ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2012 р. Справа №18/1862/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавахіммаш", вул. М.Бірюзова, 85, м.Полтава, 36007

до Приватного підприємства "Видавництво "Дексі Прінт Полтава", вул. М.Бірюзова 96, м.Полтава, 36007 (фактична адреса: вул.Ляхова,1, кім.3).

про стягнення 92708,17грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Шерстюк О.О.Дов.№ 17 від 12.07.11 р.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди приміщення від 06.06.2008р. за №АР289/08 у розмірі 92708,17, у т.ч. 676,17грн. - сума основного боргу, 17266,59грн. - сума інфляційних нарахувань, 4765,41грн. - 3% річних.

Відповідач проти позову заперечує. з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши і оцінивши подані сторонами докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, в їх сукупності, заслухавши представників сторін, суд, встановив

Між відкритим акціонерним товариством «Полтавхіммаш»та приватним підприємством «Видавництво «Дексі Прінт Полтава»06 червня 2008 року був укладений договір оренди приміщення №АР289/08.

25 травня 2011 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено зміни, зокрема, змінено найменування Відкритого акціонерного товариства «Полтавхіммаш»на Публічне акціонерне товариство «Полтавхіммаш». Згідно п. 1.2 статуту ПАТ «Полтавхіммаш»(нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ «Полтавхіммаш»21 квітня 2011 року публічне акціонерне товариство «Полтавхіммаш»є правонаступником всіх прав і обов'язків відкритого акціонерного товариства «Полтавхіммаш».

Відповідно до розділу 1 вказаного Договору позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування нежитлове приміщення, яке представляє собою частину будинку, що знаходиться окремо на території ВАТ «Полтавхіммаш»(позивача). Приміщення відокремлено на плані червоною лінією і закріплене експлікацією (додаток №1 до Договору). Загальна площа нежитлового приміщення, що передавалося в оренду відповідачу за Договором складає 351,0 кв.м (п. 1.2. Договору), місцезнаходження нежитлового приміщення: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 85 (п. 1.1. Договору).

Пунктом. 5.1. Договору сторони встановили, що щомісячна орендна плата за користування зазначеним приміщенням складає 7200 (сім тисяч двісті) грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп.

Відповідно до п. 5.2. Договору орендна плата сплачується Орендарем (відповідачем) за поточний місяць шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок Орендодавця (позивача) не пізніше 10 числа кожного місяця, що слідує за звітним. Термін дії Договору - до 01.07.2009р. (п. 4.1. Договору).

На підставі п. 11.2. Договору термін дії Договору було продовжено.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач недобросовісно виконував взяті на себе зобов'язання. Всупереч встановленій нормі законодавства, а також в порушення умов Договору, відповідач несвоєчасно сплатив орендну плату з липня по листопад 2008 р. та не в повному обсязі сплатив орендну плату за користування приміщенням в період з грудня 2008 року по серпень 2009 року, в результаті чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 67264.00 грн.

Для врегулювання взаєморозрахунків листом № 116 від 18.05.2009 р. позивач повідомив відповідача, що станом на 01.05.2009р. заборгованість останнього перед ВАТ «Полтавхіммаш»складає 55122,30 грн. та запропонував провести взаєморозрахунки.

08 липня 2009р. позивач звернувся до відповідача з аналогічним листом №183, в якому зауважував на тому, що станом на 01.07.2009р. заборгованість відповідача складає 67170.08грн. та повідомив про наслідки не виконання зобов'язання зі сплати заборгованості. Проте, вказані звернення позивача залишились без уваги Відповідача.

13 липня 2009 року відповідач надіслав на адресу відповідача лист за №29/2, в якому йшлося про надання можливості останньому зменшити площу орендованого нежитлового приміщення з 351,0 кв.м. до 177,71 кв.м. Крім цього, позивач отримав лист відповідача №31 від 15.07.2009 p., якому відповідач визнає, що його заборгованість перед позивачем складає 67170,08 грн. Проте, в жодному із листів відповідач не вказує про свій намір погасити визнану ним заборгованість.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за Договором оренди приміщення від 06.06.2008р. за №АР289/08 на момент винесення рішення становить 67264,00 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма також v закріплена і в п. 1 ст. 193 ГК України.

Зі змісту ст. 610 ЦК України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних нарахувань становить 16402,00грн., сума 3% річних - 4536,06грн.

Крім того, у зв'язку з орендою відповідачем вказаного в даній позовній заяві приміщення між сторонами діяв також договір №9 ПР14/08 від 08.01.2008 p., відповідно до якого Постачальник (позивач) зобов'язався надавати послуги з відпуску питної води та збору стоків власними технологічними мережами у відповідності з умовами угоди, а Споживач (відповідач) своєчасно проводити оплату за використану питну воду і каналізаційні стоки. Строк дії вказаного договору з урахуванням Додаткової угоди №1 від 08.12.2008 р. встановлено сторонами до 31 грудня 2009 року.

