ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.08.12 Справа № 5021/676/12.

За позовом Публічного акціонерного товариства Прокредит Банк, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 майстерні художньо архітектурного проектування і

дизайну члена національної спілки художників України

ОСОБА_2 ТМД (приватне підприємство), м. Суми,

третя особа ОСОБА_2, м. Суми

про стягнення 811 386 грн. 47 коп.

СУДДЯ ЗРАЖЕВСЬКИЙ Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_3

Від відповідача: ОСОБА_4

Від третьої особи: представник ОСОБА_4А

При секретарі судового засідання Долгополовій Н.С.

Суть спору: позивач в заяві від 12.06.2012р. про уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на свою користь 811 386 грн. 47 коп. заборгованості за договорами про надання траншу № 15.7859/1126 від 17.03.2008р., № 15.8486/1126 від 04.08.2008р., № 1201.41549/Р№1201.109 від 26.07.2010р. та стягнути з відповідача 16 227 грн. 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

В поясненнях б/н від 16.07.2012р. відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що, на його думку, повідомлення позивача про виникнення заборгованості, яке було направлене відповідачу по суті не є вимогою про дострокову сплату боргу, а є лише пропозицією щодо добровільного погашення боргу.

16.07.2012р. представником відповідача подано суду клопотання про зупинення провадження у даній справі на підставі того, що на даний час в Зарічному районному суду розглядається цивільна справа № 1805/7537/2012 про визнання недійсною рамкової угоди та справа № 5021/676/12 в господарському суді. Крім того, 13.08.2012р. представником відповідача подано суду клопотання від 13.08.2012р., в якому він просить суд витребувати з Сумського відділу державної виконавчої служби дані щодо виконання виконавчого напису стосовно майна третьої особи ОСОБА_5.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що справи, що можуть бути повязані з розглядом цієї справи вже розглянуті та вирішені, а клопотання відповідача про зупинення провадження направлено на затягування розгляду даної справи.

Суд, розглянувши вказані клопотання представника відповідача, відхиляє їх по причині того, що перелічені відповідачем питання не мають відношення до даного господарського спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, що мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

19.06.2007р. між позивачем (кредитором) та ОСОБА_2 (позичальником) укладено Рамкову угоду № 1126, відповідно до якої кредитор на умовах цієї угоди та договорів про надання траншу відкриває позичальнику (третій особі) кредитну лінію терміном на 60 місяців у гривнях, доларах США або Євро на підставі договорів про надання траншу, які є невідємною частиною даної угоди.

Умови надання, термін погашення та розмір кожного траншу визначаються на Кредитному комітеті кредитора та оформлюється договорам про надання траншу.

17.03.2008р. між позивачем та ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір про надання траншу № 15.7859/1126 (кредитний договір 1), відповідно до якого третій особі - ОСОБА_2 було надано кредит на таких умовах: сума кредиту 50 000,00 дол. США; процентна ставка - 14 % річних; строк погашення 60 місяців. Факт видачі кредиту підтверджується випискою з рахунку з 17.03.2008р по 20.03.2008р.

04.08.2008р. між позивачем та ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір про надання траншу № 15.8486/1126, відповідно до якого позичальнику було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 52 000,00 дол. США; процентна ставка - 14,5 % річних, строк погашення 60 місяців. Факт видачі кредиту підтверджується випискою з рахунку з 04.08.2008р. по 04.08.2008р.

26.07.2010р. між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір про надання траншу № 1201.41549/Р№1201.109 відповідно до якого ОСОБА_2 надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 46 000,00 грн. процентна ставка строк - 24 % річних, на строк 24 місяці, що підтверджується випискою з рахунку з 26.07.2010р. по 26.07.2010р.

Таким чином, як підтверджено вище позивачем виконані свої зобовязання за договорами траншу та самої Рамкової угоди належним чином.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаними кредитними договорами було укладено договір поруки з позивачем - АТ "ПроКредит Банк" та відповідачем - ОСОБА_1 майстернею художньо архітектурного проектування і дизайну члена національної спілки художників України ОСОБА_2 ТМД (приватне підприємство) № 1126-ДП2 від 17.03.2008р., відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Згідно п. 2.3 договору поруки встановлена порука у повному обсязі поширюється на зобовязання позичальника з врахуванням усіх кредитних договорів, а також змін та /або доповнень до кредитних договорів з моменту набрання ними чинності.

