ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
"21" вересня 2012 р.Справа № 5023/3101/12 вх. № 3101/12
Суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1
Суддя Светлічний Ю.В.
розглянувши матеріали справи за позовом Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект", м. Харків
до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів
Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут "Укренергомережпроект" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.08.12 р., щодо стягнення з відповідача - Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості та неустойки за невиконання зобов'язань за договорами від 01.11.06 р. №4 (про відшкодування витрат Балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, який укладено між позивачем та відповідачем) та від 11.10.05 р. №2019-Н (договір оренди, який укладено між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та відповідачем) у розмірі 30 685,61 грн. та неустойку в розмірі 723,94 грн. та судовий збір у розмірі 1 609,50 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 13 серпня 2012 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (62403, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, свідоцтво платника податку: Є № 802111) на користь Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" (61050, м. Харків, Червоношкільна набережна, 2 , р/р №2300 у АКІБ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) заборгованість за Договорами від 01.06.10 р. № 4 та від 11.10.05 р. № 2019-Н у розмірі 30685,61 грн. та неустойку в розмірі 723,94 грн.

За результатами розгляду справи було встановлено, що 11 жовтня 2005 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі по тексту - Орендодавець) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (далі по тексту - Орендар) був укладений договір оренди №2019-Н (далі по тексту - Договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно п. 1.1 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально-визначене майно - нежитлове приміщення (Хол) на першому поверсі та приміщення №№ 1, 2, З, 4, 5, 6 на шостому поверсі одинадцятиповерхової будівлі інженерного лабораторного корпусу, загальною площею 122,5 кв.м., розміщені по Червоношкільній Набережній, 2 у м. Харкові, що знаходиться на балансі Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" (далі - Балансоутримувач).

Відповідно до п. 2.2 договору, Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання - передавання майна.

Факт передачі майна відповідачу в оренду підтверджується актом прийому-передачі орендованого майна, підписаного сторонами 11.10.2005 р.

Відповідно до умов п. 3.3 Договору орендна плата перераховується Орендарем помісячно у наступному порядку:

- безпосередньо до державного бюджету - у розмірі 70%;

- на рахунок Балансоутримувача - 30%.

Згідно Договору (п.п. 3.1, 3.2) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.95 року та за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Строки дії Договору та розмір орендної плати коригувались Сторонами шляхом укладення додаткових угод, копії яких додаються до Договору та є його невід'ємними складовими.

Відповідач вносив орендну плату не своєчасно, унаслідок неналежного виконання умов Договору, виникла заборгованість з орендної плати, розмір якої становить 22 332,56 грн.

Крім того, між Балансоутримувачем та Орендарем 01 червня 2010 року було укладено Договір №4 про відшкодування збитків на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (далі - Договір про відшкодування збитків). Згідно вказаного Договору на відшкодування збитків Орендар зобов'язаний відшкодовувати Балансоутримувачу понесені збитки за утримання та обслуговування орендованих нежитлових приміщень, а саме 0,69% всіх рахунків за комунальні послуги, охорону корпусу, обслуговування ліфтів та при будинкової території, ремонтних робіт.

Внаслідок неналежного виконання умов Договору про відшкодування збитків відповідачем заборгованість становить 8353,05 грн., що підтверджується накопичувальними відомостями.

Відповідно до п.1. Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.

Згідно п. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Пунктом 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачається, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою ст.13 Цивільного кодексу суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції":

5.1. Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації).

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

5.2. Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, те що відповідачем порушувались умови договорів в частині сплати за оренду приміщення та відшкодування витрат Балансоутримувачу на утримання орендованого майна та те, що сторони мають дотримуватися вимог чинного законодавства при здійсненні господарської діяльності, з метою недопущення в майбутньому порушень чинного законодавства, суд вважає за необхідне винести окрему ухвалу на адресу відповідача, щодо усунення недоліків в діяльності підприємця господарської діяльності в частині здійснення господарської діяльності відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, п. ,2 ст. 4, п. 2 ст. 11, п. 1, 6 ст.13, 509, ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Зобов'язати Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 здійснювати контроль щодо дотримання вимог чинного законодавства України та належного виконання своїх зобов'язань за укладеним підприємцем договорами.

Суддя Светлічний Ю.В.