ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.12 Справа №12/119-09.

Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О.,

при секретарі Щербак С.В.,

за участю представників сторін:

кредитора не зявився

боржника не зявився

ліквідатор - ОСОБА_1 (ліц.АД №040812 від 05.07.2012р.)

ОСОБА_2 не зявився

приватного нотаріуса ОСОБА_3 не зявився

третя особа ОСОБА_4 не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи №12/119-09

про банкрутство Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1; ід. номер НОМЕР_1),

встановив:

У липні 2011 року до суду звернулось ПАТ «Укрсиббанк» із заявою про визнання недійсним договору дарування нежитлового приміщення від 18.03.2009р. укладеного між боржником та його дружиною - ОСОБА_2

У березні 2012 року ПАТ «Укрсиббанк» уточнило вищезазначену заяву та просило суд визнати недійсним договір дарування нежитлового приміщення під літ. А цегла, загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Петропавлівська, 60, укладений 18.03.2009р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номерои 394 та зареєстрований КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» 27.03.2009р.

У постановах Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2011р. та Вищого господарського суду України від 14.02.2012р. у даній справі, суди апеляційної та касаційної інстанцій підтвердили підсудність розгляду заяви ПАТ «Укрсиббанк» господарському суду в межах справи про банкрутство ФОП ОСОБА_5

Ухвалою суду від 24.11.2011р. було залучено до розгляду заяви банку приватного нотаріуса ОСОБА_3, набувача майна за спірним договором ОСОБА_2

В своїх поясненнях нотаріус ОСОБА_3 зазначила, що договір був укладений відповідно до вимог чинного законодавства і на момент його укладення ніяких обставин, що перешкоджали б нотаріальному посвідченню договору виявлено не було.

Від КП «Сумське МБТІ» судом було витребувано інформацію з якої вбачається, що на даний час майно відчужене боржником за спірним договором зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 27.12.2009р. №1694.

Ухвалою суду від 29.05.2012р. ОСОБА_4 було залучено до участі у справі в якості третьої особи.

В судове засідання представники сторін не зявились, про причини неявки належним чином суд не повідомили.

Судові ухвали, які направлялися на адресу боржника, ОСОБА_2 повернуті до суду з довідкою пошти про неможливість вручення за закінченням терміну зберігання.

Судові ухвали, які направлялися на адресу ОСОБА_4 повернуті до суду з довідкою пошти про не проживання за зазначеною адресою.

Згідно ч.1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України Суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Тому, відповідно до вимог ч.1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвали вважаються врученими боржнику, ОСОБА_2, ОСОБА_4 належним чином, а зазначені особи, відповідно, вважаються повідомленими про розгляд заяви банку належним чином.

Враховуючи вищевикладене, дійшов висновку про розгляд заяви банку в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні ліквідатор не заперечує проти задоволення заяви банку та визнання спірного договору недійсним.

В судовому засіданні 03.05.2012р. боржник заперечував проти заяви банку, однак письмових пояснень та обґрунтувань своєї позиції суду не надав.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ліквідатора, суд дійшов висновку про задоволення заяви банку та визнання недійсним спірного договору з огляду на таке.

Згідно частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом з урахуванням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржникаборжника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 4 статті 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд громадянином-підприємцем, який є боржником, або його кредиторами.

Статтею 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Згідно із ч.7 статті 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі визнання громадянина підприємця банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно громадянина - підприємця, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення.

Згідно п. 9 статті 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» угоди громадянина-підприємця, повязані з відчуженням або передачею іншим способом майна громадянина-підприємця заінтересованим особам протягом року до порушення провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані судом недійсними за заявою кредиторів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заінтересованою особою є юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер боржника, у тому числі і звільнені за рік до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри та онуки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами вищих інстанцій, 18.03.2009 р. між ОСОБА_5 (даруватель) та ОСОБА_2 (обдарована) укладено договір дарування нежитлового приміщення що знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Петропавлівська, 60.

Матеріалами справи (в тому числі заявою боржника про порушення справи про банкрутство з доданими матеріалами, заявами кредиторів з додатками) також підтверджується, що на момент укладення договору дарування кредиторська заборгованість боржника перевищувала 3,5 млн. грн.

Статтею 52 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Та разом з тим, майно відчужене за спірним договором боржник не використав для погашення заборгованості перед кредиторами, а подарував своїй дружині.

06.08.2009р. фізична особа підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про порушення справи про його банкрутство, посилаючись на неможливість розрахунку з кредиторами.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.09.2009 р. порушено провадження по справі про банкрутство ФОП ОСОБА_5 в порядку статей 47,48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

03.11.2009р. АКІБ «УкрСиббанк» звернувся з заявою про майнові вимоги до боржника.

Кредиторські вимоги АТ «УкрСиббанк» до боржника визнані судом в повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів боржника.

АТ «УкрСиббанк» звернувся до господарського суду Сумської області з заявою про визнання недійсним договору дарування нежитлового приміщення від 18.03.2009р.

Матеріали справи (копія спірного договору, копія паспорту ОСОБА_2, копія свідоцтва про укладення шлюбу) свідчать про те, що ОСОБА_2 є дружиною фізичної особи підприємця ОСОБА_5 та підпадає під категорію осіб, визначених статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», як заінтересована особа.

При цьому відчуження належного боржнику майна відбулося за 6 місяців до порушення провадження по справі про банкрутство.

Тому, враховуючи що сторонами спірного договору було подружжя та наявність у боржника перед кредиторами на момент відчуження майна заборгованості за кредитними договорами, суд дійшов висновку, що договір дарування був укладений з метою приховування майна боржника від кредиторів та уникнення примусового стягнення на відчужуване майно.

Як вбачається зі звіту ліквідатора ОСОБА_6, внаслідок проведеної ліквідпроцедури непогашеними залишаються вимоги кредиторів на загальну суму 2446260,45 грн., а тому суд наголошує, що відчуження боржником належного йому майна порушує майнові інтереси кредиторів.

Оскільки згідно діючого законодавства фізична особа підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, а у разі визнання громадянина підприємця банкрутом до складу ліквідаційної маси включається все майно громадянина підприємця, крім випадків, передбачених цивільним процесуальним законодавством України, та враховуючи те, що спірний договір дарування приміщення укладений 18.03.2009р., тобто за півроку до порушення провадження у справі про банкрутство (11.08.2009р.) і повязаний з відчуженням майна громадянина-підприємця заінтересованій особі, та з метою забезпечення майнових інтересів кредиторів, суд дійшов висновку про задоволення заяви банку та визнання спірного договору недійсним.

Аналогічна позиція щодо визнання недійсним договору на підставі п. 9 статті 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» викладена в постанові Вищого господарського суду України від 22.10.2010р. у справі №8/40-Б.

Керуючись статтями 1, 24, 26, 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статтею 52 Цивільного кодексу України, статтями 4-1, 75, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору дарування нежитлового приміщення від 18.03.2009р. укладеного між боржником та його дружиною ОСОБА_2 задовольнити.

2. Договір дарування нежитлового приміщення під літ. А цегла, загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Петропавлівська, 60, укладений 18.03.2009р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером 394 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №3372018 визнати недійсним.

3. Копію даної ухвали надіслати заявнику, ліквідатору, банкруту, ОСОБА_2, приватному нотаріусу ОСОБА_3, КП «Сумське МБТІ», ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 23.07.2012р.

Суддя (підпис) Н.О.Спиридонова