ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2012 р. Справа № 5019/1388/12

Суддя Торчинюк В.Г. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубечанський деревообробний комбінат"

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення в сумі 7 037 грн. 40 коп..

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не зявився.

Від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2012 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубечанський деревообробний комбінат" (Далі-Товариство, Позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (Далі - ФОП ОСОБА_2, Відповідач) про стягнення 7 037 грн. 40 коп. з яких 7 000 грн. основного боргу та 37 грн. 40 коп. 3% річних. Позивач посилається на те, що ним на рахунок відповідача було перераховано 7 000 грн. з урахуванням ПДВ в якості оплати за пиломатеріали соснові обрізні згідно рахунку №1, однак відповідач вищезгадані пиломатеріали не надав.

Оскільки ФОП ОСОБА_2 взяте на себе зобовязання щодо надання пиломатеріалів для Товариства на загальну суму 8 000 грн. не виконав, Позивач, посилаючись на статті 3, 15, 205, 509, 526, 503, 536, 612, 614, 615, 625, 692, 693, 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174, 179, 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), просив суд стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 вищезазначену суму боргу.

Ухвалою господарського суду Рівненької області від 28 серпня 2012 року порушено провадження у справі № 5019/1388/12, розгляд якої було призначено на 11 вересня 2012 року.

Ухвалою суду від 11 вересня 2012 року розгляд справи відкладено на 25 вересня 2012 року.

Представник позивача в судовому засіданні 25 вересня 2012 року не з'явився.

Відповідач не забезпечив явку своїх повноважних представників у судові засідання, призначені на 11 вересня 2012 року та 25 вересня 2012 року, витребуваних судом документів не надав, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 34).

Згідно пункту 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню справи.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання 25 вересня 2012 року обов'язковою не визнавалася, суд здійснює розгляд справи № 5019/1388/12 за наявними в ній документами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2010 року Відповідачем був наданий Позивачу рахунок № 1 на оплату пиломатеріалів соснових обрізних на загальну суму 8 000 гривень без ПДВ.

19.08.2010 року Позивач на рахунок Відповідача перерахував 7 000 грн. з урахуванням ПДВ в якості передплати за вищевказані пиломатеріали, що підтверджується платіжним дорученням № 271 від 19.08.2010 року.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих договорів.

Відповідно до ч. З ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочки боржника виконання зобов'язань втратило інтерес для кредитора, він має можливість відмовитись від прийняття виконання зобов'язань.

Відтак Позивач направив на адресу відповідача претензію від 24.04.2012 року в якій вимагав повернути 7 000 грн. на р/р 4609 у філії Розрахункового центру Приватбанку м. Київ, МФО 320649, код 34679514, які він сплатив за пиломатеріали.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, Відповідач вимогу Позивача повернути кошти у семиденний термін з моменту її отримання не виконав та кошти в розмірі 7 000,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача не перерахував.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так як вимоги позивача підтверджені належними доказами, наявними у матеріалах справи, відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубечанський деревообробний комбінат" про стягнення з відповідача суми 7 000 грн. є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Також на підставі статті 625 ЦК України Позивач просив суд стягнути з Відповідача три проценти річних в сумі 37 грн. 40 коп., нараховані з 06 червня 2012 року по 06 серпня 2012 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір 3 % річних є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми підлягають задоволенню в повному обсязі.

За статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (34208, Рівненська область, Рокитнянський район, с. Рокитне, вул. Поліська, 41, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубечанський деревообробний комбінат" (04212, АДРЕСА_1, код 34679514) 7 000 грн. 00 коп. основного боргу, 37 грн. 40 коп. - 3% річних, а також 1 609 грн. 50 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 вересня 2012 року

Суддя В.Г. Торчинюк