На підставі пунктів 2, 3 розділу V договору №9 ПР14/08 від 08.01.2008 р. відповідач повинен був оплачувати рахунки за отримані ним послуги протягом десяти календарних днів з моменту їх отримання.

Крім цього, з 15 січня 2007 року між позивачем та відповідачем діяв Договір №ПР541/07 про спільне використання технологічних електромереж та постачання електроенергії, за умовами якого Постачальник (позивач) зобов'язався передавати електричну енергію власними технологічними мережами в межах величин, вказаних в додатку №1, а Абонент (відповідач) своєчасно проводити оплату за використання мереж ВАТ «Полтавхіммаш», постачання електроенергії, та послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Шляхом підписання додаткової угоди №1 від 01 січня 2008 р. та додаткової угоди №2 від 17 грудня 2008р. термін дії зазначеного договору був продовжений до 31 грудня 2009 року.

В пункті 1 розділу V Договору ,№ПР541/07 про спільне використання технологічних електромереж та постачання електроенергії від 15.01.2007 р. зазначено, що остаточний розрахунок за минулий звітний період, а також платежі згідно п. ІІ.2 договору, здійснюються Абонентом (відповідачем) в 5-ти денний строк після дати виписки рахунків, згідно показників електролічильників.

Рахунки, що виписувалися за отримані відповідачем послуги, а саме: за компенсацію витрат за електроенергію, витрат за спільне використання електромереж, витрат на перетоки реактивної електроенергії, витрат за воду, витрат за транспортування води, витрат за промстоки, витрат за транспортування промстоків, витрат за теплоенергію (рахунок-фактура №ХМ-0000412 від 28.11.2008 р., рахунок-фактура №ХМ-0000459 від 31.12.2008 p., рахунок-фактура №ХМ-0000035 від 31.01.2009р., рахунок-фактура №ХМ-0000069 від 28.02.2009 p., рахунок фактура №ХМ-0000096 від 31.03.2009 p., рахунок-фактура №ХМ-0000128 від 30.04.2009 p., рахунок-фактура №ХМ-0000159 від 29.05.2009 p., рахунок-фактура ЖХМ-000183 від 30.06.2009 p., рахунок-фактура №ХМ-0000210 від 31.07.2009 p., рахунок-фактура №ХМ-0000240 від 31.08.2009 р.) є неоплаченими відповідачем.

Як вбачається з наданих позивачем рахунків, заборгованість відповідача перед позивачем за використання води, транспортування води, промстоки, транспортування промстоків, що склалася в результаті невиконання зобов'язань за Договором №9 ПР14/08 від 08.01.2008 р. за період з листопада 2008 року по серпень 2009 року складає 1849,22грн. Згідно розрахунків сума інфляційних збитків становить 464,66грн., сума 3% річних 124,16 грн.

Заборгованість відповідача з оплати компенсації за використану електроенергію, спільне використання електромереж, перетоки реактивної електроенергії, що сформувалась в результаті не виконання відповідачем зобов'язань за Договором №ПР541/07 від 15.01.2007 р. про спільне використання технологічних електромереж та постачання електроенергії, становить 1562.95грн.. Таким чином, сума інфляційних збитків становить 399,93 грн., сума 3% річних - 105,19 грн.

Отже, загальна сума основного боргу відповідача становить 70676,17 грн., загальна сума інфляції -17 266,59 грн., загальна сума 3% річних - 4 765,41 грн., всього - 92 708,17 грн.

Заперечення відповідача відносно того, що договір є неукладеним. оскільки не досягнуто істотних умов договору та відсутність доказів отримання ним рахунків-фактур спростовується наступним.

Вищеперелічині договори, за якими стягується заборгованість підписані сторонами та скріплені їх печатками, що означає згоду стрін зі всіма умовами підписаних ними договорів.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1. ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Статтею 766. ЦК України передбачено правові наслідки непередання майна наймачеві Якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Жодних із зазначених дій відповідачем вчинено не було.

Крім того, в своїх листах від 15.06.2009р. за №31 та від 31.07.2009р. за №35 відповідач визнає свою заборгованість.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до п. 4 роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/422 від 10.12.1996 р. (із змінами і доповненнями) "Про судове рішення" у відповідності з статтею 4 ГПК України рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, а також подані представниками сторін додаткові докази, заслухавши їх пояснення, всебічно повно та об'єктивно за своїм внутрішнім переконанням оцінивши всі обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 79, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити

2.Стягнути з "Дексі Прінт Полтава" (36007, м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова,96, , р/р 3390 в ПРУ КБ Приватбанк м.Полтава, МФО 331401) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтавхіммаш" (36007, м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова,85, , р/р 3781 в Публічному акціонерному товаристві "ВТБ Банк" 01004, м.Київ, вул.Тараса Шевченко 8/26, МФО 321767) - суму основного боргу у розмірі 70676,17грн.. суму інфляційних нарахувань у розмірі - 17266,59грн., суму 3% річних у розмірі - 4765,41грн., 927,08грн. державного мита, 236,00 - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Суддя Кльопов І.Г.