ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" червня 2012 р. Справа № 5023/2212/12

вх. № 2212/12

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя Аріт К.В.

судді Денисюк Т.С. Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Михайлюк В.Ю.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 (дов. № 1375 від 16 травня 2012 року)

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 (дов. б/н від 08 червня 2012 року)

ОСОБА_3 (дов. № 05-01 від 05 січня 2012 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера" м. Харків

про визнання договору недійсним,

та зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Полтава

про стягнення заборгованості у розмірі 87443,28 гривень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач за первісним позовом, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання договору доручення на купівлю векселів №3, укладеного 06 січня 2006 року з Товариством з обмеженою відповідальністю "Тера" (надалі - Відповідач за первісним позовом). Заявлену вимогу обгрунтовує тим, що спірний договір Позивачем за первісним позовом не підписувався та ніяким іншим чином не посвідчувався. Також у наданій заяві просив суд призначити судову почеркознавчу експертизу, проведення якої просив суд доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_5. Крім того, Позивач за первісним позовом просив суд стягнути з Відповідача за первісним позовом суму судового збору у розмірі 1073,00 гривень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 травня 2012 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 червня 2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 червня 2012 року було відкладено розгляд справи на 25 червня 2012 року.

Водночас, 12 червня 2012 року представник Відповідача за первісним позовом надав через канцелярію суду зустрічний позов (вх. № 7139), в якому просив суд прийняти до розгляду зустрічний позов для спільного розгляду з первісним та стягнути з Позивача за первісним позовом 87006,09 гривень, у тому числі, суму нарахованої пені у розмірі 84458,05 гривень, 1132,46 гривень суми інфляційних втрат, 1415,48 гривень суми 3% річних. Заявлену вимогу обгрунтовує неналежним виконанням Відповідачем умов договору доручення на купівлю векселів №3, укладеного між сторонами 06 січня 2006 року. Крім того, Відповідач за первісним позовом просив суд стягнути з Позивача за первісним позовом всі судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 червня 2012 року було прийнято зустрічний позов до розгляду та призначено його до спільного розгляду разом з первісним позовом.

На підставі ухвали господарського суду Харківської області від 15 червня 2012 року та на підставі Розпорядження заступника голови господарського суду Харківської області № 486-40 від 15 червня 2012 року, беручи до уваги складність даної справи та рішення зборів суддів від 06 січня 2011 року, до розгляду справи №5023/2212/12 було призначено колегію у складі головуючої судді Аріт К.В., судді Калініченко Н.В., судді Денисюк Т.С.

25 червня 2012 року представник Позивача за зустрічним позовом надав через канцелярію суду заяву (вх. № 8156) про вжиття заходів до забезпечення позову, в якому, посилаючись на реальну загрозу невиконання Позивачем за первісним позовом рішення суду, просив суд накласти арешт на майно, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 на загальну суму в розмірі 87443,28 гривень та заборонити вищезазначеному підприємцю відчужувати належне йому нерухоме майно і основні засоби в підприємницькій діяльності.

Представник Позивача за зустрічним позовом у відкритому судовому засіданні підтримав надану заяву та просив суд зодовольнити її.

Представник Відповідача за зустрічним позовом проти наданої заяви заперечував, вважав її такою, що не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши заяву Позивача за зустрічним позовом про вжиття заходів до забезпечення позову, а саме, шляхом накладення арешту на майно, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 на загальну суму в розмірі 87443,28 гривень та шляхом заборони вищезазначеному підприємцю відчужувати належне йому нерухоме майно і основні засоби в підприємницькій діяльності, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/2776 від 12 грудня 2006 року „Про деякі питання практики забезпечення позову та Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про вжиття заходів до забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у Відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В даному разі Позивачем за зустрічним позовом не подано доказів того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. До того ж обставини на які посилається останній у відповідній заяві не співпадають з вимогами даної заяви, тобто не відносяться до її предмету. Щодо посилання останнього на намагання Позивача за первісним позовом розпродати належне йому нерухоме майно, то це є його законним правом, оскільки додані до вищезазначеної заяви копії виписок із преси (Жовта газета) датуються періодом з 23 січня 2012 року по 08 лютого 2012 року, тобто до подачі зустрічного позову до суду. Щодо посилання на ухилення Позивача за первісним позовом від виконання іншого судового рішення та відповідного наказу на виконання цього рішення, то це відноситься до компетенції Державної виконавчої служби України. Щодо посилань на використання Позивачем за первісним позовом власних грошових коштів в готівковій формі, то обов'язку щодо розрахунків громадян тільки в безготівковій формі нормами чинними законодавства не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява Позивача за зустрічним позовом про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою, а тому, суд не вбачає правових підстав для її задоволення.

