м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-69/8958-2012 04.12.12

За позовом Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" про
стягнення 422 744 007,43 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Чоботарьова І.Г.(дов.
№14-352 від 16.03.2012 р.)від відповідача
Матвеєва В.П. (дов. № 93/2012/02/16-2 від 16.02.2012
р.)

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 04 грудня 2012 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (надалі по тексту
-позивач) звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (надалі по тексту
-відповідач) про стягнення 422 744
007,43 грн., з яких 398 623 682, 94 грн.
заборгованості за договором № 14/2269/11
про купівлі - продажу природного газу
від 30.09.2011 року, 5 071 184,49 грн. три проценти
річних, 2 357 761,94 грн.
втрат від інфляції, 25 522 091,54 грн. пені а
також просить суд покласти на
відповідача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив умови договору №
14/2269/11 від 30.09.2011 року, в
частині оплати за поставлений
природний газ.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.07.2012 року порушено
провадження у справі № 5011-69/8958-2012,
слухання справи призначено на 31.07.2012
року.

У судовому засіданні 31.07.2012 року
представник позивача надав документи,
на виконання вимог ухвали суду для
огляду та усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судовому
засіданні 31.07.2012 року надав документи
на виконання вимог ухвали суду та надав
пояснення по суті спору в яких проти
позову заперечив.

У судовому засіданні 31.07.2012 року судом,
у відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено перерву до
14.08.2012 року.

14.08.2012 року через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позов
та клопотання про зменшення штрафних
санкцій.

У судовому засіданні 14.08.2012 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, в яких просить
суд задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

У судовому засіданні 14.08.2012 року
представник відповідача проти позову
заперечив, та надав пояснення по суті
спору.

У судовому засіданні 14.08.2012 року судом,
у відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено перерву до
31.08.2012 року.

31.08.2012 року через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли додаткові
письмові пояснення до відзиву на
позовну заяву.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 31.08.2012 року справу
№ 5011-69/8958-2012 передано для
розгляду судді Літвіновій М.Є., у
зв'язку з перебуванням судді Стасюка
С.В. у відпустці.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.08.2012 року суддя Літвінова
М.Є. прийняла справу № 5011-69/8958-2012 до
свого провадження, розгляд справи
призначено на 28.09.2012 року.

Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
27.09.2012 року справу № 5011-69/8958-2012 передано
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.09.2012 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 5011-69/8958-2012 до свого
провадження, розгляд справи призначено
у відповідності до ухвали
господарського суду міста Києва від
31.08.2012 року.

У судовому засіданні 28.09.2012 року
представник відповідача надав усні
пояснення по суті спору в яких проти
позову заперечив.

Представник позивача у судовому
засіданні надав додатковий документ по
справі та усні пояснення по суті спору,
в яких просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, у судовому засіданні 28.09.2012
року було оголошено перерву до 12.10.2012
року.

У судовому засіданні 12.10.2012 року
представник відповідача надав усні
пояснення по суті спору в яких проти
позову заперечив.

Представник позивача у судовому
засіданні надав усні пояснення по суті
спору, в яких просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, у судовому засіданні 12.10.2012
року було оголошено перерву до 26.10.2012
року.

У судовому засіданні 26.10.2012 року
представник відповідача надав усні
пояснення по суті спору в яких проти
позову заперечив.

Представник позивача у судовому
засіданні надав усні пояснення по суті
спору, в яких просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, у судовому засіданні 26.10.2012
року було оголошено перерву до 20.11.2012
року.

У судовому засіданні 20.11.2012 року
представник відповідача надав
додаткові письмові пояснення та усні
пояснення по суті спору в яких проти
позову заперечив.

Представник позивача у судовому
засіданні надав усні пояснення по суті
спору, в яких просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, у судовому засіданні 20.11.2012
року було оголошено перерву до 27.11.2012
року.

У судовому засіданні 27.11.2012 року
представники сторін подали клопотання
про продовження строків розгляду
спору.

Представник позивача у судовому
засіданні 27.11.2012 року подав клопотання
про клопотання про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача 62 259 833,45 грн.
основного боргу, 29 428 265,12 грн. пені, 1 862
863,58 грн. інфляційних втрат, 6 079
883,78 грн. 3% річних.

Представник відповідача щодо
вирішення поданого клопотання про
збільшення позовних вимог поклався на
розсуд суду.

Розглянувши подане сторонами 27.11.2012
року клопотання про продовження
строків розгляду спору, суд приходить
до висновку про його задоволення,
розгляд клопотання про уточнення
розміру позовних вимог відкладено до
наступного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.11.2012 року строк розгляду
спору було продовжено на п'ятнадцять
днів, розгляд справи було відкладено на
04.12.2012 року.

