ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" жовтня 2012 р.Справа № Б-39/24-10 вх. № 2267/2-39

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

за участю сторін:

пр-к ПАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" - ОСОБА_3 (дов. від 04.11.11 р.),

арбітражний керуючий - ОСОБА_4 (ліц. АГ №594886 від 26.07.11 р.),

ліквідатор - не з'явився.

розглянувши звіт ліквідатора та скаргу на дії ліквідатора

По справі за заявою СПДФО ОСОБА_5, м. Харків

до СПДФО ОСОБА_5, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 26 липня 2010 року визнано суб'єкта підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2, якого зобовязано до 21.01.2011 року виконати ліквідаційну процедуру банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.03.2011 р. продовжено строк ліквідаційної процедури до 26 липня 2011 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 травня 2011 року призначено ліквідатором СПДФО ОСОБА_6 арбітражного керуючого ОСОБА_7 (ліцензія серія АВ №470222 від 27.02.2010р.), якого зобов`язано до 26.07.2011 р. виконати постанову суду від 26.07.10 р. в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08 листопада 2011 р. продовжено строк ліквідаційної процедури до 26 січня 2012 р., зобов'язавши ліквідатора вжити заходів щодо завершення ліквідаційної процедури, скласти повний звіт та надати суду його на затвердження та відкладено розгляд звіту ліквідатора.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 серпня 2012 року задоволено клопотання кредитора ОСОБА_8 акціонерного товариства "ОСОБА_1 ОСОБА_2" про відкладення розгляду справи з метою надання банком до суду рецензії на звіт з оцінки земельної ділянки, яка належить банкруту та знаходиться в заставі у банку. Цією ухвалою суд зобов'язав ліквідатора виконати вимоги попередньої ухвали суду та визнав явку ліквідатора в судове засідання обов'язковою.

ПАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" 02.10.12 р. надав скаргу на дії ліквідатора, в якій просить суд визнати неналежними дії арбітражного керуючого ОСОБА_7 під час виконання ним обов`язків ліквідатора СПДФО ОСОБА_6, усунути його від виконання обов`язків ліквідатора СПД ФО ОСОБА_6 та призначити нового ліквідатора.

Присутній в судовому засіданні арбітражний керуючий ОСОБА_4 (ліцензія АГ № 594886 від 26.07.11 р.) надав суду заяву на участь у справі, в якій сповістив суд про те, що порушень законодавства при виконанні обовязків арбітражного керуючого і порушень строків подання інформації за час виконання своїх обовязків не має, не є особою, яка згідно з Законом є заінтересованою, раніше не здійснював управління боржником, не є особою якій заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади, не має судимості за вчинення корисливих злочинів.

В обґрунтування даної скарги кредитор посилається на те, що ліквідатор всупереч вимогам п. 6 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), в якій зазначено діяти сумлінно й розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів, ліквідатор діє лише на порушення прав та інтересів Банку як кредитора з наміром завдати банку шкоди. 01.06.12 р. банком на адресу ліквідатора направлено заяву з проханням надати копію звіту ліквідатора щодо проведених заходів в ліквідаційній процедурі, надати повну копію звіту з оцінки земельної ділянки, повідомити банк про місце та час проведення торгів з наданням копії оголошення. Проте, ліквідатор в порушення ст. 3-1 Закону про банкрутство звіту банку не надав, про час та місце провіедення торгів банк не повідомив, копію звіту оцінки майна надав після направлення банком до суду заяви від 19.07.12 р. з проханням заборонити ліквідатору здійснювати будь-які дії щодо земельної ділянки. Отримавши звіт з оцінки земельної ділянки, в якому визначено вартість у 20 004,92 грн, банк звернувся до суб'єкта оціночної діяльності про проведення рецензування. В рецензії ОСОБА_9 Українського товариства оцінювачів від 02.09.12 р. зроблено висновок, що даний звіт не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний, розрахунок вартості земельної ділянки виконаний з порушенням вимог нормативно-правових актів.

