РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-57/4815-2012 22.06.12

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесис"

про стягнення 121147,68 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (Дов.)

Від відповідача: ОСОБА_3 (Дов.)

У судовому засіданні 22.06.2012 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесис" 151147,68 грн. заборгованості за Договором № 24 від 11.03.2011р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2012 р. порушено провадження у справі № 5011-57/4815-2012 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.05.2012р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2012р. розгляд справи № 5011-57/4815-2012 відкладено на 29.05.2012р.

23.05.2012р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" надійшли пояснення по суті позовних вимог.

23.05.2012р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача судові витрати і заборгованість за Договором №24 від 11.03.2011р. в розмірі 146147,68 грн., з яких: 121513,31 грн. сума основного боргу, 14665,72 грн. пеня, 9242,60 грн. річні, 726,05 грн. інфляційні втрати.

В судовому засіданні 29.05.2012р. оголошено перерву до 15.06.2012р.

14.06.2012р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесис" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає позов в частині основного боргу та заперечує в частині пені, річних, інфляційних втрат, витрат на судовий збір та адвокатські послуги.

14.06.2012р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

В судовому засіданні 15.06.2012р. оголошено перерву до 22.06.2012р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2012р. продовжено строк вирішення спору у справі № 5011-57/4815-2012.

21.06.2012р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача судові витрати і заборгованість за Договором №24 від 11.03.2011р. в розмірі 121147,68 грн., з яких: 96513,31 грн. основний борг, 14665,72 грн. пеня, 9242,60 грн. річні, 726,05 грн. інфляційні втрати та судові витрати у сумі 18137,72 грн., з яких: 3022,95 грн. судовий збір, 15114,77 грн. витрати на адвокатські послуги.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2012р. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.06.2012р. позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнав, проте заперечив щодо вимоги про стягнення витрат на адвокатські послуги у розмірі 15114,77 грн.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2011р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено Договір № 24, відповідно до п. 1.1., якого позивач зобов'язався поставити відповідачу товари за ціною, в асортименті та кількості, які зазначені в додатку №1 до Договору, що є його невідємною частиною, а відповідач зобовязується прийняти й оплатити їх в порядку їх у порядку, передбаченому даним Договором.

Відповідно до п.1.2. Договору загальна сума Договору складає 369291,00 грн. з урахуванням ПДВ в розмірі 61548,50 грн., що складає еквівалент 33420,00 євро за курсом продажу Євро ОСОБА_4 ОСОБА_3 на день укладення Договору. Також, згідно п. 1.2. Договору у випадку якщо на момент здійснення розрахунків за Договором курс Євро змінюється загальна сума Договору підлягає автоматичному коригуванню.

На виконання умов Договору №24 від 11.03.2011р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 382425,06 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЮН-0002470 від 03.08.2011р. та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей №934 від 03.08.2011р.

03.08.2011р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) підписано ОСОБА_3 приймання-передачі товарів у відповідності до п. 4.3 Договору.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що усі розрахунки за Договором повинні здійснюватися лише у гривнях на підставі рахунків позивача відповідно до еквіваленту вказаних в додатку №1 сум в Євро згідно з курсом продажу Євро ОСОБА_4 ОСОБА_3 на дату виписки рахунку позивачем.

Пунктом 4.3. Договору визначено порядок оплати товарів відповідачем, відповідно до якого відповідач на підставі рахунків Позивача зобов'язаний оплатити 50% вартості товару передплатою протягом 20 днів після підписання Договору; 40 % вартості товару протягом 7 днів після повідомлення про готовність товарів до відвантаження з Німеччини; 10 % вартості товару протягом 7 днів після підписання акту приймання-передачі товару.

Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури №ЮН-0003417 від 25.07.2011р. на суму 153464,64 грн. в тому числі ПДВ 25577,44 грн. (40% вартості товару) та №ЮН-0003608 від 03.08.2011 р. на суму 38048,67 грн. в тому числі ПДВ 6341,45 грн. (10% вартості товару).

Оскільки відповідач, в порушення умов Договору, за поставлений товар згідно видатковою накладною №ЮН-0002470 від 03.08.2011р., сплатив 50% вартості товару передоплатою в розмірі 190911,75 грн., у звязку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 126513,31 грн., то позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, 96513,31 грн. основного боргу, 14665,72 грн. пені, 9242,60 грн. річних, 726,05 грн. інфляційних втрат, а також 15114,77 грн. витрат на адвокатські послуги, 3022,95 грн. судового збору.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З умов Договору №24 від 11.03.2011р., вбачається, що правовідносини між сторонами, які виникли між позивачем та відповідачем, мають цивільно-правову природу договору поставки.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 96513,31 грн. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, а також враховуючи визнання боргу відповідачем, вимога позивача про стягнення з відповідача 96513,31 грн. заборгованості за поставлений товар, на підставі Договору №24 від 11.03.2011р., підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 14665,72 грн. пені, 9242,60 грн. річних, 726,05 грн. інфляційних втрат, а також 15114,77 грн. витрат на адвокатські послуги, 3022,95 грн. судового збору.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 5.2. Договору, у разі затримки оплати товарів у встановлені Договором терміни відповідач сплачує позивачу неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу і за кожне з таких порушень до моменту виконання відповідачем своїх зобов'язань.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону).

