РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-10/10272-2012 27.09.12

За позовом Національного спортивного комплексу «Олімпійський»

до 1. Приватного підприємства «Укрвторресурс»

2. Відділу державної виконавчої служби

Деснянського районного управління юстиції у м. Києві

третя особа Київська філія Публічного акціонерного товариства «ЧБРР»

про звільнення коштів з-під арешту та зобов'язання вчинити дії

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Вільгельм А.Д.

У засіданні брали участь:

від позивача: Шептуховська Н.С. (довіреність від № 150 від 30.05.2012р.);

від відповідача-1: Шуляр С.А. (довіреність № 1 від 19.032012р.);

від відповідача-2 та третьої особи: не з'явились.

В судовому засіданні 27 вересня 2012 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

27 липня 2012 року Національний спортивний комплекс «Олімпійський»(позивач) подав до канцелярії Господарського суду міста Києва на розгляд судом позовну заяву № 10-01/17 від 21.07.2012р. в якій викладені позовні вимоги до Приватного підприємства «Укрвторресурс»(відповідач-1) та Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (відповідач-2), третя особа Київська філія Публічного акціонерного товариства «ЧБРР», про:

- звільнення з під арешту грошові кошти в сумі 72 000,00 грн. (в т.ч. - ПДВ), що перебувають на рахунку Приватного підприємства «Укрвторресурс», , № 0025 у Київській філії АКБ «ЧБРР»у м. Києві, МФО 380203;

- зобов'язати Приватне підприємство «Укрвторресурс», , повернути Національному спортивному комплексу «Олімпійський»безпідставно отримані грошові кошти у сумі 72 000,00 грн. (в т.ч. - ПДВ);

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (02232, м. Київ, вул. Бальзака, 64) повернути кошти у сумі 72 000,00 грн. (в т.ч. - ПДВ) на розрахунковий рахунок Національного спортивного комплексу «Олімпійський», , № 3648 в ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір зберігання № 28 від 10.03.2011р. на загальну суму 27 000,00 грн. Оплата за вищевказаним договором було проведено в повному обсязі, що підтверджено платіжним дорученням. Однак, в силу бухгалтерської помилки, позивач перерахував повторно на рахунок відповідача-1 72 0000,00 грн., на підставі рахунку-фактури, що був виставлений іншим контрагентом. Повернути помилково перераховані кошти не вдалося за можливе, оскільки на рахунки відповідача-1 було накладено арешт відповідачем-2, внаслідок чого позивач і звернувся до суду з позовом з відповідними вимогами.

Відповідач-1 надав до суду відзив на позовну заяву в якому частково визнав позовні вимоги, а саме щодо визнання права власності НСК «Олімпійський»на грошові кошти в розмірі 72 000,00 грн., які були помилково перераховані останнім на рахунок ПП «Укрвторресурс».

Відповідач-2 відзиву на позовну заяву до суду не надав, участь свого представника в судові засідання не забезпечував. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»від 26 грудня 2011 року N 18 місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців»). Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Пунктом 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році»від 15.03.2007р.01-8/123 передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2012 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 30.08.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2012 року розгляд справи, у зв'язку з неявкою представників відповідача-2 та третьої сторони було відкладено до 27.09.2012 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 3.9.2. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»від 26 грудня 2011 року N 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2011 року між позивачем та відповідачем-1 укладено договір зберігання № 28 на загальну суму 27 000,00 грн. (належним чином засвідчена копія договору міститься у матеріалах справи). Оплату за вищевказаним договором було проведено позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 285 від 05.09.2011р. (належним чином засвідчена копія платіжного доручення міститься у справі).

12.09.2011р. Національним спортивним комплексом «Олімпійський»було перераховано на рахунок відповідача-1 № 0025 грошові кошти в розмірі 72 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 290 від 12.09.2011р. (належним чином засвідчена копія платіжного доручення міститься у матеріалах справи). Як зазначає позивач, дане перерахування коштів було здійснене помилково, в силу того, що рахунок-фактури № СФ-0000008 від 31.08.2011р. був виставлений іншим контрагентом, зокрема, ТОВ «Торговий Дім Укрвторресурс».

Позивач стверджує, що даний платіж був призначений за оплату послуг зберігання майна за Договором № 1/43 від 01.03.2011р. укладеного між НСК «Олімпійський»та ТОВ «Торговий Дім Укрвторресурс»(належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи).

