РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті апеляційної скарги

"29" грудня 2012 р. Справа №9/1469

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є. ,

судді Сініцина Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рук Цук Україна" на рішення господарського суду Житомирської області від 17.01.11 р. у справі № 9/1469

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рук Цук Україна"

до Підприємець ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 25932 грн. 67 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 17.01.11р. по справі № 9/1469 (повний текс оформлено 20.10.2011р.) за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рук Цук Україна" до Підприємця ОСОБА_2 про стягнення 25932 грн. 67 коп. в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, якою просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи суд першої інстанції застосував норми права, які не регулюють відносини що склалися між позивачем та відповідачем. Так, посилання суду на положення Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а також на Положення та Інструкції не можуть бути взяті до уваги господарським судом під час розгляду справи, оскільки відповідно до преамбули Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, а не регулювання відносин що склалися між сторонами у зв'язку з оплатою за поставлений товар. На думку апелянта, суд вирішуючи даний спір не врахував, що наявність зобов'язання у відповідача щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку ч.2 статті 530 Цивільного кодексу України. Вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 17.01.11р. по справі № 9/1469 було винесено з порушенням норм матеріального права, а також судом не проведене повне та об'єктивне дослідження обставин справи.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду, з огляду на таке.

Пунктом 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" із змінами і доповненнями внесеними Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 17.10.2012 року "Про внесення змін до деяких Постанов Пленуму Вищого господарського суду України" передбачено, що частиною третьою статті 22 ГПК на сторони покладено обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Якщо таке зловживання виявляється у повторному (два і більше разів) поданні апеляційних або касаційних скарг на судові рішення, які вже переглянуто відповідно в апеляційному або в касаційному порядку, то суд першої інстанції своєю ухвалою повертає повторно (і більше разів) подану одним і тим же учасником судового процесу апеляційну скаргу на одне й те саме судове рішення місцевого господарського суду, яке вже перевірено в апеляційному порядку, а так само на процесуальний документ, який не ухвалювався та відсутній у справі.

Ухвали про повернення апеляційних і касаційних скарг у наведених випадках можуть виноситися судом апеляційної інстанції й за відсутності у ньому матеріалів справи, - на підставі даних діловодства суду та Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, як вбачається з даних Діловодства спеціалізованого суду, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.03.11р. рішення господарського суду Житомирської області від 17.01.11 р. у справі № 9/1469 Житомирської області залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рук Цук Україна" - без задоволення.

Вказана вище постанова апеляційної інстанції згідно даних Діловодства спеціалізованого суду та Єдиного державного реєстру судових рішень в касаційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

В силу ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що якщо апеляційну скаргу подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, яку вже було переглянуто в апеляційному (касаційному) порядку, то відповідна обставина виключає перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України Рівненським апеляційним господарським судом рішення місцевого господарського суду переглянуто в повному обсязі, повторне звернення будь-якої особи вказаної в ч.1 ст.91 ГПК України, з апеляційною скаргою не допускається.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рук Цук Україна" на рішення господарського суду Житомирської області від 17.01.2011 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 91, 98 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті апеляційної ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рук Цук Україна" на рішення господарського суду Житомирської області від 17.01.2011 року .

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Сініцина Л.М.