В судове засідання 02.10.12 р. ліквідатор ОСОБА_7 не з'явився, вимог ухвал та постанови суду не виконав, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ліквідатором останній звіт було надано 19.07.2012р. (т.4 арк.с. 111), з якого вбачається, що ліквідатором було призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7, яким було виявлено не продане майно, яке знаходиться в іпотеці, а саме: земельну ділянку, розташовану на території Вільхівської сільської ради в с. Вільхівка по вул. Центральній, 25, яка належить банкруту на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Ліквідатором 12.01.12 р. укладено договори з ТОВ "Геобудпроект" на виконання робіт з експертної оцінки земельної ділянки, виконання геодезичних робіт по підготовці документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та на виконання землевпорядних робіт щодо складання документації щодо встановлення меж земельної ділянки. Ліквідатором сплачено дані послуги в повному обсязі згідно умов договорів. Ліквідатором отримано звіт з оцінки майна та 23.05.12 р. укладено договір з біржею на організацію та проведення аукціону, проте аукціон не відбувся, в зв'язку з тим, що не здійснена державна реєстрація земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, попередні звіти ліквідатора, скаргу на дії ліквідатора, заслухавши пояснення кредитора, суд доходить висновку про неналежне виконання ліквідатором СПДФО ОСОБА_6 арбітражним керуючим ОСОБА_7, покладених на нього обовязків ліквідатора згідно ухвали суду від 30.05.2012 р. та норм ст.ст. 3-1, 22-32, 47-49 Закону про банкрутство, що призвело до порушень ліквідатором прав та інтересів кредиторів банкрута.

Згідно ч.4 ст.24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону про банкрутство дії лікдатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Суд звертає увагу на те, що застосування до фізичної особипідприємця ліквідаційної процедури з особливостями банкрутства його як субєкта підприємницької діяльності (ст.ст. 47-49 Закону про банкрутство) та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого жодним чином не виключає обовязковість та необхідність виконання ліквідатором повноважень, що визначені у загальних положеннях (ст.ст. 1, 22-32 Закону про банкрутство), оскільки це надає можливість виконання ліквідаційної процедури ФОП ліквідатором прозоро та послідовно, враховуючи інтереси сторін та учасників провадження, забезпечуючи сумлінність та розумність при здійснення ліквідаційної процедури. Тобто, під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обгрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Постановою господарського суду Харківської області від 26.07.2010 р. встановлено наявність у банкрута заборгованості перед: ФОП ОСОБА_10 на загальну суму 344 300,00 грн, що виникла на підставі договору поставки від 21.05.2009 р. та підтверджені рішенням постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Біржа з реалізації майна у процедурах банкрутства" від 10.03.10 р. по справі № 1/119-10, ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.10 р. по справі № 47/137-10 та наказом господарського суду Харківської області від 11.05.2010 року у справі №47/137-10 (т. 2 арк.с. 83-89); перед ОСОБА_11 на загальну суму 3000,00 грн, що виникла на підставі договору про надання консультаційних послуг від 17.03.10 р., акту прийому-передачі наданих послуг від 17.03.10 р., простим векселем АА №1467809 від 17.03.10 р., виконавчим написом нотаріуса від 18.03.10 р., постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №18098159 від 18.03.10 р. та постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 12.07.10 р. тощо.

Крім того, матеріали справи (т. 3 арк.с. 40) містять постанову Фрунзенського ВДВС від 21.05.10 р. про стягнення виконавчого боргу, з якої вбачається, що згідно виконавчого листа № 2-6273 від 10.02.10 р. за банкрутом лічиться підтверджена заборгованість перед ТОВ "ПростоФінанс" в сумі 12 000,20 грн та, яка не погашена боржником.

Також в матеріалах справи є заява з грошовими вимогами до банкрута ПАТ КБ "ПриватБанк" на загальну суму 55 199,01 грн (т. 3 арк.с. 124 -129).

