ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" березня 2012 р. Справа № 29/436-09

вх. № 9848/5-29

Суддя господарського суду Добреля Н.С.

при секретарі судового засідання Шевченко А.О.

за участю представників сторін:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1, довіреність №08-7-03/8809 від 23.12.11р.;

відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2, довіреність від 30.12.11р.;

розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії ПАТ "Укрсоцбанк" м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства "ІБК "Авантаж", м. Харків

про стягнення 79028214,40 грн.

та зустрічний позов Відкритого акціонерного товариства "ІБК "Авантаж", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії ПАТ "Укрсоцбанк" м. Харків

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач - АКБ СР "Укрсоцбанк" в особі ХОФ звернувся до суду з позовом до ВАТ "ІБК "Авантаж", в якому просить суд стягнути з відповідача 79028214,40 грн. за договором про надання мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-090 від 17.07.08 та судові витрати.

Ухвалою суду від 02.12.09 було прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи на 14.12.09.

07.12.09 до суду надійшла зустрічна позовна заява ВАТ "ІБК "Авантаж" в якій він просить суд визнати недійсним договір про надання мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-090 від 17.07.08 та додаткову угоду №1 до цього договору, судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою суду від 10.12.09 було повернуто зустрічну позовну заяву ВАТ "ІБК "Авантаж" без розгляду.

Відкрите акціонерне товариство ІБК Авантаж з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 10.12.2009 року по даній справі. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.10 апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ІБК Авантаж було задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 10 грудня 2009 р. по справі № 29/436-09 про повернення зустрічної позовної заяви скасовано.

06.12.10 до суду надійшло клопотання відповідача (вх. №26939) в якому він просить суд зупинити провадження по справі до вирішення господарським судом Харківської області справи №47/294-10.

Ухвалою суду від 23.05.11р. задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №29/436-09 до вирішення у Московському районному суді м. Харкова іншої справи №2-4000/11.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Харківської області №119 від 10.02.12р. щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи та витягу автоматизованої системи документообігу суду від 15.02.12р. для розгляду справи №29/436-09 було призначено суддю Добрелю Н.С., у зв`язку з обранням на посаду судді Харківського апеляційного господарського суду суддю Тихого П.В.

24.02.12р. суддею Добрелею Н.С. було направлено запити до Московського районного суду до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії ПАТ "Укрсоцбанк" та до Відкритого акціонерного товариства "ІБК "Авантаж" щодо надання інформації про стан справи №2-4000/11.

02.03.11р. суддею Московського районного суду направлено на адресу господарського суду Харківської області копію ухвали про залишення позову без розгляду по справі №2-4000/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: відкрите акціонерне товариство «ІБК «Авантаж», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк»; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій неправомірними.

Ухвалою суду від 03.03.12р. поновлено провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

13.03.12р. представник відповідача (позивач за зустрічним позовом) надав заяву про відмову від зустрічного позову.

13.03.12р. представник відповідача за первісним позовом надав клопотання про припинення провадження по справі, в якому вказує, що 15.12.2011 р. між сторонами був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований у реєстрі за № 2402, у відповідності до умов якого ПрАТ «ІБК «Авантаж» виступило іпотекодавцем та у забезпечення виконання умов спірного договору кредиту передало в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержателю) земельну ділянку, площею 7,0843 га, кадастровий номер :09:003:0016, з цільовим призначенням: для будівництва та подальшої експлуатації кварталу житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Козакевича (завірена копія цього Іпотечного договору додається). Також, 15.12.2011 р. між сторонами був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований у реєстрі за № 2408, (завірена копія цього договору додається), у відповідності до умов якого сторони погодили вирішити питання про звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки (зазначену вище земельну ділянку) за вказаним іпотечним договором шляхом позасудового врегулювання згідно із нормами ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Отже, згідно із вказаним договором про задоволення вимог іпотекодержателя, ПрАТ «ІБК «Авантаж» (Іпотекодавець) у рахунок задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержателя) за договором кредиту передало у власність ПАТ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержателя) предмет іпотеки (вказану вище земельну ділянку). Таким чином, відповідач вказує, що 15.12.2011 р. ПрАТ «ІБК «Авантаж» повністю погасило всі свої зобов'язання перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту у повному обсязі та будь-які наступні вимоги за цим договором кредиту є недійсними, у зв'язку із чим на цей час предмет спору сторін у цій справі відсутній.

13.03.12р. представник позивача (за первісним позовом) надав заяву в якій підтримує клопотання представника відповідача (за первісним позовом) про припинення провадження по справі, у зв`язку з урегулюванням спору шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Представник позивача (за первісним позовом) в судовому засіданні 13.02.12р. підтримав клопотання представника відповідача (за первісним позовом) про припинення провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Представник відповідача (за первісним позовом) в судовому засіданні 13.02.12р. підтримав заяву про відмову від зустрічного позову та клопотання про припинення провадження по справі.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

17.07.2008 року між АКБ „Укрсоцбанк" та ВАТ «ІБК «Авантаж» був укладений договір про надання мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №805/6/18/8-090. Згідно цього договору кредиту позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Надання кредиту здійснювалось в доларах США та Євро окремими частинами, кожна частина окремо - «Транш» зі сплатою ставка LIBOR (12М) +9,0 процентів річних в дол. США та ставка EURIBOR (12М) +9,0 процентів річних в ЄВРО в межах максимального ліміту заборгованості до 8000000,00 дол. США та кінцевим повернення заборгованості за кредитом - 30 червня 2014 року з щорічним переглядом суттєвих умов кредитування в залежності від фінансового стану позичальника, ходу реалізації проекту, обсягу грошових потоків та стану забезпечення.

