РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-61/3807-2012 01.10.12

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд»

До Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Київська міська рада (1)

Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на

обєкти нерухомого майна (2)

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (3)

Головне управління комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (4)

Про визнання права власності

Судді Івченко А.М.(головуючий)

ОСОБА_1

ОСОБА_2Б

Представники:

Від позивача не зявився;

Від відповідача не зявився;

Від третьої особи 1 не зявився;

Від третьої особи 2 не зявився;

Від третьої особи 3 ОСОБА_3 дов. від 06.03.2012 № 9502 (И-2012);

Від третьої особи 4 не зявився

В судовому засіданні 01.10.2012 оголошено вступну та резолютивну частини рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд»до Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна»про визнання права власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2012 порушено провадження у справі № 5011-61/3807-2012, розгляд справи призначено на 18.04.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2012 залучено до участі у розгляді справи № 5011-61/3807-2012 третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київську міську раду (1), Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна (2) Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (3), розгляд справи відкладено на 18.05.2012 об 10-15 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2012 продовжено строк вирішення спору у справі № 5011-61/3807-2012 на 15 днів, розгляд справи № 5011-61/3807-2012 відкладено на 30.05.2012 об 17-10 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2012 відкладено розгляд справи № 5011-61/3407-2012 для вирішення питання щодо призначення колегіального розгляду справи.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 07.06.2012 для розгляду справи № 5011-61/3807-2012 визначено склад колегії: ОСОБА_4 (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2012 колегією суддів прийнято справу № 5011-61/3407-2012 до свого провадження, розгляд справи призначено на 04.07.2012, зобовязано позивача надати суду документально підтверджені відомості про власника спірного майна станом на червень 2012 (свідоцтво про право власності з Головного управління комунальної власності міста Києва, довідку з КП «Київське міське бюро інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна», відомості з Державного реєстру правочинів), а також відомості з Реєстру обтяжень та заборон на відчуження нерухомого майна, Державного реєстру іпотек на спірний обєкт нерухомості станом на червень 2012; документально підтверджені відомості про наявність прав на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі м. Києва, дозвіл на будівництво спірного обєкту: зобовязано третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача надати суду письмові пояснення щодо суті позовних вимог.

В судове засідання 04.07.2012 представники сторін не зявилися, але через канцелярію суду від 3-особи-1 надійшло клопотання відповідно до якого 3-особа просить суд розглядати справу без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2012 розгляд справи відкладено на 16.07.2012, повторно зобовязано позивача надати - документально підтверджені відомості про власника спірного майна станом на червень 2012 (свідоцтво про право власності з Головного управління комунальної власності міста Києва, довідку з КП «Київське міське бюро інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна», відомості з Державного реєстру правочинів), а також відомості з Реєстру обтяжень та заборон на відчуження нерухомого майна, Державного реєстру іпотек на спірний обєкт нерухомості станом на червень 2012; документально підтверджені відомості про наявність прав на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі м. Києва, дозвіл на будівництво спірного обєкту; повторно зобовязано третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача надати суду письмові пояснення щодо суті позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2012 залучено до участі у розгляді справи № 5011-61/3807-2012 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 4 Головне управління комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), розгляд справи № 5011-61/3807-2012 відкладено на 01.08.2012.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 31.07.2012 змінено склад судової колегії у справі № 61/5011-61/3807-2012 у наступному складі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 колегією суддів прийнято справу 61/5011-61/3807-2012 до свого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2012 розгляд справи було відкладено на 12.09.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2012 розгляд справи було відкладено на 01.10.2012.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 01.10.2012 змінено склад судової колегії у справі № 61/5011-61/3807-2012 у наступному складі: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2012 колегією суддів прийнято справу 61/5011-61/3807-2012 до свого провадження.

В судове засідання 01.10.2012 представники позивача, відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-3, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2001 між Закритим акціонерним товариством «Укрспецбуд», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд»(надалі також позивачем, замовником) та Споживчо-виробничим малим підприємством «Путна», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «СВМП Путна»(надалі також відповідачем, виконавцем) укладено Угоду на будівництво № 178/2001 /Про будівництво індивідуального боксу в гаражі «Позняки-6а»/ (надалі також Договір № 178/2001).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 178/2001 виконавець бере на себе обовязки своїми силами та засобами, за рахунок залучених від «Замовників»коштів, побудувати та передати «Замовникам»бокс в гаражі в термін до 30.03.2001 згідно контракту на будівництво, за адресою: вул. Ревуцького / Кошиця, а «Замовник»зобовязується забезпечити відповідне інвестування обєкта та прийняти його у свою власність.

Пунктом 1.2. договору визначено виділити один бокс в гаражі замовнику на 1 поверсі. ОСОБА_5 /гараж/ за № 22 при умові повного інвестування його вартості згідно Угоди, за власним бажанням замовника.