Проте, ліквідатором вимоги зазначених кредиторів не було розглянуто у встановленому Законом про банкрутство порядку, письмове повідомлення кредиторам про розгляд їх вимог ліквідатором не було надіслано, реєстр вимог кредиторів банкрута ліквідатором був складений, але ці кредитори в ньому не зазначені, крім того, в реєстрі не зазначено відомості про майно банкрута, яке є предметом застави та не вказано черговість задоволення включених вимог кредиторів, що є порушенням приписів ч. 6 ст. 14, ч.1 ст. 25, 32, 47- 48 Закону про банкрутство та ч.1 ст. 49 Закону про банкрутство (черговість задоволення вимог кредиторів). Складення та ведення реєстру вимог кредиторів банкрута є обовязковим і в разі банкрутства субєкта підприємницької діяльності -громадянина, оскільки згідно ст. 25 Закону про банкрутство ліквідатор реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, здійснює інвентаризацію та оцінку майна згідно з законодавством.

Проте в порушення вимог Закону про банкрутство та Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 року № 69 (із наступними змінами і доповненнями), п.12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою КМ України від 28.02.2000 року №419 (із наступними змінами і доповненнями) ліквідатором ОСОБА_7 після свого призначення не було проведено інвентаризацію активів банкрута не надано доказів прийняття до свого відання майна банкрута (ч. 1 ст. 25) та включення його до складу ліквідаційної маси (ст. 26 Закону про банкрутство).

Відповідно до ст. 29 Закону про банкрутство передбачено, що майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001р. за № 2658-111 (далі - Закон про оцінку) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно ст.10 Закону про оцінку передбачено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між субєктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки. У відповідності до ст.11 Закону про оцінку договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі, який повинен містити істотні умови договору.

Згідно з ст.12 Закону про оцінку передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Суд вважає необхідним звернути увагу на те, що матеріали справи (том. 2 арк. с. 93-100) містять звіт про експерту грошову оцінку земельної ділянки від 08.06.10 р., розташованої в с. Вільхівка, вул. Центральна, 25, відповідно до якого субєктом незалежної оцінки ТОВ "Експерт-Профі-Україна" була визначена вартість обєкту нерухомості банкрута без ПДВ 79 425,00 грн. Згідно звіту оцінщика ТОВ "Геобудпроект" про вартість земельної ділянки, що знаходиться у с. Вільхівка, вул. Центральна, 25 від 01.02.2012 р. ринкова вартість цієї нерухомості склала 20 004,92 грн. На цю суттєву різницю при визначенні ціни обєкту нерухомості банкрута ліквідатором не було звернуто увагу та не повідомлено заставного кредитора про висновок оцінщика про вартість вищевказаного заставного майна.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону про банкрутство визначено, що ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна.

Те, що ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_7 діяв нерозумно та не в інтересах заставного кредитора ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2», вимоги якого до банкрута складають суму 8 631 440,68 грн (з врахуванням часткового погашення боргу попереднім ліквідатором ОСОБА_2А.), свідчить наступне.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2012р. було задоволено усне клопотання ліквідатора про відкладення розгляду справі, проти якого не заперечував представник ПАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2", оскільки звіт ліквідатора та звіт з оцінки земельної ділянки ліквідатором банку не направлялись. 05.06.12 р. банк направляє ліквідатору та суду заяву, в якій просить ліквідатора надати Банку копію звіту щодо здійснених ліквідаційних заходів, надати копію повного звіту з оцінки земельної ділянки та повідомити ОСОБА_1 про час, місце та дату проведення торгів з наданням оголошення в ЗМІ. Проте, як зазначає банк в своїй скарзі, ліквідатор в порушення вимог ст. 3-1 Закону про банкрутство правомірні вимоги заставного кредитора не виконав, не повідомив про час, дату та місце проведення торгів, які були призначені на 22.06.12 р., а звіт про оцінку майна надав банку лише після надіслання банком 19.07.12 р. відповідної заяви, тобто вже після ймовірного проведення аукціону.

