ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" липня 2012 р. Справа № 5019/920/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю представників

від Рівненської міської ради: не зявився;

від Комунального підприємства «Теплотранссервіс»: ОСОБА_2 (довіреність № 01-10/9 від 04.01.2012 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 01 від 17.04.2012 р.);

від органу прокурори: Герасимчук Ю.М. (посвідчення № 94 від 16.11.2011р.),

розглянувши матеріали справи за позовом Заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі Рівненської міської ради Рівненської області та Комунального підприємства «Теплотранссервіс»(далі КП «Теплотрассервіс»)

до Державного підприємства «Проектно-вишукувальний інститут»(далі ДП «Проектно-вишукувальний інститут»)

про стягнення в сумі 199 836 грн. 58 коп.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Обставини справи : Заступник прокурора м. Рівне звернувся в інтересах держави в особі Рівненської міської ради та КП "Теплотранссервіс" до ДП «Проектно-вишукувальний інститут»про стягнення 199 836 грн. 58 коп. заборгованості по розрахунках, у тому числі 592 грн. 43 коп. пені, 1 897 грн. 41 коп. 3% річних та 1 061 грн. 62 коп. збитків від інфляції згідно Договору на відпуск теплової енергії № 1220 від 01.01.2006 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06 червня 2012 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 19 червня 2012 року.

15 червня 2012 року через канцелярію суду представником відповідача подано відзив в якому останній з заявленими позовними вимогами не погоджується в повному обсязі.

19 червня 2012 року в судовому засіданні оголошено перерву до 06 липня 2012 року.

06 липня 2012 року прокурором та представником позивача КП "Теплотранссервіс" подано заяву № 01-10 від 05.07.2012 року про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені, згідно якої останні просять стягнути з відповідача 196 285 грн. 12 коп. основного боргу, 573 грн. 32 коп. пені, 1 897 грн. 41 коп. - 3% річних, 1 061 грн. 62 коп. збитків від інфляції. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

06 липня 2012 року оголошено перерву до 20 липня 2012 року.

В судовому засіданні 20 липня 2012 року представники позивача КП "Теплотранссервіс" та прокуратури підтримали позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 20 липня 2012 року позовні вимоги визнав та пояснив, що ДП «Проектно-вишукувальний інститут»на даний момент борг погасити не може у звязку з нестачею коштів.

Вивчивши подані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

КП "Теплотранссервіс" - підприємство та ДП «Проектно-вишукувальний інститут»- споживач 01.01.2006 року уклали договір № 1220 на відпуск теплової енергії з додатками (надалі в тексті Договір) (а.с. 10-14). Згідно з п.п. 1.1, 1.4 Договору підприємство зобов'язувалося відпускати теплову енергію в приміщення споживача за адресою: м. Рівне, вул. Кавказька, 7, а споживач - своєчасно (не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим) оплачувати її вартість (п.5.4 Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача і скріплений відбитками печаток сторін.

Згідно п. 1.2. Договору відпуск теплової енергії здійснюється після під'єднання і заключення даного Договору між постачальником і споживачем на підставі проектної, інвентарної та технічної документації.

На виконання умов Договору КП "Теплотранссервіс" здійснило відповідачу відпуск теплової енергії. Cпоживач не виконав належним чином зобов'язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 196 285 грн. 12 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 3.2.1. Договору споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Відповідно до пункту 6.3.3. Договору за несвоєчасне проведення розрахунків за теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а також 3% річних від простроченої суми та сплачує основний борг з урахуванням індексу інфляції.

За прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг, позивачем на суму боргу в період з 11.05.2011р. по 15.10.2011 року нараховано пеню в розмірі 573 грн. 32 коп. (а.с. 41). Розрахунок перевірено судом та визнано вірним.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем на суму боргу за період з 11.05.2011р. по 21.05.2012 р. нараховано 3% річних в розмірі 1 897 грн. 41 коп. (а.с. 9) та суму збитків від інфляції в розмірі 1 061 грн. 62 коп. (а.с. 9). Розрахунки перевірено судом та визнано вірним.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Частиною 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З огляду на зазначене та враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 196 285 грн. 12 коп. основного боргу, пеню в розмірі 573 грн. 32 коп., 3% річних в розмірі 1897 грн. 41 коп. та збитків від інфляції в сумі 1 061 грн. 62 коп. є обґрунтованими, стверджуються розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 509, 526, 530, 549, 625, 714 ЦК України та ст.ст. 173, 193, 230, 232 ГК України.

Доказів сплати вказаного боргу (пені, 3% річних, збитків, завданих внаслідок інфляції) відповідач суду не подав.

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню в сумі 199 817 грн. 47 коп. На відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору на підставі частини першої ст. 49 ГПК України в сумі 3 996 грн. 73 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49,75,81-1,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Проектно-вишукувальний інститут»(33000, м. Рівне, вул. Кавказька, 7, ) на користь Комунального підприємства Теплотранссервіс(33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 27, код ЄДРПОУ № 30841056) 196 285 (сто девяносто шість тисяч двісті вісімдесят пять) грн. 12 коп. пеню у сумі 573 (пятсот сімдесят три) грн. 32 коп., 3% річних у сумі 1897 (одну тисячу вісімсот девяносто сім) грн. 41 коп., інфляційні збитки у сумі 1061 (одну тисячу шістдесят одну) грн. 62 коп.

3. Стягнути з Державного підприємства «Проектно-вишукувальний інститут»(33000, м. Рівне, вул. Кавказька, 7, ) в доход державного бюджету України 3 996 (три тисячі девятсот девяносто шістт) грн. 73 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Пашкевич І.О.

рішення підписане 25 липня 2012 року