ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2012 року Справа № 31/5005/11085/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Стрелець Т.Г. (доповідача),

суддів: Головка В.Г., Логвиненко А.О.

секретар судового засідання: Ревкова Г.О.

Представники сторін:

від позивача: представник у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 31.01.12.

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват Сервіс»м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2011р. у справі № 31/5005/11085/2011

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгтрансалекс»м.Маріуполь

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват Сервіс»м.Дніпропетровськ

про стягнення 660774,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгтрансалекс»звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват Сервіс»660774,00 грн. Заявою від 21.10.11р. позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 286080,00 грн.; витрати на транспортування товару у розмірі 11000,00 грн.; штраф у розмірі 9000,72 грн.; 3% річних у розмірі 11404,27 грн.; втрати від інфляції у розмірі 22 426,00 грн.; відсотки за користування чужими коштами у розмірі 29529,99 грн.; витрати на сплату держмита у розмірі 6539,98 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2011р. по справі № 31/5005/11085/2011 (суддя Єременко А.В.) позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтрансалекс" заборгованість у розмірі 286080,00 грн.; витрати на транспортування товару у розмірі 11000,00 грн.; штраф у розмірі 9000,72 грн.; 3% річних у розмірі 11404,27 грн.; втрати від інфляції у розмірі 22 426,00 грн.; відсотки за користування чужими коштами у розмірі 29529,99 грн.; витрати на сплату держмита у розмірі 3694,41 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що позовні вимоги доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват Сервіс» звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2011 року, в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема зазначає, що позивач тричі змінював позовні вимоги, жодного разу не ознайомлював відповідача зі зміненими вимогами, суд позбавив відповідача можливості надати свої пояснення та заперечення щодо перерахунку суми боргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.12р. прийнято до розгляду апеляційну скаргу. Слухання справи призначено в судовому засіданні на 12.03.12р. о 12:00год.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_2 від 12.03.12р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого Стрелець Т.Г.(доповідач), суддів Головка В.Г., Чус О.В.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.12р. розгляд справи відкладено до 26.03.12р.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_2 від 26.03.12р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого Стрелець Т.Г.(доповідач), суддів Головка В.Г., Логвиненка А.О.

В судовому засіданні 26.03.12р. оголошено перерву до 28.03.12р.

В судове засідання 28.03.12р. не зявився представник позивача, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи те, що 26.03.12р. представник позивача був присутній в судовому засіданні та надав свої пояснення, а також те, що залучені до матеріалів справи докази дозволяють визначитись відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача, які не скористалися своїм правом з`явитись в судове засідання.

В судовому засіданні 28.03.2012 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 15.12.10р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Приват сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгтрансалекс" укладено Договір поставки №15/12-10, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставити товар в номенклатурі, кількості, строки та цінам, зазначеним у специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього Договору, а Покупець сплатити за товар грошову суму та прийняти його.

Згідно зі Спеціфікацію № 1 від 15.12.10р. сторони домовились про поставку 50 одиниць автосчипки моделі СА- 3 106.01.000-ОСБ на загальну суму 500 040, 00 грн. на умовах оплати: 50% - передплата впродовж двох днів з моменту виставлення рахунку, 50% оплата по факту поставки товару.

Відповідачем поставлено позивачу обумовлений Спеціфікацію №1 товар, що підтверджується копіями видаткових накладних.

Позивачем перераховано відповідачу вартість поставленого товару у сумі 500 040,00 грн.

Спеціфікацію № 2 від 15.02.11р., сторони домовились, що Постачальник повинен поставити 100 одиниць автосчипки моделі СА-3 106.01.000-ОСБ на загальну суму 1 000 080,00 грн., умови оплати: 50% - передплата впродовж двох днів з моменту виставлення рахунку, 50% оплата по факту поставки товару.

Позивач перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 500040,00 грн., відповідач здійснив поставку товару на суму 400032,00 грн.

14.03.11р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, згідно з якою Покупець повертає Постачальнику Товар поставлений по Специфікаціям №1 та №2 на підставі Акта забраковки №414-038-2010 від березня 2011 р., а Постачальник повертає Покупцю грошові кошти у розмірі 1 000 080,00 грн. з ПДВ до 20 березня 2011 р.; Постачальник відшкодовує витрати понесені Покупцем на транспортування Товару, повернення Товару та витрати за відрядження представника Постачальника на підставі виставленого рахунку та підтверджуючих документів протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати виставлення рахунку.

Повернення товару на загальну суму 900 072,00 грн. відповідачу підтверджується накладною про повернення постачальнику № 1 від 15.03.2011 р.

Згідно актів № ОУ-0000137 від 15.02.2011 р. та № ОУ-0000240 від 15.02.2011р. 14.03.2011р. витрати, понесені позивачем на транспортування товару, складають 11000,00 грн.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем не надано доказів повернення грошових коштів та сплати витрат на транспортування товару у заявленому до стягненні розмірі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п.6.3 Договору у випадку не відповідності якості товару, постачальник відшкодовує покупцю всі витрати понесені у зв'язку з транспортуванням, зберіганням на підставі виставленого рахунку та штраф у розмірі 1% від вартості не якісного товару.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про задоволення зменшених позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 286080,00 грн., 11000,00 грн. витрат на транспортування товару, штрафу в розмірі 1% від суми вартості неякісного товару в розмірі 9000,72грн., відсотків за користування чужими грошима у розмірі 29529,99 грн., 11 404,27 грн. 3% річних (з 20.03.2011 р. по 20.09.2011 р.) та 22 426, 00 грн. втрат від інфляції.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність можливості надати свої пояснення та заперечення щодо зменшення суми позову, судова колегія вважає безпідставними, виходячи з наступного. Заява про зменшення позовних вимог зареєстрована господарським судом Дніпропетровської області 21.10.11р., в судовому засіданні 24.10.11р. був присутній представник відповідача, згідно з протоколом судового засідання представником відповідача ніяких клопотань щодо відкладення розгляду справи не заявлялось. Крім того зменшення позовних вимог не порушує його прав.

До суду апеляційної інстанції сторонами по справі подано заяву про затвердження мирової угоди та підписану обома сторонами мирову угоду від 26.03.12р.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Частиною 1 ст. 104 вказаного Кодексу передбачено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" від 20.10.2006 року № 01-8/2351 затвердження апеляційною інстанцією мирової угоди, укладеної сторонами в процесі апеляційного провадження, не є можливим, оскільки це тягне за собою скасування рішення місцевого господарського суду з відповідної справи, що допускається виключно з підстав, передбачених статтею 104 ГПК України.

Отже, діючим ГПК України не передбачено затвердження апеляційною інстанцією мирової угоди, укладеної сторонами в процесі апеляційного провадження.

Ця практика підтверджується постановами Вищого господарського суду України по справам №02/44-20 (8/62-20) від 30.03.2011р., №3/86 від 31.08.2011р.

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду винесене за умов повного і всебічного дослідження матеріалів справи і норм чинного законодавства, у повному обсязі відповідає фактичним, належним чином дослідженим обставинам справи, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення має бути залишене без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват Сервіс»м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2011р. у справі № 31/5005/11085/2011 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2011р. у справі № 31/5005/11085/2011 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_4
Суддя А.О.Логвиненко

Постанову виготовлено в повному обсязі 30.03.2012р.