Відповідно до п. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З розрахунку позивача, вбачається, що позивач здійснює нарахування пені в періоди з 01.08.2011р. по 29.12.2011р., з 30.12.2011р. по 22.02.2012р., з 23.03.2012р. по 30.03.2012р.

Щодо періоду нарахування пені з 01.08.2011р. по 29.12.2011р., то суд зазначає, що враховуючи положення п. 4.3. Договору, нарахування пені має здійснюватись з 02.08.2011р. по 29.12.2011р.

Суд, здійснивши перерахунок пені, встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня нарахована за прострочення оплати рахунків №ЮН-0003417 від 25.07.2011р. та №ЮН-0003608 від 03.08.2011 р. у розмірі 11849,78 грн.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що у випадку затримки в оплаті відповідно до п.4.3. Договору відповідач сплачує позивачу відсотки в розмірі облікової ставки НБУ.

З розрахунку позивача, що доданий до позовної заяви вбачається, що позивач здійснює нарахування річних та інфляційних втрат за загальні періоди з 01.08.2011р. по 30.03.2012р. та 10.08.2011р. по 30.03.2012р., проте, суд зазначає, враховуючи положення п. 4.3. Договору, нарахування річних та інфляційних втрат має здійснюватись з 02.08.2011р. по 30.03.2012р. та з 11.08.2011р. по 30.03.2012р.

Суд, здійснивши перерахунок річних, встановив, що розрахунок позивача є вірним та відповідає вимогам законодавства, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню річних у сумі 9242,60 грн.

Як вбачається з розрахунку, що міститься в матеріалах справи сума інфляційних втрат в розмірі 726,05 грн., з врахуванням вірного періоду нарахування, є обґрунтованою та підлягає стягненню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 15114,77 грн. витрат, повязаних з оплатою юридичних послуг наданих Адвокатським обєднанням "Українська правозахисна фундація".

29.03.2012р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" (замовник) та Адвокатським обєднанням "Українська правозахисна фундація" укладено договір №1/03/12 про надання послуг адвоката, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобовязався надати замовнику адвоката (правову допомогу) під час розгляду справи у Господарському суді міста Києва за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесис" () про стягнення заборгованості (з урахуванням пені, річних, інфляційних втрат) за подану поставлену продукцію (товар) за Договором №24 від 11.03.2011р. в розмірі 151147,68 грн.

Відповідно до п. 2.1. вищевказаного Договору позивач сплачує виконавцю (гонорар у розмірі 10% від ціни позову, що подається до суду, а саме суму 15114,77 грн.

Позивачем, в підтвердження оплати послуг адвоката, до матеріалів позовної заяви долучено платіжне доручення № 2448 від 03.04.2012, рахунок-фактуру №СФ-0000001 від 30.03.2012р., лист №55 від 04.04.2012р.

З вищевказаних документів, наданих позивачем в підтвердження вимоги про стягнення витрат на адвокатські послуги у розмірі 15114,77 грн., вбачається, що між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" (замовник) та Адвокатським обєднанням "Українська правозахисна фундація" укладено договір №1/03/12 про надання послуг адвоката саме під час розгляду справи у Господарському суді міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесис" () про стягнення заборгованості (з урахуванням пені, річних, інфляційних втрат) за подану поставлену продукцію (товар) за Договором №24 від 11.03.2011р. в розмірі 151147,68 грн. та відповідно позивачем здійснено оплату за такі послуги, про що свідчить платіжне доручення № 2448 від 03.04.2012 року, рахунок-фактуру №СФ-0000001 від 30.03.2012р. та лист №55 від 04.04.2012р., яким уточнено призначення платежу здійсненим платіжним дорученням № 2448 від 03.04.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини п'ятої ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову на відповідача; при відмові в позові на позивача; при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, а грошові кошти у розмірі 15114,77 грн. за надання правової допомоги позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" сплачено Адвокатському обєднанню "Українська правозахисна фундація", за надання послуг адвоката саме під час розгляду даної справи, та факт оплати підтверджений належними доказами, то суд дійшов висновку про обгрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 15114,77 грн. витрат, повязаних з оплатою юридичних послуг наданих Адвокатським обєднанням "Українська правозахисна фундація", а тому вказана вимога підлягає задоволенню у розмірі 14833,17 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесис" (юридична адреса: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3; або з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трак" (юридична адреса: 01030, м. Київ,вул. Богдана Хмельницького, буд. 80, офіс 18; ) 96513 (девяносто шість тисяч пятсот тринадцять) грн. 31 коп. заборгованості, 11849 (одинадцять тисяч вісімсот сорок девять) грн. 78 коп. пені, 9242 (девять тисяч двісті сорок дві) грн. 60 коп. річних, 726 (сімсот двадцять шість) грн. 05 коп. інфляційних втрат, 14833 (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 17 коп. витрат на адвокатські послуги, а також 2966 (дві тисячі девятсот шістдесят шість) грн. 63 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.06.2012р.

Суддя О.В. Гулевець