ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" лютого 2012 р. Справа № Б-39/137-10

вх. № 9141/2-39

Суддя господарського суду Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Лук`янчук О.І

За участю представників сторін:

пр-к ПАТ "ВТБ Банк" - ОСОБА_1 (дов. від 11.03.11 р.),

пр-к боржника - ОСОБА_2 (дов. від 17.08.10 р.),

розпорядник майна - ОСОБА_3 (ліц. АВ № 547843 від 28.10.10 р.),

пр-к ТОВ «Кріо-Трейд» - ОСОБА_4 (дов. від 04.03.10 р.).

Розглянувши заяву ТОВ "Кріо-Трейд" з грошовими вимогами до боржника в сумі 1166646,19 грн

по справі за заявою ТОВ "БПВКП "СВ", м. Харків

до ТОВ "БПВКП "СВ", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Кредитор у порядку ст.14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом звернувся до суду з заявою, в якій просить суд визнати грошові вимоги до боржника на загальну суму 1 166 646,19 грн, що виникли на підставі договору поставки № 03/01/07ХА від 03.01.2007 р.

Боржник та розпорядник майна боржника в повідомленні про розгляд вимог кредитора вимоги кредитора визнають частково в сумі 1 097 004,34 грн, решту вимог в розмірі 342700,20 грн не визнають, оскільки вони є поточними.

Кредитор - ПАТ "ВТБ Банк" надав суду письмові заперечення щодо визнання вимог ТОВ «Кріо-Трейд», посилаючись на те, що вони не підтверджені належними доказами у справі.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора з доданими до неї документами, обгрунтування ТОВ «Кріо-Трейд» до заявлених вимог з урахуванням висновків, що викладені в Постанові ВГСУ від 21.06.11 р. у даній справі, спільне повідомлення боржника та розпорядника майна боржника про результати розгляду грошових вимог кредитора, вислухавши пояснення боржника та розпорядника майна, суд доходить висновку про часткове задоволення заявлених кредитором вимог на підставі наступного.

Форми судового процесу встановлені статтею 4-1 ГПК України, частиною 2 якої передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України з врахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. При цьому відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування та надання доказів покладений на сторони, а господарський суд, відповідно до приписів статті 43 ГПК України, оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалою суду від 15.10.2010 р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "БВКП "СВ".

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

У відповідності ж із частиною 1 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В ході розгляду справи судом встановлено, що кредитор ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Кріо-Трейд», звернувся до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1 166 646,19 грн в межах місячного терміну з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Як вбачається із заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, між ТОВ «Кріо-Трейд» та ТОВ БВКП СВ 03.01.2007 р. було укладено договір поставки № 03/01/07ХА, відповідно до п.1.1, 1.2 поставщик (кредитор) зобов'язався в порядку та строки, встановлені даним договором, надати у власність покупцю (боржнику) товар (автозапчастини), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором. Асортимент та кількість поставленого товару вказується в накладних, які є невід'ємною частиною договору та є невід'ємною частиною специфікацій до договору.

Відповідно до пункту 6.1. цього договору оплата за поставлену партію товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Поставщика (Кредитора) у продовж 30 банківських днів з моменту поставки товару.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Кредитор виконав зобов'язання за договором, своєчасно поставив товар (автозапчастини) належної якості на загальну суму 1097004,34 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних № КР 0001653 від 10.05.10 р. на суму 618653,12 грн; № КР 0001625 від 10.02.2010 р. на суму 478351,22 грн (в матеріалах справи).

Проте, боржником зобов'язання щодо оплати товару (автозапчастини) на суму 1097004,34 грн не виконано в повному обсязі.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Як встановив суд, всі істотні умови зазначеного договору поставки між сторонами були досягнуто, а саме: предмет, ціна, умови поставки, порядок проведення розрахунків.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. До первинних документів відносяться: видаткові накладні, акти виконаних робіт; платіжні доручення; касові ордери; платіжні квитанції тощо.

За правилами ст. 11 зазначеного Закону на основі даних бухгалтерського обліку складається баланс, який є складовою частиною фінансової звітності підприємства. Господарським судом встановлено, що згідно балансу боржника станом на 30.09.10 р. та оборотно-сальдової відомості по рахунку: 631, його загальна сума кредиторської заборгованості складає 28538,7 тис.грн, з якої кредиторська заборгованість за договором поставки перед ТОВ «Кріо-Трейд» складає 1 166 646,19 грн.

Проте ПАТ "ВТБ Банк" не довів суду, як того вимагає ст. 33 ГПК України, ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, а також ПАТ "ВТБ Банк" не спростував суду безпідставність та необгрунтованість вимог ТОВ «Кріо-Трейд» в сумі 1166646,19 грн.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. Кредитором надано всі документи в повному обсязі стосовно грошових зобов'язань боржника перед кредитором на загальну суму 1166646,19 грн, з яких: 1 097 004,34 є конкурсною та підлягає включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; сума в розмірі 342700,20 грн за видатковою накладною: №КР-0001710 від 20.09.10 р. є поточною, оскільки виникла після порушення справи про банкрутство боржника, в звязку з чим не підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, виходячи з положень ст.ст. 626, 712 Цивільного кодексу України та

Керуючись ст. ст. 14 , 15 Закона України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги ТОВ «Кріо-Трейд» частково в сумі 1 097 004,34 грн, які включити до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу.

2. Відмовити кредитору у включенні до реєстру вимог кредиторів суми 342700,20 грн.

3. Ухвалу направити кредитору, боржнику, розпоряднику майна

Суддя Міньковський С.В.