З метою повернення помилково перерахованих коштів НСК «Олімпійський»звернувся з листом № 30/4331/1 від 25.10.2011р. (належним чином засвідчена копія листа міститься у матеріалах справи) до відповідача-1. У відповідь ПП «Укрвторресурс»у своєму листі № 71 від 22.03.2012р. (належним чином засвідчена копія листа міститься у матеріалах справи) зазначило, що повернути кошти немає можливості, оскільки відповідно до постанов Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 10.12.2010р. та від 28.09.2010р. накладено арешт коштів боржника, винесених в межах виконавчого провадження № 16480235 при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва № 14/421 від 09.11.2009р. та виконавчого провадження № 18657962 при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва № 42/637 від 12.02.2010р., накладено арешт на кошти в межах суми 235 071,58 грн. та 556 616,32 грн. відповідно, в тому числі і на рахунок № 0025 ПП «Укрвторресурс».

В вересні 2011 року позивач звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві щодо можливості звільнення з під арешту грошових коштів, що не належать ПП «Укрвторресурс», та помилково зарахованих на його рахунок. У відповідь, листом № 975/14 від 13.10.2011р. (належним чином засвідчена копія листа міститься у матеріалах справи), його було повідомлено про те, що на момент звернення відсутні законні підстави аби повернути грошові кошти в розмірі 72 000,00 грн. і за таких обставин арешт коштів може бути знятий лише за рішенням суду.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вже було встановлено судом, 10 березня 2011 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір зберігання № 28 згідно п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених Договором Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання належне йому майно у кількості згідно актів приймання-передачі, які є невід'ємною частиною даного Договору, а Зберігач зобов'язаний повернути надане йому майно по першій вимозі Поклажодавця.

За зберігання майна Поклажодавець сплачує Зберігачу кошти в розмірі 27 000,00 грн. з ПДВ за весь час зберігання (п. 4.1.).

На виконання умов Договору № 28, в оплату виставленого відповідачем-1 рахунку-фактури № СФ-0000002 від 31.08.2011р., позивач перерахував на користь відповідача-1 грошові кошти в сумі 27 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 285 від 05.09.2011р.

01 березня 2011 року між позивачем та ТОВ «Торговий Дім Укрвторресурс»укладено договір зберігання № 1/43 відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених Договором Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання належне йому майно (залізобетонні вироби, бут гранітний, плити дорожні і т.д.) у кількості згідно актів приймання-передачі, які є невід'ємною частиною даного Договору, а Зберігач зобов'язаний повернути надане йому майно по першій вимозі Поклажодавця.

За зберігання майна Поклажодавець сплачує Зберігачу кошти в розмірі 72 000,00 грн. з ПДВ за весь час зберігання (п. 5.1.).

31.08.2011р. ТОВ «Торговий Дім Укрвторресурс»виставило позивачу на оплату послуг по зберіганню товару за Договором № 1/43 рахунок-фактуру № СФ-0000008.

З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2011 року позивач перерахував 72 000,00 грн., як оплати по рахунку-фактурі № СФ-0000008 від 31.08.2011р. Кошти в розмірі 72 000,00 грн. були перераховані позивачем на рахунок № 0025, що відкритий ПП «Укрвторресурс».

Таким чином, з урахуванням того, що рахунок-фактуру № СФ-0000008 від 31.08.2011р. було виставлено ТОВ «Торговий Дім Укрвторресурс»в оплату послуг за Договором № 1/43, а не ПП «Укрвторресурс»в оплату по Договору № 28, зважаючи на обставини перерахування 72 000,00 грн. позивачем на рахунок відповідача-1, а не на рахунок ТОВ «Торговий Дім Укрвторресурс», суд дійшов висновку, що відповідач-1 набув належне позивачу відповідне майно за рахунок останнього без достатньої на те правої підстави.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач-1 вказав, що враховуючи той факт, що між НСК «Олімпійський»та ПП «Укрвторресурс» договори на суму 72000,00 грн. не укладалися, рахунок № СФ-0000008 від 31.08.2011 року відповідачем-1 не виставлявся, а отже зобов'язання по зберіганню товару на зазначену суму не виникало, Приватне підприємство «Укрвторресурс»частково визнає заявлені позовні вимоги та визнає право власності Національного Спортивного Комплексу «Олімпійський»на грошові кошти в сумі 72 000,00 гривень, які помилково перераховані позивачем на розрахунковий рахунок відповідача-1 № 0025 в КФ ПАТ «ЧБРР»та готове повернути вищезазначену суму на розрахунковий рахунок НСК «Олімпійський»в разі звільнення її з під арешту Відділом Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві.

