ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" вересня 2012 р. Справа № 5019/1183/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Кочергіної В.О.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" м. Кузнецовськ

до Кузнецовського міського комунального підприємства м. Кузнецовськ

про стягнення в сумі 265 305 грн. 18 коп., з яких 258438 грн. 60 коп. - основного боргу, 5 719грн. 54 коп. - пені та 1 147 грн. 04 коп. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1 - за довіреністю б/н від 15.06.2012 року

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю № 848 від 28.05.2012 року

В судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

18.07.2012р. Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Кузнецовського міського комунального підприємства 265 305 грн. 18 коп., з яких 258438 грн. 60 коп. - основного боргу, 5 719грн. 54 коп. - пені та 1 147 грн. 04 коп.-3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих зобов'язань за договором на подачу питної води з водопроводу Рівненської АЕС №1 від 01.10.2002р. Наголошують, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме договором на подачу питної води з водопроводу Рівненської АЕС №1 від 01.10.2002р., рахунком № СП000316-ТВ від 30.04.2012р., претензією №001-15/6689 від 12.06.2012р. Зазначає, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме договором на подачу питної води з водопроводу Рівненської АЕС №1 від 01.10.2002р., рахунком № СП000316-ТВ від 30.04.2012р., претензією №001-15/6689 від 12.06.2012р.

Ухвалою господарського суду від 18.07.2012 року порушено провадження у справі № 5019/1183/12 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 13.08.2012 р.

Ухвалою господарського суду від 13.08.2012 року розгляд справи відкладено на 04.09.2012 р. у зв'язку з поданим відповідачем клопотанням.

В судовому засіданні 04.09.2012р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні повідомили, що дійсно 01.10.2002 року між ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська АЕС" і Кузнецовським міським комунальним підприємством було укладено договір №1 про постачання питної води з водопроводу Рівненської АЕС. За умовами договору позивач зобов'язався забезпечувати КМКП питною водою, яка відповідає чинним стандартам або дозволам, а відповідач зобов'язався оплачувати надані послуги. 12 червня 2012 року позивачем була виставлена претензія №001-15/6689 з вимогою оплатити надані послуги водопостачання за квітень 2012 року. На зазначену претензію відповідачем була направлена відповідь № 982 від 27.06.2012 року в якій КМКП не заперечує щодо якості та об'єму отриманої послуги, але оплатити виниклу заборгованість не може, оскільки між позивачем та відповідачем не врегульовано питання по укладенню договору постачання відповідно до ЗУ "Про здійснення державних закупівель", який є необхідним для проведення господарської діяльності відповідача у 2012 році.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01 жовтня 2002 року між Кузнецовським міським комунальним підприємством (Абонент) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (ВП "Рівненська АЕС") укладено договір № 1 про подачу питної води з водопроводу Рівненської АЕС.

За умовами п.1 договору ВП "Рівненська АЕС" зобовязалось забезпечити Абонента питною водою, яка відповідає чинному стандарту або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров'я України на відхилення від стандарту, в розмірі встановленого ліміту в об'ємі 2880000 м. кубічних на рік, 240000 м. кубічних на місяць, 7890,4 м. кубічних на добу з максимальною подачею 420,0 м. кубічних на годину.

Відповідно до п.2 договору Абонент зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги у водопостачанні, належно експлуатувати водопровідні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до цього договору та Правил користування системам комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення.

Пунктом 4 договору передбачено, що розрахунки за воду, використану Абонентом, здійснюється згідно з главою 12 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України та чинним законодавством України за затвердженим тарифом. У разі зміни тарифів, діючих на час укладення договору, оплата абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими цінами без зміни умов договору. У разі несвоєчасної оплати платіжних вимог Абонент сплачує Рівненській АЕС пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день затримки, але не більше 100% загального боргу.

За умовами пункту 4.1 договору розрахунки за використану воду здійснюються між постачальником та абонентом (відповідачем) шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Рівненської АЕС до 20-го числа місяця, наступного за звітнім.

Згідно п.9 цей договір укладається строком на 1 рік з 01.10.2002 р. По 01.10.2003р. і набуває чинності з 01.10.2002р. Договір вважається переукладеним на новий строк на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

Договір підписано уповноваженими представниками та скріплено відбитками печаток сторін.

