ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" липня 2012 р.Справа № 18/5025/663/12

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Заярнюк І.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькбудінвест", м. Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк, м. Київ

про визнання недійсними кредитного договору № 09/К-08 ід 18.04.2008 р. та договору поруки № 09/Zпор-08 від 18.04.2008 р.

Суддя І.В. Заярнюк

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю від 15.09.2010р.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом до суду про визнання недійсними кредитного договору № 09/К-08 ід 18.04.2008 р. та договору поруки № 09/Zпор-08 від 18.04.2008 р.

Позивач повноважного представника в судове засідання 05.07.2012р. не направив, витребуваних доказів не подав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання 05.07.2012р. зявився та подав письмовий відзив на позов, в якому повідомив суд про те, що заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі за наступних підстав: на думку відповідача, метою пред'явлення позовної заяви є затягування строків погашення заборгованості по кредитному договору № 09/К-08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 18.04.2008р. (надалі по тексту - кредитний договір).

Так, 18 квітня 2008 року між ТОВ "Український промисловий банк" (правонаступником якого є АТ «Дельта Банк») та ТОВ „Хмельницькбудінвест" (надалі - Позивач) було укладено Кредитний договір №09/К-08 на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті (надалі -кредитний договір), згідно якого Банк відкрив Позивачу кредитну лінію у розмірі 2 500 000,00 (два мільйона п'ятсот тисяч грн. 00 коп.). Процентна ставка за користування кредитом відповідно до п.1.1. кредитного договору становить 19 % річних. Згідно до п. 1.1. кредитного договору кінцева дата повернення кредиту встановлена - 17 квітня 2012 року.

15.05.2008 р. між ТОВ "Укрпромбанк" та ТОВ "Хмельницькбудінвест" було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору про надання кредитної лінії №09/К-08 від 15.05.2008 р., згідно якого:

1. Сторони домовились внести зміни в п. 1.1 розділу 1 договору "Предмет договору" та викласти його в наступній редакції:

1.1.1. Щомісячна комісія за управління Кредитною лінією складає: 1 (один) % річних від фактичної суми заборгованості.

2. Сторони домовились внести зміни в п. 4.4 розділу 4 договору "Умови повернення кредиту та сплати процентів та комісії»та викласти його в наступній редакції:

4.4. Сплата позичальником комісії за управління кредитною лінією здійснюється щомісячно у строк з 28-го числа по останній робочий день поточного місяця на рахунок № в Хмельницькій філії ТОВ "Укрпромбанк", код банку в електронній системі платежів (МФО) 315193.

3. Сторони домовились внести зміни в п. 4.6 розділу 4 договору "Умови повернення кредиту та сплати процентів та комісії" та викласти його в наступній редакції:

4.6. У разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує у строки, передбачені п. 4.4. цього договору з розрахунку 26 (двадцять шість) % річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати повного погашення. (24% річних у -редакції від 18.04.2008 р.).

Умови Кредитного договору Банк виконав в повному обсязі - кредит було надано в повному обсязі.

Позивач як на підставу недійсності Кредитного договору посилається на пункт 8 частини 1 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки в Кредитному договорі не міститься положення щодо порядку внесення змін та розірвання Кредитного договору. Проте відсутність в Кредитному договорі вказаних положень не може бути підставою для визнання Кредитного договору недійсним.

Так, згідно зі ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, виходячи з даної норми у зміст договору, крім погоджених сторонами умов, входять і ті положення (умови), які приймаються ними як обов'язкові в силу чинного цивільного законодавства. Тобто, в договорі немає потреби дублювати положення, які є загальними для даного виду договору і передбачені у відповідних нормативних актах, оскільки сторони повинні керуватися ними незалежно від того, включені вони в договір чи ні.

Згідно зі статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Порядок зміни і припинення дії (розірвання) договору врегульований статтями 631, 651-654 ЦК України, частиною 7 статті 180, статтею 188 ГК України.

Таким чином, у статті 203 ЦК України мова йде про відповідність закону саме змісту правочину, а не його форми. Тому, зі слів відповідача, визнавати кредитний договір недійсним на тих підставах, що він не містить певних умов, зокрема, умов про порядок припинення дії договору, не можна.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України та частини 2 статті 180 ГК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. З статті 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Таким чином, істотними умовами є ті умови, без наявності яких договір не може існувати. Ці умови повинні визначатися законом саме як істотні, бути такими виходячи із правової природи даного виду договору, або якщо одна із сторін заявить, що має бути досягнуто згоди щодо певної умови.

