ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.08.12 Справа№ 5015/1133/12

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд», м. Львів

на неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Денисяка Т.Г. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження №32953471 від 08.06.2012р, постанови про арешт коштів боржника від 08.06.2012р та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.06.2012р.

у справі:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Словечно», м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд», м. Львів

про стягнення заборгованості у сумі 298 355,30 грн.

Суддя Коссак С.М

Секретар Кміть М.Б

Представники:

Від позивача: Тиховський Т.О. -представник за довіреність № б/н від 15.03.2012р.

Від відповідача(скаржник): Бігун Н.В. - представник за довіреність № б/н від 05.06.2012р.

Від органу дії якого оскаржуються: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області ПАТ «Нафтогазбуд», м.Львів подано скаргу на неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Денисяка Т.Г. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження №32953471 від 08.06.2012р, постанови про арешт коштів боржника від 08.06.2012р та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.06.2012р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.06.2012 р. розгляд скарги призначено на 18.07.2012р. У судовому засіданні від 18.07.2012р. оголошувалася перерва до 01.08.2012р.

В судовому засіданні 01.08.2012р. представник скаржника прибув, вимоги скарги підтримав, просить її задоволити, додатково подав постанову від 14.06.2012р. про зупинення виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд»на користь держави, фізичних та юридичних осіб в сумі понад 10 млн. грн.

В судовому засіданні 01.08.2012р. представник позивача заперечив проти вказаної скарги, просить відмовити в її задоволенню.

В судовому засіданні 01.08.2012р. представник органу дії якого оскаржуються явки повноважного представника не забезпечив,хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомив.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи представників сторін, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу»та статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження можуть бути оскаржені у встановленому порядку згідно з вимогами Закону.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Львівської області від 15.05.2012р. по справі №5015/1133/12 за позовом ТзОВ «Словечно»до відповідача ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд»про стягнення заборгованості у сумі 298 355,30грн. вимога позивача задоволена повністю. Рішення господарського суду Львівської області від 15.05.2012р. по справі №5015/1133/12 набрало законної сили і 30.05.2012 року видано наказ по справі №5015/1133/12.

08.06.2012р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу №5015/1133/12, про арешт коштів боржника - ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд»та про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

У поданій скарзі скаржник (ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд») просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Денисяка Т.Г. та скасувати постанови від 08.06.2012р про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу №5015/1133/12, про арешт коштів боржника -ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд»та про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Основною підставою таких дій є, на думку скаржника, ухвала господарського суду Львівської області від 29.05.2012р. у справі №5015/2105/12 про порушення провадження у справі про банкрутство щодо нього -ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Однією з підстав відкриття виконавчого провадження, передбаченого ст.19 Закону є заява стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ст.25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 26 Закону передбачені обставини за наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ні будь-яким іншим нормативним актом не передбачено обов'язок державного виконавця відмовляти у відкритті виконавчого провадження або заборонено накладання арешту на майно боржника одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження у зв'язку з порушенням стосовно боржника справи про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах є лише обставинною, відповідно до ст.37 Закону, що зумовлює обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

При цьому, згідно ч.4 ст.39 Закону, накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається.

Крім того, ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»передбачає припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання грошових зобов'язань, в той час як арешт майна боржника є заходом забезпечення реального виконання рішення (ст.57 Закону).

Така правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 08 травня 2012 року у справі №5005/2814/2011.

Постановою від 14 червня 2012 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Германчуком Р.В. у зв'язку з надходженням ухвали господарського суду Львівської області від 29.05.2012р. у справі №5015/2105/12 про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд», на підставі п.8 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»зупинено зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд»на користь держави, фізичних та юридичних осіб в сумі понад 10 млн.грн.

Відповідно до п.8 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002р. №04-5/365 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною або визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 11, 25, 26, 39, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 86,121-2 Господарсько-процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд»на неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Денисяка Т.Г. та про скасування постанов від 08.06.2012р про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу №5015/1133/12, від 08.06.2012р. про арешт коштів боржника та від 08.06.2012р. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження -відмовити повністю.

Суддя Коссак С.М.