У судовому засіданні 04.12.2012 року
представник позивача, підтримав
позовні вимоги, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, у повному
обсязі.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про збільшення
позовних вимог приймається судом до
розгляду, позовні вимоги розглядаються
з урахуванням заяви поданої в судовому
засіданні 27.11.2012 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 04.12.2012 року надав усні
пояснення по справі, в яких заперечив
проти задоволення позовних вимог та
просив припинити провадження у справі
№ 5011-69/8958-2012 в частині стягнення з
відповідача основного боргу, у зв'язку
з погашенням Публічним акціонерним
товариством "Київенерго" основної
заборгованості за договором
№ 14/2274/11 купівлі - продажу природного
газу від 30.09.2011 року у повному обсязі,
докази сплати боргу надав суду.

Представник позивача підтвердив
погашення відповідачем основної
заборгованості за договором № 14/2274/11
купівлі - продажу природного газу від
30.09.2011 року у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 року між Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (продавець)
та Публічним акціонерним товариством
"Київенерго" (покупець) було укладено
договір №14/2274/11 на купівлю продаж
природного газу для Теплових мереж
ПАТ "Київенерго" (надалі по тексту -
Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у IV кварталі 2011 року
та у 2012 році імпортований природний газ
(за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00,
ввезеного на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", далі - газ), для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
газ на умовах цього Договору.

Газ, що продається за цим Договором
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії на
потреби населення та релігійних
організацій (пункт 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 2.1. Договору продавець
передає покупцеві для теплових мереж
Київенерго з 01 жовтня 2011 року по 31
грудня 2011 року газ в обсязі до 577 554 тис.
куб. м., у тому числі по місяцях
кварталів.

У відповідності до пункту 3.1. Договору
продавець передає покупцю газ у
пунктах приймання - передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі покупця. Право власності на
газ переходить від продавця до покупця
в пунктах приймання - передачі. Після
переходу права власності на газ
покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.

Приймання - передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання - передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця (пункт
3.3. Договору).

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили,
що ціна (граничний рівень ціни) на
природний газ для теплогенеруючих
підприємств та послуги з його
транспортування установлюються
Національною комісією регулювання
електроенергетики України (НКРЕ).

Відповідно до пункту 5.2. Договору ціна
за 1000 куб.м природного газу становить 1
091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1091,00 грн., крім того
ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1 309.20 грн.

Згідно з пунктом 6.1. Договору оплата
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 30 (тридцяти)
відсоткової попередньої оплати
вартості планових обсягів поставки
природного газу за 5 (п'ять) днів до
початку здійснення поставки. Решта 70
(сімдесят) відсотків вартості планових
обсягів поставки природного газу
сплачується покупцем протягом місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 - го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

На виконання умов Договору позивач
передав відповідачу природний газ на
суму 585 452 921,00 грн., що
підтверджується актами - приймання
передачі природного газу (належним
чином засвідчені копії містяться в
матеріалах справи).

Спір у даній справі виник у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх обов'язків в частині оплати за
поставлений позивачем природний газ, у
зв'язку з чим, у Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
виникла заборгованість перед
Публічним акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", що станом на день
подання позову становила 398 623 682, 94 грн.

Відповідач у своєму відзиві на позов
зазначив, що заборгованість за
Договором, стягнення якої є предметом
спору у даній справі, виникла у зв'язку
з різницею в тарифах на теплову енергію
внаслідок невідповідності фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
затверджені НКРЕ і на відшкодування
яких з державного бюджету повинні бути
перераховані субвенції відповідно до
статті 20 закону України "Про
теплопостачання".

Таким чином, відповідач стверджує, що
порушення строків оплати за
поставлений позивачем природний газ
відбулось не з вини Публічного
акціонерного товариства "Київенерго",
оскільки розрахунки за природний газ
на вироблення теплової енергії
здійснюється відповідно до особливого
алгоритму розрахунків і регулюється
державою.

Окрім того, в обґрунтування своїх
заперечень, відповідач посилається на
договори № 8/517 та № 10/517 від 27.06.2012 року
про організацію взаєморозрахунків
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 11.06.2012 року № 517,
які укладені між головним управлінням
Державної казначейської служби
України у м. Києві, Головним фінансовим
управлінням виконавчого органу
київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
головним управлінням енергетики,
енергоефективності та
енергозбереження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
Публічним акціонерним товариством
"Київенерго" та Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України".

Вищезазначеними договорами визначено
порядок погашення заборгованості
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" перед Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за спожитий газ за договором № 14/2274/11
купівлі - продажу природного газу від
30.09.2011 року на загальну суму 427 307 044,06
грн., яка виникла внаслідок
невідповідності фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувались та/або погоджувались
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Також, відповідач, посилаючись на
статтю 233 Господарського кодексу
України та статтю 83 Господарського
процесуального кодексу України,
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача штрафних санкцій, з огляду
на те, що у даному випадку відсутній
факт користування або утримання
відповідачем належних до сплати
позивачу коштів та відсутній факт
прострочення боржника з його вини.