Законодавець прямо зазначає перелік істотних умов того чи іншого виду господарського договору, та зокрема, умова про порядок зміни та припинення дії кредитного договору не є істотною умовою Кредитного договору.

Щодо права Банку на дострокову вимогу повернення заборгованості за кредитним договором, то відповідно до п.6.1.1. та 6.1.2. кредитного договору позивач зобов'язався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та платежів за цим договором у передбачені цим договором строки.

Згідно п.6.1.3. кредитного договору позивач зобов'язався достроково повністю повернути кредит, сплатити проценти за фактичний період користування кредитом, комісію, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим договором у разі настання будь-якого з випадків, передбачених п.9.1. та п.9.2. цього договору. В свою чергу п.9.2. кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення заборгованості по кредиту у повному обсязі, закриття ліміту кредитної лінії, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій ті інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, відповідач-1 зобов'язаний протягом 10-ти календарних днів з дати надіслання банком такої вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії та інші платежі за кредитним договором та штрафні санкції.

Право Банку вимагати достроково повернення заборгованості по кредитному договору передбачені, зокрема, п.9.2.1. кредитного договору: „порушення позичальником строків (термінів) платежів, що встановлені цим кредитним договором".

Відповідно до п.5.2.6 кредитного договору у разі настання випадків, передбачених п.9.1. та 9.2. кредитного договору, банк має право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором.

Таке право на дострокове повернення заборгованості за кредитним договором банку закріплено також частиною 2 статті 1050 ЦКУ: „якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦКУ".

Таким чином, за твердженням відповідача, вищевказані пункти Кредитного договору повністю відповідають нормам чинного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Тобто, юридичні особи самостійно вирішують, з ким і які договори укладати та вільно узгоджують їхні умови. Позивачем не надано доказів, що умови договору не були погоджені сторонами договору, а також те, що він звертався до відповідача з пропозицією внесення змін до договору.

ПАТ „Дельта Банк стверджує, що кредитний договір № 09/К-08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 18.04.2008р укладено сторонами відповідно до норм чинного законодавства України.

По-друге, в забезпечення виконання позивачем зобов'язань по кредитному договору між Баком, Позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №09/2пор-08 від 18 квітня 2008 року (далі по тексту - договір поруки).

Відповідно до п.1 договору поруки ОСОБА_2 поручився перед банком за виконання боржником - позивачем зобов'язань за кредитним договором в частині повернення кредиту в сумі 2 500 000,00 грн., сплатити процентів за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Згідно до п.п. 3, 4, 6 договору поруки відповідальність поручителя наступає у випадку невиконання боржником зобов'язань по кредитному договору, про що банк повідомляє поручителя шляхом направлення письмової вимоги, а поручитель зобов'язується сплатити кредиторові (позивачеві) зазначений борг протягом 5-ти робочих днів з моменту її надіслання банком відповідної вимоги.

Відповідно до ст. 553 ЦКУ за договором поруки поручитель поручається перед кредитом боржника за виконання ним свого обов'язку. Стаття 554 ЦКУ передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 ЦКУ).

Сторонами Договору поруки було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору. Позивачем не наводиться ніяких підстав щодо визнання договору поруки недійсним, а лише робить даний висновок, виходячи із недійсності Кредитного договору.

Відповідач зазначає, що договір поруки №09/2пор-08 від 18 квітня 2008 року укладено сторонами відповідно до норм чинного законодавства України.

По-третє, відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.01.2011 року по справі №2-423/11 в позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькбудінвест»та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»про визнання недійсним кредитного договору № 09/К-08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 18.04.2008р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хмельницькбудінвест»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»відмовлено в повному обсязі (копія рішення додається). Судом встановлено дійсність, правомірність та чинність укладеного кредитного договору № 09/К-08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 18.04.2008р.

Посилаючись на заперечення, викладені у письмовому відзиві на позов відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч.1 п.1 ст.77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зокрема у звязку із неявкою в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання представника позивача, суд вважає, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин, розгляд справи підлягає відкладенню на іншу дату.

Керуючись ч.1 п.1 ст.77, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

У Х В А Л И В:

Розгляд справи відкласти на 10:00 "25" липня 2012 р.

Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, к. 328.

Зобов'язати позивача подати докази, що підтверджують право ОСОБА_3 на підпис позовної заяви (наказ про призначенння в.о. директора ТОВ „Хмельницькбудінвест).

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 2 прим. :

1 - до матеріалів справи;

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Водопровідна, 72 - рекоменд. з повід.).