В судове засідання 29.08.12 р. ліквідатор не з'явився, доказів виконання вимог ухвал та постанови суду не надав, судом відкладено розгляд звіту ліквідатора в зв'язку з його неявкою та, в зв'язку з тим, що ПАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" замовив рецензування звіту про оцінку земельної ділянки, зробленого ТОВ "Геобудпроект".

У відповідності до ч.2 ст. 30 Закону про банкрутство ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання. Матеріали справи № Б-39/24-10 взагалі не містять відомостей, що Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" була надрукована інформація про продаж цього нерухомого майна банкрута.

ПАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" надав суду рецензію на звіт про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, що знаходиться у приватній власності гр. ОСОБА_6, яка знаходиться за адресою: с. Вільхівка по вул. Центральній №25 від 02.09.12 р. Згідно висновку даної рецензії встановлено, що даний звіт може бути класифікований як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний.

Згідно з ч.6 ст. 3-1 Закону про банкрутство при реалізації своїх прав та обовязків арбітражний керуючий зобовязаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Враховуючи наведене, на думку суду проведення оцінки та спроба здійснити продаж заставного майна банкрута на суму 20 004,92 грн при наявності заборгованості у ОСОБА_6 перед ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» у розмірі 8 631 440,68 грн говорить про те, що арбітражний керуючий ОСОБА_7 при виконанні ліквідаційних заходів, які були направлені на задоволення вимог заставного кредитора, діяв не сумлінно, не розумно та на шкоду інтересів ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2».

Згідно з ч. 7 ст. 30 Закону про банкрутство ліквідатор зобов'язаний використовувати при проведенні ліквідаційної процедури тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок банкрута. Як встановлено господарським судом, на ім'я ОСОБА_6 в ХОД ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» відкритий поточний рахунок у гривні за № НОМЕР_2 (т.1, а.с.121). Проте ліквідатором, враховуючи також те, що строк ліквідаційної процедури закінчився, заходів щодо закриття цього рахунку банкрута в установі банку зроблено не було.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (т. 3 арк.с. 140), витягу з Державного реєстру обтяження рухомого майна (запис 6), ліквідатором з'ясовано, що на майно банкрута згідно акту опису майна № 79 від 03.08.11 р. накладено обтяження (податкова застава), проте ліквідатором за період ліквідаційної процедури не було здійснено заходів щодо звільнення активів з податкової застави та виявлення майна, яке увійшло до акту опису.

Згідно ч. 13 ст. 30 Закону про банкрутство передбачено, що повноваження ліквідатора за клопотанням комітету кредиторів можуть бути припинені в разі невиконання чи неналежного виконання обовязків ліквідатором, про що господарський суд виносить ухвалу. Такі приписи закону кореспондуються з ч.9 ст.3-1 Закону, якою передбачено усунення судом ліквідатора в разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх обовязків.

Господарський суд у справі про банкрутство відповідно до вимог Закону про банкрутство виконує контролюючу функцію над учасниками процедури банкрутства і перевіряє належне виконання своїх обовязків сторонами та учасниками процедури. Таким чином, встановивши, що арбітражний керуючий (ліквідатор) у справі про банкрутство не виконує або не виконує належним чином у відповідності до вимог Закону про банкрутство покладені на нього обовязкі ліквідатора не позбавлений можливості, за наявності підстав, вирішити питання про усунення арбітражного керуючого від виконання обовязків ліквідатора боржника. Такої правової позиції дотримується і ВГСУ по справі № Б-24/56-04.

Згідно з ч. 3 ст. 3-1 Закону арбітражними керуючими не можуть бути призначені особи, які мають конфлікт інтересів, - особи, в яких виникає суперечність між особистими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого, що може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень арбітражного керуючого, тощо.

До призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Проте, як свідчать матеріали справи (т. 2 арк.с. 84-86), а саме: Рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Біржа з реалізації майна у процедурах банкрутства" від 10.03.10 р. по справі № 1/119-10 за позовом ФОП ОСОБА_12, який є кредитором у даній справі, до ФОП ОСОБА_6, код НОМЕР_1 про стягнення боргу в сумі 344300,00 грн, третейським суддею та президентом Товарної біржі "Біржа з реалізації майна в процедурах банкруства" по цій справі був ОСОБА_7, що задовольнив вимоги ФОП ОСОБА_12 до банкрута на вказану суму.

Враховуючи, що зміни до ст. 3-1 Закону про банкрутство були внесені 17.05.12 р., то у відповідності до вимог ч. 5 ст. 3-1 Закону про банкрутство (із внесеними змінами) арбітражний керуючий зобов'язаний невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів.

Проте, ліквідатор ОСОБА_7 не вжив ніяких заходів щодо повідомлення суду про наявність у нього конфлікту інтересів, що вплинуло на об'єктивність та неупередженість при прийнятті ним рішень у справі про банкрутство, на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень ліквідатора банкрута, зокрема, ліквідатор свідомо не розглянув безспірну заяву ФОП ОСОБА_12 з вимогами до банкрута, приховав цей факт, чим порушив умови ліцензування діяльності арбітражних керуючих.

Згідно п.п. б) п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" визначено суб'єкти відповідальності за корупційні правопорушення, зокрема, арбітражні керуючи, третейські судді, які надають публічні послуги тощо.

Згідно ч. 8 ст. 3-1 зазначеного закону недотримання арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень є підставою для усунення його від виконання обов'язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство, про що господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ліквідатором ОСОБА_7 було порушено вимоги Закону про банкрутство, недотримано вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", неналежно виконувались обовязки ліквідатора банкрута, що потребує негайного реагування з боку суду, а також з метою недопущення заподіяння шкоди кредиторам, суд вважає за необхідне скаргу заставного кредитора ПАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_12" на дії ліквідатора ОСОБА_7 задовольнити, усунути від обовязків ліквідатора СПДФО ОСОБА_6 арбітражного керуючого ОСОБА_7, призначити в якості ліквідатора СПДФО ОСОБА_6 арбітражного керуючого ОСОБА_4 (ліцензія серії АГ № 594886 від 26.07.2011р.), який не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, раніше не здійснював управління боржником, не є особою, якій заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 3-1, 22-32, 47-49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 ГПК України:

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_12» ХОД на дії ліквідатора задовольнити.

2. Усунути арбітражного керуючого ОСОБА_7 (ліцензія серія АВ №470222 від 27.02.2010р.) від виконання обовязків ліквідатора СПДФО ОСОБА_6

3. Призначити ліквідатором СПДФО ОСОБА_6 арбітражного керуючого ОСОБА_4 (ліцензія серії АГ № 594886 від 26.07.2011р.), код НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, поштова адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 26, 3-й пов., к. 313.

4. Зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_7 передати всі матеріали, повязані з ліквідаційною процедурою, арбітражному керуючому ОСОБА_4 по акту прийому-передачі.

5. Зобовязати ліквідатора виконати у повному обсязі вимоги постанови суду та надати суду на затвердження звіт ліквідатора про виконану роботу та всі документи, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури по банкруту у тому числі докази задоволення вимог кредиторів.

6. Зобовязати Державний орган з питань банкрутства Міністерства юстиції України у м. Києві здійснити перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_7 та дотримання ним умов ліцензування. Докази проведення перевірки та висновок представити суду.

7. Попередити державний орган з питань банкрутства про надіслання окремої ухвали в разі невиконання вимог суду.

8. Ухвалу направити арбітражному керуючому ОСОБА_7, ліквідатору, державному реєстратору, державному органу з питань банкрутства м. Києва, кредиторам.

Суддя Міньковський С.В.