Додатковою угодою №1 від 12.02.2009 року було внесено зміни до кредитного договору щодо зміни процентних ставок та встановлені наступні процентні ставки: LIBOR (12М) + 10,0 процентів річних в дол. США; EURIBOR (12М) + 10,0 процентів річних в ЄВРО.

Відповідно до умов кредитного договору (п. п. 3.3.5, 3.3.7) відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати можливих штрафних санкцій.

Позивач (за первісним позовом) вказує, що починаючи з 06.01.2009 р. позичальником припинено сплату відсотків за користування кредитними коштами та нараховані штрафні санкції. Не погашені також транші кредиту: по строку -31.07.2009 р. в сумі 320000,00 дол. США, по строку - 30.09.2009 р. в сумі 320000,00 дол. США.

Відповідно до п. 4.5 договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.2 - 3.3.18 договору кредиту, порушення позичальником або третьою особою, з якою укладений договір забезпечення виконання зобов'язань за кредитом, умов договорів протягом більше 30 (тридцяти) днів, кредитор направляє позичальнику письмове повідомлення про дострокове погашення кредиту, нарахованих процентів за фактичний час використання кредиту, комісій та нарахованих штрафних санкцій позичальник зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня, з дати отримання повідомлення кредитора погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції.

Однак, як зазначає позивач (за первісним позовом) у позовній заяві, ніякі заходи щодо погашення заборгованості за договором кредиту позичальниками здійснені не були.

Станом на 19.11.2009 року загальна сума боргу відповідача (за первісним позовом) перед позивачем АКБ "Укрсоцбанк" складала 79028214,40 грн., а саме: - за кредитом в дол. США 2900000, 00 дол. США 00 відсотків, що в еквіваленті за курсом НБУ (799.090 грн. за 100 дол. США) складає 23173610,00 грн.; - за відсотками в дол. США 445992,56 грн.; - пеня 549840,35 грн.; - штраф 51141,76 грн.; - за кредитом в ЄВРО 3638000,00 ЄВРО, що в еквіваленті що за курсом НБУ (1195,00 грн. за 100 дол. США) складає 43474100,00 грн.; - за відсотками в ЄВРО 632487,22; - пеня 657418,11 грн.

15.12.11р. між сторонами було укладено іпотечний договір відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець передає, в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником договору кредиту наступне нерухоме майно: - земельну ділянку, площею 7,0843 га, кадастровий номер :09:003:0016, цільове призначення: для будівництва та подальшої експлуатації кварталу житлових будинків з вбудовано - прибудованими нежитловими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Козакевича, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 14.11.2011 року, реєстровий № 3713 та державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ № 177968, виданого 06 липня 2010 року Управлінням Держкомзему у м. Харків та зареєстрованого в Поземельній книзі 18 листопада 2011 року за реєстровим № 03.

15.12.11р. між сторонами було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель набуває у власність наступне майно: земельну ділянку, площею 7,0843 га, кадастровий номер :09:003:0016, цільове призначення: для будівництва та подальшої експлуатації кварталу житлових будинків з вбудовано - прибудованими нежитловими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Козакевича.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 ГК України).

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи, а саме 15.12.11р. між сторонами було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель набуває у власність наступне майно: земельну ділянку, площею 7,0843 га, кадастровий номер :09:003:0016, цільове призначення: для будівництва та подальшої експлуатації кварталу житлових будинків з вбудовано - прибудованими нежитловими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Козакевича.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини першої 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що, під час розгляду справи, а саме 15.12.2011 року між сторонами було укладено договір про задоволення усіх вимог іпотекодержателя, відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель набуває у власність наступне майно: земельну ділянку, площею 7,0843 га, кадастровий номер :09:003:0016, цільове призначення: для будівництва та подальшої експлуатації кварталу житлових будинків з вбудовано - прибудованими нежитловими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Козакевича., тому суд вважає за необхідне провадження у справі припинити за відсутністю предмета спору.

Щодо зустрічної позовної заяви то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно ч. 2 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Заява відповідача, про відмову від зустрічного позову, від 13.03.2012р. підписана представником відповідача ОСОБА_10, що діє на підставі довіреності б/н від 30.12.11р., яка підписана генеральним директором ПАТ «Авантаж» ОСОБА_11

Відповідно п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З урахуванням викладеного, приймаючі до уваги, що прийняття відмови від зустрічної позовної заяви не порушує права і охоронювані законом інтереси позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом), відсутність у матеріалах справи даних про можливість порушення відмовою від зустрічного позову чиїх небудь ще прав та інтересів, суд приходить до висновку про те, що відмова від зустрічного позову не суперечить чинному законодавству і тому підлягає прийняттю судом.

Суд, звертає увагу позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) на те, що наслідком відмови відповідача від зустрічного позову є припинення провадження у справі та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги те, що заява позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) відповідає вимогам ст. 22 та 78 ГПК України, суд припиняє провадження у справі на підставі п. 4. ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України, у зв`язку з тим, що кредиторські вимоги було задоволено після порушення провадження по справі, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача (за первісним позовом). Судові витрати по зустрічній справи покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 626, 1048, 1054 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 175, 179 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 78, п. 1-1, 4 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити клопотання представника відповідача про припинення провадження у справі за відсутністю предмета спору.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "ІБК "Авантаж" (61058, м. Харків, вул. Культури, 20-В п/р 092 в ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» МФО 351618, код 33901877) на користь Харківської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10 п/р 0002 в ХОФ АКБ "УСБ", МФО 351016, ) 25500,00 грн. - державного мата; 236,00 грн. - витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі за первісним позовом припинити на підставі п.1.1. ст. 80 ГПК України.

2. Прийняти відмову від зустрічного позову від представника позивача за зустрічним позовом.

Провадження у справі №29/436-09 припинити .

Суддя Добреля Н.С.