РІШЕННЯ

"27" вересня 2012 р.Справа № 6/47/5022-510/2012

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Чортківської міської ради,
(вул. Шевченка, 21, м.Чортків,
Тернопільська область, 48500)

до відповідача №1 Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1)

відповідач №2 Державна інспекція
сільського господарства в
Тернопільській області, (вул. Липова, 25,
м.Тернопіль, 46000)

про cтягнення 8 466,00 грн. заборгованості.

За участю представників сторін:

Позивача -Шимків А.В

Відповідача №1 - не з'явився

Відповідача №2 - Мартинюк І.М., Середич
Р.В., Сидорук В.М.

Суть справи:

Чортківська міська рада звернулась в
господарський суд Тернопільської
області з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
8 466,00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 21 червня 2012 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
залучено - Державну інспекцію
сільського господарства в
Тернопільській області.

В подальшому, ухвалою від 26 липня 2012
року Державну інспекцію сільського
господарства в Тернопільській області
виключено з числа третіх осіб та
залучено до участі у справі в якості
відповідача №2, а розгляд справи
розпочато заново.

Відповідач №1, його представник, участь
якого не визнавалась обов'язковою, в
судове засідання жодного разу не
з'явився. Направлені на адресу
підприємця ОСОБА_1 ухвали, повернулись
з відміткою пошти про неможливість
вручення через відсутність адресата.

Разом з тим, ознайомлення відповідачем
з матеріалами справи та подання ним
відзиву, свідчать про його обізнаність
щодо місця та часу проведення судового
засідання та реалізацію ним своїх прав,
передбачених ст. 22 ГПК України.

При даних обставинах, суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи за наявними документами.

У своєму відзиві, відповідач проти
позову заперечує, посилаючись на його
безпідставність.

11 вересня 2012 року від відповідача №2 на
адресу суду надійшли письмові
пояснення щодо предмету спору.

В засіданні учасникам процесу
роз'яснювались належні їм права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК
України.

За відсутності відповідного
клопотання, аудіозапис судового
засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне:

- рішенням сесії Чортківської міської
ради №169 від 24 червня 2004 року
затверджено Положення про порядок
відшкодування збитків від не отриманих
Чортківською міською радою коштів за
фактичне землекористування суб'єктами
підприємницької діяльності, фізичними
особами.

Відповідно до змісту п.2 зазначеного
Положення, у випадку використання без
правовстановлюючих документів
земельних ділянок для обслуговування
належних суб'єктам підприємництва,
фізичним особам об'єктів нерухомості
чи малих архітектурних форм,
укладається угода про відшкодування
збитків за фактичне землекористування.

Пунктом 3 Положення встановлювався
розмір таких збитків ( 3,70 грн. за 1м2 для
малих архітектурних форм та 1 грн. за 1 м2
для інших об'єктів).

У відповідності до тексту Положення та
пояснень представника Чортківської
міської ради в засіданні 27 вересня 2012
року, передбачений п.3 розмір
застосовувався при умові укладення із
фактичним землекористувачем угоди про
відшкодування шкоди.

24 червня 2010 року рішенням сесії
Чортківської міської ради №124 внесено
зміни до пункту 3 зазначеного Положення
щодо розмірів збитків, які підлягають
відшкодуванню за фактичне
користування земельними ділянками,
зокрема, якщо розмір використовуваної
земельної ділянки становить від 100 м2 і
більше то збитки розраховуються
виходячи зі ставки 2 грн. за 1 м2.

На підставі договору купівлі-продажу
від 06 серпня 2008 року, ОСОБА_1, набув у
власність майновий комплекс по
АДРЕСА_2.

30 вересня 2011 року сесією Чортківської
міської ради було прийнято рішення про
надання дозволу на розроблення
проектної документації із землеустрою
щодо встановлення права оренди на
земельну ділянку по АДРЕСА_2
орієнтовною площею 1411 м2 для
обслуговування майнового комплексу.

Станом на час розгляду справи в суді,
рішення про затвердження проекту
відведення земельної ділянки для
обслуговування об'єкта нерухомості
-майнового комплексу по АДРЕСА_2,
органами місцевого самоврядування не
приймалось.

