ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" серпня 2012 р. Справа № 58/30-09

вх. № 657/3-58

Суддя господарського суду: Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання: Стрижак О.М.

позивача (скаржника) - ОСОБА_1, довіреність №01-62юр/3036 від 17.04.2012 року

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №44/810 від 02.04.2012 року

Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ - не з"явився

розглянувши скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" на дії Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ (вх. №132) по справі за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків

до Комунального підприємства "Виробничо - технологічного підприємства "Вода", м. Харків

стягнення 3546281,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

26.03.2012 року до суду надійшла скарга АК "Харківобленерго" на дії Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ (вх. № 30724), в якій скаржник просить суд визнати недійсною постанову Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ від 11.06.2012 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №33232255 з примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 21.01.2011 року по справі №58/30-09 та зобов'язати Жовтневий відділ ДВС здійснити усі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 21.01.2011 року по справі №58/30-09.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні заявлену скаргу підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити її.

Представник відповідача проти задоволення скарги заперечує та просить суд відмовити в її задоволенні.

Представник Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ в судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребуваних попередньою ухвалою суду документів не надав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду докази, судом встановлено.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10 березня 2009 року були задоволені позовні вимоги позивача та з відповідача - Комунального підприємства "Виробничо-технологічного підприємства" "Вода" на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" стягнуто тарифну складову в сумі 2864965,75 грн., ПДВ у розмірі 20% на тарифну складову в сумі 572993,16 грн., заборгованість за КРЕ в сумі 90268,81 грн., ПДВ у розмірі 20% на КРЕ в сумі 18053,76 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн..

На виконання вказаного рішення судом був виданий відповідний наказ.

24.11.2009р. стягувач - АК "Харківобленерго" звернувся з письмовою вимогою до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 24.11.2009 року виконавче провадження по справі 58/30-09 закінчено, на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження (повернення виконавчого документа без виконання на письмову вимогу стягувача).

Ухвалою господарського суду Харківської області від "21" січня 2011 року було розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2009 року в частині стягнення 3472714,85 грн. відповідно графіку, а саме заборгованість підлягає сплаті у наступному порядку:

- до 31.01.2011 року - 55837,94 грн. реактивної енергії з ПДВ;

- до 31.01.2011 року - 25500,00 грн. - державне мито;

- до 31.01.2011 року - 118,00 грн. - витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу;

- до 31.01.2011 року - 497333,91 грн. електроенергія з ПДВ;

- до 28.02.2011 року - 578785,00 грн. електроенергія з ПДВ;

- до 31.03.2011 року - 578785,00 грн. електроенергія з ПДВ;

- до 30.04.2011 року - 578785,00 грн. електроенергія з ПДВ;

- до 31.05.2011 року - 578785,00 грн, електроенергія з ПДВ;

- до 30.06.2011 року - 578785,00 грн. електроенергія з ПДВ.

11.06.2012 р. зазначена ухвала була передана позивачем до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ для відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ 11.06.2012 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження по справі 58/30-09.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виходив з того, що документ переданий ВДВС не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», не містить передбачених ст.32 того ж Закону, заходів примусового виконання рішення, що відповідають способу у відповідності до якого державним виконавцем здійснюється примусове виконання рішення, згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження за даним судовим рішенням закінчено 24.11.2009 р. за п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», обставини передбачені ст.50, 51 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні, що у відповідності до п.6, п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виключає подальше здійснення державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення суду по справі та є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюються вимоги до виконавчих документів. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Зазначена норма спеціального закону вказує на те, що у документі, на підставі якого у відповідності до вимог чинного законодавства здійснюється примусове виконання рішення суду, повинно бути, зокрема, зазначено повне найменування сторін виконавчого провадження, дата набрання рішенням суду законної сили, строк пред`явлення до виконання.

Не відповідність виконавчого документу наведеним вимогам тягне за собою наслідки передбачені пунктом 6 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Як вбачається із ухвали від 21.11.2011 р., остання не містить зазначення повного найменування сторін виконавчого провадження, дати набрання рішенням суду законної сили, строк пред`явлення до виконання як то передбачено п.3, п.5, п.6 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» для виконавчих документів.

За наведених обставин державний виконавець правомірно у відповідності до покладеного на нього п.6 ч.1 ст.26 Закону обов`язку відмовив у відкритті виконавчого провадження, з огляду на що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону №606.