Відповідно до п. 3.2 договору поруки поручитель зобовязаний належно повністю виконати зобовязання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у звязку із порушенням умов кредитних договорів, а також неможливістю виконання ним його зобовязань (смерть, тривалий виїзд за кордон, тимчасова відсутність, ліквідація, банкрутство тощо). Кредитор може вимагати від поручителя дострокового виконання усіх зобовязань позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами кредитних договорів.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 629, 530 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Всупереч умовам Рамкової угоди, договорів траншу третя особа (позичальник) не забезпечила своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем з тривалою затримкою у погашенні.

Зокрема, за договором траншу від 17.03.2008р. № 15.7859/1126 загальний строк прострочення погашення кредиту становить 278 (двісті сімдесят вісім) днів; за договором траншу № 15.8486/1126 від 04.08.2008р. строк прострочення погашення кредиту становить 278 (двісті сімдесят вісім) днів; договором траншу від 17.03.2008р. № 1201.41549/FW1201.109 від 26.07.2010р. - 37 ( тридцять сім) днів.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 525, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом .

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобовязання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити за порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах.

Відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за несвоєчасну оплату нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен календарний день прострочення.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Не виконуючи належним чином свої зобовязання, третя особа допустила прострочення грошового зобовязання, тому позивачем згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», на підставі договорів траншу нарахована боржнику пеня.

Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість третьої особи за договором траншу № 15.7859/1126 становить 367 510 грн. 93 коп., що складається з боргу по капіталу в розмірі 283 780 грн. 12 коп. (35 593,98 доларів США), боргу по процентам 39 067 грн. 19 коп. (2 519,27 доларів США), пеня в розмірі 23 409 грн. 32 коп., комісія за управління кредитом 21 254 грн. 30 коп. Заборгованість за договором траншу № 15.8486/1126 становить 438 264 грн. 86 коп., що складається з боргу по капіталу 338 831 грн. 14 коп., боргу по процентам 49 074 грн. 68 коп. (3 211,11 доларів США, пені 25 185 грн. 51 коп., комісії за управлінням кредитом 25 173 грн. 53 коп. Заборгованість за договором траншу № 1201.41549/FW1201.109 становить 5 610 грн. 69 коп., що становить комісію за управління кредитом.

Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом.

У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 553 ЦК України.

Разом із тим, як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із врахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

В звязку з невиконанням третьою особою взятих на себе зобовязань за договорами траншу 05.05.2011року позивач надіслав позичальнику (третій особі) вимоги про повне дострокове погашення кредиту № 189 від 28.04.2011р. (за першим договором траншу), № 190 від 28.04.2011р. (за другим договором траншу), які були отримані позичальником 05.05.2011 р.

Крім цього, позивачем була направлена відповідачу (поручителю) вимога № 195 від 28.04.2011р. про виконання вимог за договором поруки. Однак, ці вимоги відповідачем не були виконані і погашення на підставі договору поруки не відбулося.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання чим обумовлюється додатковий (акцесорний) характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Тому, договір поруки - кредитний договір, який укладається саме для забезпечення виконання основного, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути повязана, зокрема, із залученням фізичної особи позичальника як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.

Тому, умови договору поруки та додаткового договору є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов'язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість за договором поруки в сумі 811 386 грн. 47 коп., що складає борг за договорами траншу № № 15.7859/1126, 15.8486/1126, 1201.41549/FW1201.109 визнаються судом обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України з відповідача підлягає стягненню в доход державного бюджету України 16 227 грн. 72 коп. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Клопотання відповідача від 16.07.2012р. про зупинення провадження у даній справі відхилити.

2. Клопотання від 13.08.2012р. про витребування з Сумського відділу державної виконавчої служби даних щодо виконання виконавчого напису стосовно майна третьої особи ОСОБА_5 відхилити.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з ОСОБА_1 майстерні художньо архітектурного проектування і дизайну члена національної спілки художників України ОСОБА_2 ТМД (40000, м. Суми, Зарічний р-н, вул. Шишкарівська, буд.15, ) на користь Публічного акціонерного товариства Прокредит Банк (03115, м. Київ, пр. Перемоги, 107 «а», ) заборгованість за договором траншу № 15.7859/1126 в розмірі 367 510 грн. 93 коп., заборгованість за договором траншу № 15.8486/1126 в розмірі 438 264 грн. 86 коп., заборгованість за договором траншу № 1201.41549/FW1201.109 в розмірі 5 610 грн. 69 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 227 грн. 72 коп.

СУДДЯ (підпис) Ю.О. ЗРАЖЕВСЬКИЙ

Повне рішення складене 27.08.2012р.