліцензією серія АВ № 564308 на право торгівлі пестицидами та агрохімікатами, видана Міністерством аграрної політики та продовольства України 23.03.2011 року (а/с.27).

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, керуючись ст.80-82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Суддя Войтюк В.Р.

Повне рішення складено "16" лютого 2012 року