Як вбачається зі змісту статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Зазначена норма спеціального закону вказує на те, що виконавче провадження, спрямоване на примусове виконання рішень, а отже, відкривається, зупиняється, завершується саме з примусового виконання рішення суду.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 24.11.2009 року виконавче провадження по справі 58/30-09 закінчено, на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення виконавчого документа без виконання на письмову вимогу стягувача), що виключає подальше здійснення державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення суду по справі.

Відповідно до ч.2 ст.11-1 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право подати заяву про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Відтак, звертаючись у відповідності до ч.2 ст.11-1 Закону України «Про виконавче провадження» з письмовою вимогою про повернення виконавчого документа стягувач тим самим виразив вольову дію на відмову від примусового виконання рішення суду по справі.

За таких обставин, з огляду на повторне звернення стягувача з заявою про примусове виконання того самого рішення, по тій самій справі 58/30-09, для стягувача наступають наслідки передбачені ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що звершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 51 та ч.6 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік випадків, коли закінчене виконавче провадження може бути відкрите знову.

Матеріали справи не містять доказів того, що постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по справі 58/30-09 визнано незаконною чи доказів, які б підтверджували наявність інших обставин, що передбачені ст. 51 та ч.6 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 11.06.2012р. Жовтневий ВДВС ХМУЮ відмовив у відкритті виконавчого провадження керуючись п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Такою обставиною є наявність чинної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по справі 58/30-09, яка стягувачем не оскаржувалась, і не визнавалась у судовому порядку недійсною, та відсутність в ухвалі передбачених ст.32 Закону №606 заходів примусового виконання рішення, які відповідають способу у відповідності до якого державним виконавцем здійснюється примусове виконання рішення, що виключає у відповідності до вимог Закону здійснення державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення суду по даній справі.

Що стосується посилань скаржника на те, що ухвала про надання розстрочки не є поновленням виконання рішення суду з урахуванням ухвали, суд зазначає, наступне. Ухвала про надання розстрочки не змінює встановлений ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» порядок відкриття виконавчого провадження по справі у разі наявності чинної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а лише уточнює порядок виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачається можливості повторного відкриття виконавчого провадження у разі наявності чинної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Зогляду на викладене, на даний час, повторне відкриття виконавчого провадження по справі 58/30-09 щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості є неможливим. Водночас слід зазначити, що у випадку, якщо стягувач (позивач), звертаючись із заявою (вимогою) про повернення виконавчого документа, не мав свідомого волевиявлення на відмову від примусового виконання судового рішення по даній справі, і державний виконавець, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження по даній справі, не роз'яснив стягувачу, як то передбачено Законом «Про виконавче провадження», незворотні наслідки, які настають у разі прийняття заяви стягувача про повернення виконавчого документа, стягувач не позбавлений права оскаржити постанову Жовтневого ВДВС ХМУЮ про закінчення виконавчого провадження по справі 58/30-09 у встановленому законом порядку.

Щодо зобов`язання Жовтневого ВДВС ХМУЮ здійснити всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи по примусовому виконанню ухвали від 21.01.2011 р. по справі №58/30-09, суд зазначає наступне.

Заявляючи вимогу про зобов`язання Жовтневого ВДВС ХМУЮ здійснити всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи по примусовому виконанню ухвали, скаржник тим одночасно фактично просить суд покласти на орган ДВС обов`язок відкрити виконавче провадження, що не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», - за результатами розгляду скарги загальний суд постановляє рішення, а господарський - ухвалу, які мають відповідати вимогам відповідно статей 202, 203, 248-24 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК.

Заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232-234 ЦПК та статей 86, 1212 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 24824 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом № 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, вимога скаржника щодо зобов`язання Жовтневого ВДВС ХМУЮ, здійснити всі заходи примусового виконання рішення, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", не підлягає задоволенню як така, що не базується на нормах Законом України "Про виконавче провадження" та іншого законодавства, яке регулює спірні правовідносини, оскільки, суд не вправі зобов'язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби в силу закону, на що, зокрема, Вищий господарський суд України вказує в постанові від 10.01.2011 року по справі №1/80, та від 23.11.2010 року по справі №18-02/184. Відтак вимоги скаржника, в цій частині не відповідають передбаченим законом способам захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, скарга АК "Харківобленерго" на дії Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Акціонерної компанії "Харківобленерго" на дії Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ по справі №58/30-09 відмовити.

Суддя Присяжнюк О.О.

справа №58/30-09