Замовник інвестує, а виконавець будує бокси згідно проекту, з виконанням усіх робіт, обумовлених проектом (п. 1.3.)

Згідно з п. 1.4. замовник зобовязується: (1) проінвестувати вартість будівництва свого боксу, обумовлену цією угодою в терміни, які нею визначаються; (2) надати відповідну документацію та дані, необхідні для підписання Угоди; (3) вибрати за своїм розсудом бокс для будівництва та вказати його номер; (4) прийняти бокс в своє володіння по закінченню будівництва в 2-отижневий термін; (5) в двотижневий термін після прийняття боксу підписати індивідуальну та колективну угоди на експлуатацію гаража. В випадку невиконання цього пункту виплачувати штрафні санкції в національній валюті / гривні / в розмірі, прирівняному до 2 у. о. за кожний день просрочки.

Відповідно до п. 1.5. Договору № 178/2001 виконавець зобов'язується: (1) побудувати гараж та передати замовнику його бокс в об'ємі, визначеному проектно-кошторисною документацією; (2) в двотижневий термін після закінчення будівництва передати «Замовникам»їхні бокси, заключити угоду на експлуатацію гаража по собівартості послуг без прибутку, (3) підписати Колективну угоду на експлуатацію обєкта / гаража / зі всіма власниками на загальних зборах власників.

Пунктом 2.1. передбачено, що замовник здійснює фінансування будівництва гаража в договірних цінах, обумовлених вартістю будівництва в гривнях, для захисту від інфляції та згідно контракту на будівництво ціни фіксуються в умовних одиницях до курсу долара США, перерахованих по курсу НБУ на момент платежу.

Договірна ціна на час складання угоди на підряд будівництва боксу складає: 29 315 грн. 52 коп., що по курсу НБУ на момент підписання становить 5400 у. о., без вартості послуг за перерахування грошей, яка відноситься за рахунок замовника. Загальна сума контракту, з урахуванням вартості індивідуальної сторожової системи сигналізації, вартість якої складає для одного боксу 200 у. о./ по курсу НБУ 1085 грн. 76 коп., складає 30 401 грн. 28 коп., в т. ч. ПДВ 5066 грн. 88 коп. Замовник зобовязується сплатити загальну суму в національній валюті /гривні/, на протязі 3 днів (п. 2.2. Договору № 178/2001).

Згідно з п. 3.7. договору після закінчення будівництва гаражу, заключення колективної угоди на експлуатацію приміщення, укладання особистої угоди з кожним із замовників на експлуатацію боксу, особисті бокси по акту прийому-передачі передаються у власність замовнику з оформленням відповідної правової документації для отримання власності замовником /приватизації/ його боксу.

16.05.2001 року між Закритим акціонерним товариством «Укрспецбуд»та Споживчо-виробничим малим підприємством «Путна»укладено Угоду на будівництво № 190/2001 /Про будівництво індивідуального боксу в гаражі «Позняки-6а»/ (надалі також Договір № 190/2001).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 190/2001 виконавець взяв на себе обовязки своїми силами та засобами, за рахунок залучених від «Замовників»коштів, побудувати та передати «Замовникам»бокс в гаражі в термін до 30.08.2001, згідно контракту на будівництво, за адресою: вул. Кошиця, 1/38, а замовник зобовязується забезпечити відповідне інвестування обєкта та прийняти його у свою власність.

Згідно з п. 1.2 Договору № 190/2001 виконавець виділяє один бокс в гаражі замовнику на 1 поверсі. ОСОБА_5/гараж/ № 23, при умові повного інвестування його вартості згідно угоди, за власним бажанням замовника.

Пунктом 1.5. Договору відповідач зобов'язався в двотижневий термін після закінчення будівництва передати бокс за № 23 позивачу.

Відповідно до п. 2.2. Договору № 190/2001, загальна сума контракту, з урахуванням вартості індивідуальної сторожової системи сигналізації, вартість якої складає для одного боксу 200 у. о., складає 29 228 грн. 58 коп., в т.ч. ПДВ 4871 грн. 43 коп.

Згідно з п. 3.7. договору після закінчення будівництва гаражу, заключення колективної угоди на експлуатацію приміщення, укладання особистої угоди з кожним із замовників на експлуатацію боксу, особисті бокси по акту прийому-передачі передаються у власність замовнику з оформленням відповідної правової документації для отримання власності замовником /приватизації/ його боксу.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 178/2001 та Договору № 190/2001 позивач здійснив оплату будівництва гаражних боксів № 22 та № 23 шляхом перерахування на розрахунковий рахунок відповідача договірних сум в розмірі 30 401 грн. 28 коп. та 29 228 грн. 58 коп. відповідно, що підтверджується платіжним дорученням № 79 від 20.02.2001 на суму 30 401 грн. 28 коп. та платіжним дорученням № 921 від 16.05.2001 на суму 29 228 грн. 58 коп.