За результатами перевірки
Чортківського міського бюджету,
Контрольно-ревізійне управління в
Тернопільській області (Акт ревізії
від 26 вересня 2011 року №08-22/24) виявило
ряд недоліків, у т.ч. безоплатне
використання земельних ділянок, що
знаходяться в межах населеного пункту
м. Чортків.

Комісією, створеною на підставі
розпорядження Чортківського міського
голови у зв'язку з проведеною ревізією,
зокрема встановлено, що право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розташовано належні
ОСОБА_1 нежитлові приміщення по
АДРЕСА_2, у визначеному законом порядку
не посвідчено, про що складено акт
обстеження земельних ділянок від 15
вересня 2011 року.

03 жовтня 2011 року Чортківська міська
рада звернулась до підприємця ОСОБА_1 з
листом №1519 про необхідність з'явитись
в міську раду для укладення угоди про
відшкодування збитків від неотримання
місцевим бюджетом коштів за фактичне
землекористування.

Докази направлення листа №1519 від
03.10.11р. відповідачу №1 чи вручення під
розписку, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з поясненнями представника
позивача, через неявку ОСОБА_1, договір
про відшкодування збитків від
неотримання місцевим бюджетом коштів
за фактичне землекористування не
укладався.

25 липня 2012 року інспектором Державної
інспекції сільського господарства в
Тернопільській області проведено
перевірку з питань дотримання вимог
земельного законодавства, про що
складено Акт №000163.

За змістом Акта, підприємець ОСОБА_1 без
правовстановлюючих документів
використовує земельну ділянку площею
0,1411га за адресою АДРЕСА_2 із земель
житлової та громадської забудови, чим
порушує ст.ст. 125,126 ЗК України.

Приписом Державної інспекції
сільського господарства в
Тернопільській області від 25 липня 2012
року, підприємця ОСОБА_1 зобов'язано
усунути порушення вимог земельного
законодавства та повідомити про
виконання припису до 27 серпня 2012 року.

Доказів притягнення відповідача №1 за
вказане порушення до адміністративної
чи іншої відповідальності, а також
виконання ним припису, позивачем не
представлено.

Використання підприємцем ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,1411га за
адресою АДРЕСА_2 із земель житлової та
громадської забудови без
правовстановлюючих документів, не
відшкодування ним збитків за фактичне
користування земельною ділянкою, стало
причиною звернення Чортківської
міської ради до суду з позовом про
відновлення його порушених прав.

За твердженням позивача, збитки що
підлягають відшкодуванню становлять
8466 грн.

В листі №1334 від 10 вересня 2012 року та
усних поясненнях представників
відповідача №2, даних в судовому
засіданні 27 вересня 2012 року, Державна
інспекція сільського господарства
зазначила, що порядок визначення
розміру шкоди від самовільного
використання земельних ділянок
врегульовано Методикою визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України № 963 від 25 липня 2007
року.

На випадки використання без
правовстановлюючих документів
земельних ділянок, на яких розміщені
належні особам об'єкти нерухомості,
дана Методика не поширюється.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Згідно з приписами ст. 129 Конституції
України, ст.ст. 4-3,33,34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести належними та
допустимими доказами ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Так, земельні правовідносини, зокрема
пов'язані із користуванням землею,
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, Законом
України „Про оренду землі", Цивільним
кодексом України, іншими Законами
України, постановами Кабінету
Міністрів України у випадках,
передбачених законом, а також
договором оренди землі.

Стаття 13 Конституції України, серед
іншого визначає, що земля, яка
знаходяться в межах території України,
є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

В силу приписів ст. 14 Конституції
України, земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Право на землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно з ст. 206 ЗК України, використання
землі в Україні є платним. Об'єктом
плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" самовільне зайняття
земельної ділянки - це будь - які дії,
які свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

В силу ст. 211 ЗК України, за самовільне
зайняття земельних ділянок, громадяни
та юридичні особи несуть цивільну,
адміністративну або кримінальну
відповідальність відповідно до
законодавства.

Особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, згідно з ст. 22 ЦК України, має
право на їх відшкодування.

Частина 2 ст. 22 ЦК Українинадає
визначення, згідно з яким, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності до ч. 3 ст. 22 ЦК України,
збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

За ч.5 ст. 225 ГК України, сторони
господарського зобов'язання мають
право за взаємною згодою заздалегідь
визначити погоджений розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню, у твердій
сумі або у вигляді відсоткових ставок
залежно від обсягу невиконання
зобов'язання чи строків порушення
зобов'язання сторонами. Не
допускається погодження між сторонами
зобов'язання щодо обмеження їх
відповідальності, якщо розмір
відповідальності для певного виду
зобов'язань визначений законом.

В свою чергу, частина 2 п.3 ст. 6 ЦК
України передбачає, що сторони в
договорі не можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

Відповідно до п.6 ст. 225 ГК України,
Кабінетом Міністрів України можуть
затверджуватися методики визначення
розміру відшкодування збитків у сфері
господарювання.

В межах повноважень, встановлених ст. 117
Конституції України, Кабінет Міністрів
України видає постанови і
розпорядження, які є обов'язковими до
виконання.

Відповідно до п.6 Рекомендацій Президії
Вищого господарського суду від 29.12.2007,
№ 04-5/239 "Про внесення змін та доповнень
до роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 01.04.94 N
02-5/215 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
відшкодуванням шкоди"), у визначенні
збитків слід виходити з положень
статті 22 ЦК України та статті 225 ГК
України.

Частиною шостою статті 225 ГК України
передбачена розробка Кабінетом
Міністрів України методик визначення
розміру збитків у сферах
господарювання.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної
державі, територіальним громадам
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, згідно з п. 7
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України № 963 від 25 липня 2007
року, проводиться інспекціями
Мінприроди або Держсільгоспінспекцією
та її територіальними органами, а
розміру шкоди, заподіяної юридичним та
фізичним особам, - територіальними
органами Держсільгоспінспекції на
підставі матеріалів обстежень
земельних ділянок, проведених
відповідно до Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N
1619.

Проте, згідно із ст. 377 ЦК України, ст. 120
ЗК України, п.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 17 травня 2011 року "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин",
пояснень представника Державної
інспекції сільського господарства у
Тернопільській області (судове
засідання від 27 вересня 2012 року),
оскільки відповідачу №1 належить
об'єкт нерухомості, розміщений на
земельній ділянці, його дії не можуть
кваліфікуватись як самовільне
зайняття цієї землі. А тому, розмір
збитків у спірних правовідносинах на
підставі вищезгаданої Методики
(закону) обрахований бути не може.

Не вбачається за можливе застосування
розміру збитків, визначеного за
взаємною згодою сторін (на підставі
договору). Тобто, із застосуванням
тарифів, встановлених Положенням про
порядок відшкодування збитків від не
отриманих Чортківською міською радою
коштів за фактичне землекористування
суб'єктами підприємницької діяльності,
фізичними особами (на яке посилається
позивач).

Як зазначалось вище, угода на
відшкодування збитків від неотримання
місцевим бюджетом коштів за фактичне
землекористування між Чортківською
міською радою та підприємцем ОСОБА_1 не
укладалась.

Відтак, відповідно до змісту цього
Положення та пояснень представника
Чортківської міської ради (судове
засідання від 27 вересня 2012 року),
проведений органом місцевого
самоврядування розрахунок є
безпідставним.

Відповідно до ст. 22 ГПК України,
визначення підстав для заявлення
позову та позовних вимог є виключним
правом позивача.

За змістом ст. 19 Конституції України,
ст. 24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, актами Президента України, а
також іншими нормативно-правовими
актами.

Враховуючи все вище перелічене, позов
органу місцевого самоврядування, із
зазначених у ньому підстав,
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України,
судовий збір по справі не
відшкодовується.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1, 2, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони,
прокурор, треті особи та особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення, через місцевий
господарський суд.

Дата підписання: 15 жовтня 2012 року

Суддя
І.П. Шумський