25 червня 2012 року представник Позивача за зустрічним позовом надав через канцелярію суду уточнення до зустрічного позову (вх. № 8134), в якому просив суд збільшити розмір зустрічних позовних вимог в частині нарахування штрафних санкцій за зустрічним позовом та стягнути з Позивача за первісним позовом суму заборгованості у розмірі 87443,28 гривень, у тому числі, суму інфляційних втрат у розмірі 1132,46 гривень, суму 3% річних у розмірі 2426,70 гривень та суму пені у розмірі 83884,12 гривень. Також просив суд покласти судові витрати на Позивача за первісним позовом. Суд приймає надані уточнення Позивача за зустрічним позовом в якості заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Позивача за зустрічним позовом у відкритому судовому засіданні підтримав надану заяву та просив суд прийняти її до розгляду.

Представник Відповідача за зустрічним позовом проти наданої заяви заперечував.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд, розглянувши надану Позивачем за зустрічним позовом заяву про збільшення зустрічних позовних вимог враховуючи те, що вказана заява стосуються часткового збільшення зустрічних позовних вимог в частині стягнення штрафних санцій, приймає її до розгляду та подальший розгляд справи ведеться з урахування цієї заяви.

25 червня 2012 року представник Позивача за первісним позовом надав через канцелярію суду відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 8152), ), в якому викладена позиція останнього полягає у тому, що Відповідач за первісним позовом не виконав обов'язок відповідно до ч.1 ст.1007 Цивільного кодексу України, а саме, не надав Повіреному (Позивачу за первісним позовом) довіреність на вчинення юридичних дій зі здійснення юридично значущих дій з пошуку, придбання (викупу) і передачі оригіналів векселів, передбачних спірним договором доручення, у зв'язку з чим останній не зміг виконати покладені на нього договірні зобов'язання, а тому просив суд відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог повністю. Також просив суд первісний позов задовольнити, визнати недійсним договір №3 від 06 січня 2006 року та судові витрати покласти на Відповідача за первісним позовом. Судом було досліджено наданий відзив та долучено до матеріалів справи.

25 червня 2012 року представник Відповідача за первісним позовом надав через канцелярію суду клопотання (вх. № 11762), в якому зазначив про те, що не заперечує проти клопотання Позивача за первісним позовом щодо проведення почеркознавчої експертизи, та у разі задоволення даного клопотання, просив суд поставити експерту додаткові питання, перелік яких зазначен у відповідному наданому клопотанні Відповідача за первісним позовом.

Представник Позивача за первісним позовом у відкритому судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Наполягав на задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Проти зустрічних позовних вимог заперечув у повному обсязі.

Представники Позивача за зустрічним позовом у відкритому судовому засіданні проти первісних позовних вимог заперечували. Зазначали про їх необгрунтованість, вважаючи їх такими, що не підлягають задоволенню. Підтримали зустрічні позовні вимоги, з урахуванням прийнятих судом уточнень. Проти призначення судової почеркознавчої експертизи не заперечували.

Приймаючи до уваги принцип змагальності сторін, принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, неявку представника Позивача, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на іншу дату в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 66, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви Відповідача за первісним позовом про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Заяву Позивача за зустрічним позовом про збільшення розміру зустрічних позовних вимог прийняти до розгляду.

Клопотання сторін про призначення судової почеркознавчої експертизи розглянути у наступних судових засіданнях.

Розгляд справи відкласти на "17" липня 2012 р. о 12:00.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 з'явитись у судове засідання 17 липня 2012 року особисто для надання пояснень щодо спірних взаємовідносин з Відповідачем за первісним позовом.

Попередити сторони, що у разі неявки їх представників у судове засідання, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Аріт К.В.

суддя Калініченко Н.В.

суддя Денисюк Т.С.

Справа № 5023/2212/12