Таким чином, позивач належним чином умови Договорів виконав.

У своєму позові позивач зазначає, що на сьогоднішній день будівництво гаражних боксів за адресою: вул. О.Кошиця, 1/38 повністю закінчено. Крім того, гаражний комплекс з вбудованими приміщеннями по вул. О. Кошиця, 1/38 в Дарницькому районі м. Києва введено в експлуатацію у березні 2009 року згідно з ОСОБА_2 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту від 22.12.2008, затвердженого Розпорядженням Дарницької районної державної адміністрації від 30.01.2009 № 79 та зареєстрованого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 27.03.2009 за № 083-09.

Позивач вказує на те, що відповідач, в порушення умов Договорів та чинного законодавства, не передав права власності на бокси позивачу у договірні строки та не надає документів для отримання документу на право власності на бокси як обєкт нерухомого майна. Це, на думку позивача, перешкоджає позивачу належним чином зареєструвати своє право власності на бокси в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст Договору № 178/2001 та Договору № 190/2001, а також норми цивільного законодавства, суд дійшов висновку що вищевказані угоди за своїми правовими ознаками є договорами підряду.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

За змістом ст. 876 Цивільного кодексу України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що замовником спірного об'єкту виступає позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту Договору № 178/2001 та Договору № 190/2001 випливає, що умовою набуття права власності на гаражний бокс № 22 та № 23 на 1-му поверсі гаражного комплексу по вул. Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі міста Києва є фінансування вартості будівництва вказаного об'єкту та передача його замовнику за актом-приймання-передачі.

Проаналізувавши зміст вищевказаних договорів, а також норми чинного законодавства України, які визначають момент набуття права власності, суд приходить до висновку, що право власності на спірний об'єкт у даному випадку виникає за наявності одночасно двох умов - повного фінансування будівництва об'єкту та після фактичної передачі його замовнику.

Між тим, доказів на підтвердження передачі позивачу гаражних боксів № 22 та № 23 на 1-му поверсі гаражного комплексу по вул. Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі міста Києва (акт приймання-передачі) у порядку п. 3.7. Договору № 178/2001 та Договору № 190/2001 суду не надано.

При цьому, вимог про зобов'язання відповідача передати спірне майно у судовому порядку не заявлено.

Відповідно до п. 1.2. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Як зазначається у п. 1.4. положення обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Пунктом 1.6. вказаного положення встановлено, що державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Між тим, позивачем не надано суду документально підтверджених відомостей щодо власників спірного обєкту.

Зазначену обставину було підтверджено у відзиві Головного управління комунальної власності м. Києва від 12.09.2012, де вказано, що Головним управлінням комунальної власності м. Києва свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна - нежитлові приміщення гаражні бокси № 22 та № 23, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 1/38 не видавались. Із заявою про оформлення права власності на ці обєкти нерухомості до Головного управління ані позивач, ані відповідач не звертались.

Крім того, відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З вищенаведеного випливає, що чинним законодавством передбачено визнання права власності як спосіб судового захисту існуючих власників, які вже набули права власності та, відповідно, підставою звернення до суду є порушення або оспорення прав і охоронюваних законом інтересів.

Між тим, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецбуд» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього права власності на нежитлові приміщення по вул. Кошиця, 1/38 у місті Києві, а також доказів оспорення чи невизнання прав позивача на гаражні бокси № 22 та № 23 на 1-му поверсі гаражного комплексу по вул. Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі міста Києва відповідачем.

Більше того, згідно з відзивом відповідача на позовну заяву від 24.04.2012, Товариством з обмеженою відповідальністю «СВМП «Путна»не тільки не оспорюються чи не визнаються права позивача на гаражні бокси, а й визнається позов в цілому та надано прохання його задовольнити та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Щодо державного акту Товариства з обмеженою відповідальністю Споживчо-виробниче мале підприємство «Путна»на право постійного користування земельною ділянкою, суд відзначає, що зазначений акт посвідчує право постійного користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Ревуцького, 6-А у мікрорайоні житлового масиву Позняки у Харківському районі міста Києва, в той час як спірний об'єкт розташований по вул. Кошиця, 1/38.

Крім того, відповідно до даного державного акту було встановлено, що землю надано у постійне користування для будівництва та експлуатації триповерхового гаража на 250 машиномісць, в той час як згідно з актом робочої комісії про готовність закінченого будівництво обєкта для предявлення державній приймальній комісії від 17.12.2008, обєкт має такі показники: загальна площа 19 113,92 кв.м., гаражних боксів 420 місць.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання права власності на гаражні бокси № 22 та № 23 на 1-му поверсі гаражного комплексу по вул. Кошиця, 1/38 у Дарницькому районі міста Києва є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню судом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 04.10.2012

СуддіОСОБА_4 (головуючий) ОСОБА_1 ОСОБА_2