На час розгляду справи грошові кошти в розмірі 72 000,00 грн. відповідачем-1 позивачу не перераховані.

Зважаючи на викладене, дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність в матеріалах справи контррозрахунку відповідача-1, а також те, що будь-яких доказів щодо повернення позивачу безпідставно отриманих коштів відповідачем-1, станом на вересень 2012 року до суду не представлено, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги зобов'язати Приватне підприємство «Укрвторресурс»повернути Національному спортивному комплексу «Олімпійський»безпідставно отримані грошові кошти у сумі 72 000,00 грн. (в т.ч. - ПДВ).

Як слідує з матеріалів справи, постановами від 10.12.2010р. та від 28.09.2010р. Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві накладено арешт на кошти відповідача-1. Постанови ВДВС винесені в межах виконавчого провадження № 16480235 при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва № 14/421 від 09.11.2009р. та виконавчого провадження № 18657962 при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва № 42/637 від 12.02.2010р. Арешт на кошти накладено в межах сум 235 071,58 грн. та 556 616,32 грн. відповідно, в тому числі і на рахунок № 0025 ПП «Укрвторресурс», на який позивач перерахував грошові кошти в розмірі 72 000,00 грн. (копії постанов містяться в справі).

Згідно положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Зважаючи на обставини встановлення факту належності 72 000,00 грн., які були перераховані позивачем відповідачу-1, саме НСК «Олімпійський», з урахуванням того, що Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві на рахунок № 0025 ПП «Укрвторресурс»було накладено арешт в межах виконавчих проваджень: № 18657962 при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва № 42/637 від 12.02.2010р. та № 16480235 при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва № 14/421 від 09.11.2009р., обґрунтованими та доведеним є заявлені позивачем вимоги про звільнення з під арешту грошові кошти в сумі 72 000,00 грн. (в т.ч. - ПДВ), що перебувають на рахунку Приватного підприємства «Укрвторресурс», , № 0025 у Київській філії АКБ «ЧБРР»у м. Києві, МФО 380203.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов'язання Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві повернути кошти у сумі 72 000,00 грн. (в т.ч. - ПДВ) на розрахунковий рахунок Національного спортивного комплексу «Олімпійський»№ 3648 в ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, то, за переконанням суду, відповідні вимоги є необґрунтованими, так як перерахування відповідачем-2 72 000,00 грн. на рахунок позивача призведе до фактичного надходження до останнього 72 000,00 грн. від різних осіб, тобто призведе до подвійного стягнення суми коштів в розмірі 72 000,00 грн. До того ж, в силу ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, правовими наслідками прийняття судом рішення про зняття арешту з майна відповідача-1 є винесення державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини відповідної постанови та, з огляду на обґрунтованість позовних вимог про зобов'язання Приватне підприємство «Укрвторресурс»повернути Національному спортивному комплексу «Олімпійський»безпідставно отримані грошові кошти, про повернення відповідачем-1 позивачу 72 000,00 грн., що перебувають на рахунку Приватного підприємства «Укрвторресурс», , № 0025 у Київській філії АКБ «ЧБРР»у м. Києві, МФО 380203.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 609,50 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Звільнити з під арешту грошові кошти в сумі 72 000,00 грн. (сімдесят дві тисячі гривень) (в т.ч. - ПДВ), що перебувають на рахунку Приватного підприємства «Укрвторресурс»(ідентифікаційний код: 30634794, адреса: 02222, м. Київ, вул. Пухівська, буд. 1-А) № 0025 у Київській філії АКБ «ЧБРР»у м. Києві, МФО 380203.

3. Зобов'язати Приватне підприємство «Укрвторресурс»(ідентифікаційний код: 30634794, адреса: 02222, м. Київ, вул. Пухівська, буд. 1-А) повернути Національному спортивному комплексу «Олімпійський»(ідентифікаційний код: 14297707, адреса: 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 55) безпідставно отримані грошові кошти у сумі 72 000,00 грн. (сімдесят дві тисячі гривень) (в т.ч. - ПДВ). Видати наказ.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Укрвторресурс»(ідентифікаційний код: 30634794, адреса: 02222, м. Київ, вул. Пухівська, буд. 1-А) на користь Національного спортивного комплексу «Олімпійський»(ідентифікаційний код: 14297707, адреса: 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 55) судові витрати - 1 609,50 грн. (одна тисяча шістсот дев'ять гривень 50 копійок). Видати наказ.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков

Дата підписання повного тексту рішення 03.10.2012р.