06.07.2010р. між Кузнецовським міським комунальним підприємством (Абонент) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" укладено додаткову угоду №1 до договору №1 від 01.10.2002р. про подачу питної води з водопроводу Рівненської АЕС.

Даною угодою сторонами внесено зміни до п.4 договору №1 від 01.10.2002р. про подачу питної води з водопроводу Рівненської АЕС, а саме абз.3 зазначеного пункту викладено в новій редакції "За несвоєчасне здійснення розрахунків за водопостачання абонент сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення від суми невиконаних зобовязань.

Додаткова угода підписана повноважними представниками та скріплена відбитками печаток сторін.

На виконання умов вказаного договору позивач у квітні 2012 року здійснив постачання відповідачу питної води на загальну суму 258 438 грн. 60 коп. Для оплати відповідачем наданих послуг з водопостачання позивачем було виставлено рахунок № СП000316-тв від 30 квітня 2012 року на суму 258 438 грн. 60 коп.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором № 1 від 01 жовтня 2002 року щодо поставки питної води свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Відповідач взяті на себе за договором зобовязання щодо своєчасної та повної оплати поставленої води не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість, яка на час розгляду справи становить 258438 грн. 60 коп.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем боргу по оплаті питної води за квітень 2012р. в розмірі 258438 грн. 60 коп.

За порушення термінів виконання грошових зобовязань позивачем відповідно до п.4 додаткової угоди №1 від 01.10.2002 року, за період з 20.05.2012року по 12.07.2012року нараховано відповідачу 5 719грн. 54коп. - пені та відповідно до ст.625 ЦК України за період з 20.05.2012року по 12.07.2012року 1147грн.04коп. - 3% річних.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

У відповідності до ст.11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Частина 2 ст.175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.4.1 укладеного договору відповідач зобовязався здійснювати розрахунок за використану воду до 20 числа наступним за звітним.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт наявності заборгованості відповідачем не заперечується, доказів оплати заборгованості, що є предметом позову відповідачем не подано, а також не спростовано факту отримання послуг по водопостачанню.

Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги по стягненню з відповідача 258438грн. 60коп. заборгованості по оплаті за подачу питної води у квітні 2012р. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 06.07.2010р.) передбачено, що за несвоєчасне здійснення розрахунків за водопостачання абонент зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення від суми невиконаних зобовязань.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши наведені правові норми та перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум пені та 3% річних, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 1147 грн. 04 коп. 3% річних та 5 719 грн.54коп. - пені також підлягають задоволенню.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи відповідача про неврегульованість питання щодо укладення договору постачання питної води відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель" судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до пункту 9 договору, останній набирає чинності з 1 жовтня 2002 року та діє до 1 жовтня 2003 року. При цьому сторони погодили, що даний договір вважається переукладеним на новий строк на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії. При цьому відповідачем не надано суду доказів припинення зазначеного договору

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" м. Кузнецовськ про стягнення з відповідача 258438 грн. 60 коп. - основного боргу, 5 719грн. 54 коп. - пені та 1 147 грн. 04 коп.-3% річних є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" м. Кузнецовськ до Кузнецовського міського комунального підприємства м. Кузнецовськ про стягнення в сумі 265 305 грн. 18 коп. задовольнити.

Стягнути з Кузнецовського міського комунального підприємства (м. Кузнецовськ, майдан Незалежності, 2, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (м. Кузнецовськ Рівненської області, ) 258438 грн. 60 коп. (двісті пятдесят вісім тисяч чотириста тридцять вісім гривень 60коп.) - основного боргу, 5 719грн. 54 коп. (пять тисяч сімсот девятнадцять гривень 54коп.) пені, 1 147 грн. 04 коп. (одна тисяча сто сорок сім гривень 04коп.) - 3% річних, 5306грн. 10коп. (пять тисяч триста шість гривень 10коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 07.09.2012р.

Суддя Кочергіна В.О.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (Рівненська обл., м. Кузнецовськ);

3 - відповідачу рекомендованим (Рівненська область, м. Кузнецовськ, майдан Незалежності, 2)