ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" серпня 2012 р. Справа № Б-50/112-09

вх. № 6013/2-50

Суддя Усатий В.О.

Без участі представників сторін.

розглянувши справу за заявою : СПДФО ОСОБА_1, м. Харків

до СПДФО ОСОБА_1, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 12.10.2009 р. ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором - арбітражного керуючого ОСОБА_2, якого зобов"язано відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати дії передбачені вказаними статтями, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

До суду звернувся ПАТ "Укрсоцбанк" з клопотанням (вх. № 11858 від 08.08.2012 р.), в якому просить суд в забезпечення грошових вимог кредиторів накласти арешт та встановити заборону відчуження на нежитлові приміщення 1-ого поверху № 13-1 - 13-3 загальною площею 55,3 кв.м в літ."А-4", що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Другої П"ятирічки, б.19, які передано в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" в забезпечення виконання зобов"язань ОСОБА_1 для недопущення продажу вказаного предмету іпотеки.

Дослідивши надане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, за боржником зареєстровані нежитлові приміщення 1-ого поверху № 13-1 - 13-3 загальною площею 55,3 кв.м. в літ."А-4" оціночною вартістю 168800,00 грн., які знаходяться під заставою згідно іпотечного договору № 839/4/27/38/7-788 від 02.11. 2007 р. в забезпечення виконання боржником договору кредиту № 839/3/27/38/7-530 від 02.11.2007 р.

Відповідно до ст.26 Закону, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до п.1 ст.12 Закону, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України іншими законодавчими актами України.

Статтею 65 ГПК України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобовязує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з таким матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або за своєї ініціатив має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких задів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів кредитора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення вимог кредиторів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Суд враховує, що правовими наслідками відкриття ліквідаційної процедури є продаж майна банкрута, яке належить йому на праві власності, для задоволення вимог кредиторів, тому такий спосіб забезпечення, як арешт його майна є адекватним до обставин справи.

Приймаючи до уваги очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам кредитора, а також існування можливості вибуття майна з ліквідаційної маси на заниженою ціною, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання кредитора та накласти арешт на нежитлові приміщення 1-ого поверху № 13-1 - 13-3 загальною площею 55,3 кв.м в літ."А-4", що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Другої П"ятирічки, б.19.

Керуючись ст.ст.4-1, 65,66,67 ГПК України, ст.ст.22-34, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ПАТ "Укрсоцбанк" (вх. № 11858 від 08.08.2012 р.) про накладання арешту.

Накласти арешт на нежитлові приміщення 1-ого поверху № 13-1 - 13-3 загальною площею 55,3 кв.м в літ."А-4", що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Другої П"ятирічки, б.19.

Ухвалу направити ПАТ "Укрсоцбанк", ліквідатору.

Суддя Усатий В.О.