У судовому засіданні 04.12.2012 року
представник відповідача надав суду
докази погашення Публічним
акціонерним товариством "Київенерго"
основної заборгованості за договором
№ 14/2274/11 купівлі - продажу
природного газу від 30.09.2011 року у
повному обсязі, а саме, належним чином
засвідчені копії наступних документів:

- виписка з рахунку ГУ держказначейства
України від 31.07.2012 року;

- виписка з рахунку ГУ держказначейства
України від 06.08.2012 року;

- виписка з рахунку ГУ держказначейства
України від 30.11.2012 року.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що провадження
у справі в частині стягнення основного
боргу підлягає припиненню, а інші
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Згідно з частинами 1, 6 статті 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у
статті 712 Цивільного кодексу України,
згідно з якою за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні правовідносини виникли між
сторонами у даній справі, внаслідок
прострочення відповідачем строків
оплати за поставлений позивачем
природний газ, у зв'язку з чим, у
останнього утворилась заборгованість
перед Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", що станом
на день подання позову становила 510 289
461,00 грн.

Судом встановлено, що в процесі
розгляду даної справи Публічне
акціонерне товариство "Київенерго"
сплатило суму основної заборгованості
за договором № 14/2274/11 купівлі - продажу
природного газу від 30.09.2011 року у
повному обсязі, що підтверджується
наявними матеріалами справи.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України),
зокрема, у таких випадку,коли спір
врегульовано самими сторонами шляхом
перерахування боргу (передачі майна чи
усунення перешкод у користуванні ним)
після звернення кредитора з позовом за
умови подання доказів такого
врегулювання.

Оскільки, зобов'язання відповідача
перед позивачем в частині оплати
основної суми боргу за поставлений
природний газ припинились, то предмет
спору в цій частині заявлених позовних
вимог між сторонами у справі відсутній,
а отже, провадження у справі в цій
частині підлягає припиненню.

Відповідно до частини 2 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається.

Таким чином, суд припиняє провадження у
справі № 5011-69/8958-2012 в частині стягнення
суми основного боргу, у зв'язку з
відсутністю предмету спору.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 29 428 265,12 грн.
пені, 1 862 863,58 грн. інфляційних
втрат, 6 079 883,78 грн. 3% річних річних.

Пунктом 1 статті 216 Господарського
кодексу України встановлено що,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з пунктом 1 статті 218
Господарського кодексу України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений
статтею 231 Господарського кодексу
України. Відповідно до частини 6 статті
231 Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу
України встановлюється загальне
правило про те, що кредитор має право на
стягнення неустойки у всіх випадках
порушення боржником зобов'язання,
незалежно від того, виникли чи ні у
зв'язку з цим порушенням збитки на
стороні кредитора. Проте, частина 3
статті 551 Цивільного кодексу України
передбачає можливість зменшення за
рішенням суду розміру неустойки, що
стягується з боржника за порушення
зобов'язання, якщо розмір неустойки
значно перевищує розмір збитків. При
цьому відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Пунктом 1 статті 233 Господарського
кодексу України закріплено, що суд має
право зменшити розмір санкцій, якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій
(частина 2 статті 233 Господарського
кодексу України).

Відповідно до статті 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Отже, якщо порушення зобов'язання
учасника господарських відносин не
потягло за собою значні збитки для
іншого господарюючого суб'єкта, то суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

У даному випадку позивачем не
доведений суду факт наявності збитків
у зв'язку із невиконанням відповідачем
умов Договору.

Окрім того, суд приймає до уваги доводи
відповідача про те, що заборгованість
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" перед Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за договором № 14/2274/11 купівлі - продажу
природного газу від 30.09.2011 року
виникла внаслідок невідповідності
фактичної вартості теплової енергії та
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
тарифам, що затверджувались та/або
погоджувались органами державної
влади чи місцевого самоврядування,
оскільки, вищенаведене
підтверджується Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.06.2012 року № 517
"Про затвердження Порядку та умов
надання у 2012 році субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувались та/або погоджувались
органами державної влади чи місцевого
самоврядування" та фактом укладення
договорів № 8/517 та № 10/517 від 27.06.2012 року
про організацію взаєморозрахунків
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 11.06.2012 року № 517,
які укладені між головним управлінням
Державної казначейської служби
України у м. Києві, Головним фінансовим
управлінням виконавчого органу
київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
головним управлінням енергетики.
енергоефективності та
енергозбереження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
Публічним акціонерним товариством
"Київенерго" та Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (належним
чином засвідчені копії містяться в
матеріалах справи).

Разом з тим, судом встановлено, що саном
на 30.11.2012 року Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" сплатило суму
основної заборгованості за договором
№ 14/2274/11 купівлі - продажу природного
газу від 30.09.2011 року у повному обсязі,
що підтверджується матеріалами справи.

Приймаючи до уваги викладене, суд в
силу положень статті 233 Господарського
кодексу України та частини 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України приходить до висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 29 428 265,12 грн. пені, 1 862 863,58
грн. інфляційних втрат, 6 079 883,78 грн. 3%
річних задоволенню не підлягають.

Витрати з судового збору покладаються
на сторони, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 5011-69/8958-2012 в
частині стягнення 460 883 516,39 грн.
основного боргу -припинити.

2. В іншій частині позову відмовити.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного

тексту рішення 10.12.2012 року

Суддя
С.В.
Стасюк